Справа №464/1164/24
пр № 6/464/55/24
У Х В А Л А

14 березня 2024 року м.Львів

Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого-судді Борачка М.В.,

секретар судового засідання Дзьобан Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в:

представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (далі ТзОВ «Дебт Форс») Кузьменко О.В. 14.11.2023 звернувся в суд із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису №1741, вчиненого 13.02.2017 приватним нотаріусом Чуловським Володимиром Анатолійовичем, про стягнення боргу із ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТзОВ «Вердикт Капітал»).

В обґрунтування заяви покликається на те, що приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. на підставі вищевказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження №60956032 в межах якого вчиняються виконавчі дії. 15.02.2023 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Кампсіс Фінанс» укладено Договір №15-02/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило ТзОВ «Кампсіс Фінанс», а ТзОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 за кредитним договором №490956444. 08.05.2023 між ТзОВ «Кампсіс Фінанс» та ТзОВ «Дебт Форс» укладено договір №08-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТзОВ «Дебт Форс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №490956444. Таким чином, просить замінити стягувача у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого напису №1741, вчиненого 13.02.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, у заяві просить суд здійснювати розгляд за його відсутності.

Представник стягувача, боржник та заінтересовані особи у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду заяви.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оглянувши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви необхідно відмовити з огляду на таке.

13.02.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 1741, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №490946444 від 25 липня 2006 року, яка складається з заборгованості за кредитом 15539,12 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 2427,83 грн.

Вказаний виконавчий напис знаходиться на примусовому виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М., який 13.01.2020 відкрив виконавче провадження №60956032. Стягувачем у вищевказаному виконавчому провадженні є Акціонерне товариство «Альфа-банк».

15 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» укладено договір № 15-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за кредитними договорами.

08 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» укладено договір №08-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Таким чином, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частинами першою, другою, п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У постанові Великої палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року по справі № 183/4196/21 зроблено висновок, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд в постанові від 19.02.2020 у справі № 2-3897/10.

Отже, виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа у розумінні статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання.

Однак процедура заміни сторони стягувача при примусовому виконанні такого виконавчого документа врегульована нормами ст. 442 ЦПК України із особливостями ч. 2 ст. 446 ЦПК України.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В даному випадку заявник у поданій заяві про заміну сторони виконавчого провадження вказує, що стороною виконавчого провадження ВП №60956032 та стягувачем за Кредитним договором №490956444 є ТОВ «Вердикт Капітал». Проте, доказів щодо відступлення АТ «Альфа-банк» прав вимоги за кредитним договором № 490956444 до ТОВ «Вердикт Капітал» суду не надано, а тому суд позбавлений можливості перевірити наявність відповідних прав у ТОВ «Вердикт Капітал» на передачу прав вимоги іншим правонаступникам за вказаним кредитним договором.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява ТОВ «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні № 60956032, жодним чином не обґрунтована та не доведена, оскільки заявником не надано суду належних доказів на підтвердження того, яким чином право вимоги за кредитним договором № 490956444 перейшло від АТ «Альфа-Банк» до ТОВ «Вердикт Капітал», а в подальшому і до ТОВ «Дебт Форс» за виконавчим написом.

Враховуючи вище викладене, в заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» слід відмовити.

Крім того, суд звертає увагу, що заявник Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» вже зверталось в суд з аналогічними вимогами про заміну стягувача у виконавчому провадженні № 60956032. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 11 грудня 2023 року в задоволенні вказаної заяви відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.512, 514, 516 ЦК України, ст.18, 55, 76-81, 442 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Повна ухвала суду складена 14 березня 2024 року, що є датою її постановлення за відсутності учасників справи, відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України.

Головуючий М.В. Борачок