КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №644/8798/21
Провадження № 2/552/249/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2024 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтава в складі судді Шаповал Т.В., за участю секретаря судового засідання Біжко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 21.09.2021 року звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що вона 13.09.2021 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.02.2015 року їх шлюб розірваною. Під час перебування в шлюбі ними придбано наступне майно- квартира АДРЕСА_3 та автомобіль ВАЗ 21104. Вартість майна всього складає 558 000 грн.

Просила суд визнати на нею право власності на частину квартири АДРЕСА_3 в порядку поділу майна подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 на її користь вартість частини автомобіля ВАЗ 21104 , 2005 року випуску у розмірі 27 000 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 року відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.02.2022 року закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Розпорядженням Голови Верховного суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтава.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22.05.2023 року дану справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

Відповідач відзив на позовну заяву не подавав.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач, належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 13.09.2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.03.2021 року, сторонами 28.05.2016 року придбано квартиру АДРЕСА_3 , яка була зареєстрована за ОСОБА_2 .

Згідно звіту про оцінку майна від 28.05.2021 року вартість даної квартири становить 504 000 грн.

Також судом встановлено, що 06.09.2019 року сторонами придбано автомобіль ВАЗ 21104 1598, 2005 року випуску та зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 .

Згідно звіту про оцінку майна від 27.07.2021 року вартість автомобіля ВАЗ 21104 1598, 2005 року випуску становить 54 000 грн.

Частиною 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.2 ст. 60 Сімейного кодексу України, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 69 СК України передбачено право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права їх спільної сумісної власності.

Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя передбачені ст.71 СК України.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу;

2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;

3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто;

4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду";

5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Судом встановлено, що спірна квартира та спірний автомобіль придбані в період перебування сторін в шлюбі та є об`єктами спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи вищевикладені обставини,суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на частину квартири АДРЕСА_3 .

Крім того, в своєму позові позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь вартість частини автомобіля ВАЗ 21104 , 2005 року випуску у розмірі 27 000 грн.

Згідно ч.ч.4, 5 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Приймаючи до уваги вищевказані норми права, стягнення з відповідача компенсації половини вартості транспортного засобу на користь позивача можливе лише за згоди відповідача на таких розподіл майна.

У своїй правовій позиції ВСУ у справі № 6-2565цс16 вказував про те, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4-5 статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Якщо жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Позивач в своєму позові не просить суд виділити їй частину в автомобілі, а отже суд позбавлений можливості вирішувати питання про такий поділ, що узгоджується з вимогами ст. 13 ЦПК України, про те, що суд розглядає справи за зверненням особи в межах заявлених вимог на підставі наданих доказів.

Отже, вимоги щодо стягнення компенсації з відповідача вартості частини автомобіля не ґрунтуються на законі, тому не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанції від 27.07.2021 року ОСОБА_1 сплачено 2 790 гривень судового збору.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення 1 395 грн. судового збору.

Керуючись ст.69-72 СК України, ст. 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_3 в порядку поділу майна подружжя

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 395 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2

Суддя Т.В.Шаповал