Справа № 243/708/24
Провадження № 2/243/572/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фаліна І.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача, адвокат Кухаренко Ольга Володимирівна до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, адвокат Кухаренко О.В. звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову зазначає, що 15.09.2012 між ним та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис за №417. Після шлюбу відповідачу присвоєно прізвище ОСОБА_4 . У шлюбі у подружжя народився син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач проживали разом, стосунки подружжя були пов`язані спільним побутом, правами та обов`язками, притаманними сім`ї. Проте, сімейне життя у сторін не склалося через систематичні непорозуміння, різні погляди на життя, несумісні звички та характери. На зазначених вище підставах фактичні подружні стосунки з травня 2022 року між сторонами припинилися, з вказаного часу сторони проживають окремо. Подружжя не підтримує шлюбних відносин та спільного побуту, спільне господарство ним не ведеться, сторони мають окремий бюджет, виконання спільних обов`язків подружжя відсутнє. В свою чергу, стосунки між сторонами стали напружені, погляди на сімейні відносини у позивача та відповідача виявилися різними. Викладені вище обставини свідчать про те, що перебування у шлюбі не відповідає теперішнім інтересам сторін, сім`я між якими припинила своє існування. Примирення з відповідачем, збереження сім`ї та спільне життя, позивач вважає неможливим. З моменту припинення фактичних шлюбних відносин жодна із сторін не вчиняла жодних фактичних дій по збереженню сім`ї. Вищенаведене також дає підстави стверджувати, що термін для примирення позивача та відповідача призначати не потрібно та недоцільно. Спору щодо спільного нажитого майна не має. Сторони в усному порядку погодили, що малолітній син залишається проживати з матір`ю, а батько братиме участь у його вихованні та утриманні.

Таким чином позивач наголошує, що їх сім`я вже не може бути збережена, і шлюб необхідно розірвати.

Позивач ОСОБА_1 , та його представник, адвокат Кухаренко О.В. , що діє на підставі ордера про надання правничої (правової) допомоги серія АІ № 1538065 від 29.01.2024, в судовому засіданні участі не приймали, про дату, час та спосіб проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Представником через систему «Електронний суд» направлено заяву особисто та від позивача про розгляд справи за його відсутності та позивача, та просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участь не приймала, однак суду надала заяву, в якій вимоги позивача визнала повністю, не заперечувала проти розірвання шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони 15.09.2012 уклали шлюб, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис за №417.

Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Їх сім`я фактично розпалася та сторони не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть.

Спору у вихованні дитини та про поділ спільного сумісного майна між ними немає.

В Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе.

Позивач ОСОБА_1 не вимагає від відповідачки компенсацію за понесені судові витрати по справі.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 3, 24, 56, 110, 112, 113 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача, адвокат Кухаренко Ольга Володимирівна до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 15.09.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис за № 417, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 28.02.2024.

Суддя І.Ю. Фалін