Справа № 571/1477/23
Провадження № 2/571/24/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі: судді одноособово Комзюк А.Ф., за участю секретаря судового засідання Гордійчук Т.О., представника позивача-адвоката Ціпана О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

На обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 18 листопада 2005 року з відповідачем зареєстрували шлюб, рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2017 року у справі №571/1183/17 шлюб розірвано.

В шлюбі ними було побудовано житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 . Житловий будинок має загальну площу 81,2 кв.м. та житлову площу 54,5 кв.м. До його складу входять: А1-житловий будинок, а- тераса, Б-сарай, В-сарай, К-колодязь, №1-огорожа, №2-ворота з хвірткою. Право власності на вказаний житловий будинок зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.03.2021 за відповідачем.

Вищезазначений жиловий будинок був побудований сторонами на земельній ділянці площею 0,25 га по АДРЕСА_1 , що має кадастровий номер :04:001:0028 та цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Право власності на вказану земельну ділянку було набуте відповідачем внаслідок безоплатної її передачі на підставі рішення Блажівської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області від 05.06.2012 №316.

Оригінали правовстановлюючих документів на спірне майно: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, технічний паспорт на житловий будинок та державний акт на право власності на земельну ділянку знаходяться у відповідача.

Позивач вважає, що вищевказане майно є її та відповідача спільною власністю, оскільки одержання відповідачем земельної ділянки у власність, прийняття рішення про будівництво житлового будинку, будівництво такого будинку здійснювалось ними разом з шлюбі за спільні кошти та спільною працею.

Відсутність визначення частки у праві спільної власності ставить позивача в залежне становище від відповідача та позбавляє можливості реалізувати право на розпорядження своєю часткою у майні, що є об`єктом спільної власності. Також відсутність у позивача правовстановлюючого документа на нерухомість перешкоджає самостійному прийнятті участі в цивільно - правових відносинах.

В зв`язку з вказаними обставинами позивач змушена звернутися до суду за вирішенням вказаного питання.

На підставі вищевикладеного вважає, що частки сторін в спільному майні є рівними, тобто кожному з них належить по 1/2 частці житлового будинку та 1/2 частці земельної ділянки.

Посилаючись на норми Цивільного та Сімейного кодексів України, правові позиції Верховного суду України, просила провести поділ набутого під час шлюбу нерухомого майна між позивачем та відповідачем, визнавши за позивачем право власності на :

- 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , який має загальну площу 81,2 кв.м., житлову 54,5 кв.м. та складається з: А1- житовий будинок, а- тераса, Б- сарай, В-сарай, К-колодязь, №1-огорожа, №2- ворота з хвірткою;

- 1/2 частку земельної ділянки площею 0,25 га по АДРЕСА_1 , що має кадастровий номер :04:001:0028 та цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 25 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача-адвокат Ціпан О.П. позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві та доповнив, що неподання відповідачем відзиву на позовну заяву свідчить про те, що він не заперечує того, що зазначені житловий будинок та земельна ділянка були набуті під час шлюбу. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяв та клопотань до суду не надходило.

Суд,заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 2005 року, шлюб розірвано рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2017 року (а.с. 14).

За час перебування в шлюбі сторонами побудовано житловий будинок з надвірними будівлями в с.Більськ, Сарненського району Рівненської області на земельній ділянці, яку відповідач отримав в порядку безоплатної передачі із земель комунальної власності.

Так, відповідно до рішення Блажівської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області від 05 червня 2012 року №316, Затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 (а.с.40).

Згідно Інформації Державного земельного кадастру від 22.07.2021, власником земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0028 та цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 (а.с.16).

Згідно висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,2500 га кадастровий номер :04:001:0028 від 20.06.2023 року, ринкова вартість земельної ділянки без ПДВ складає 78180,000 грн. (а.с.18).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Блажівської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області від 28 червня 2012 року №74 «Про присвоєння поштової адреси на житловий будинок з господарськими будівлями жителям сільської ради згідно поданих заяв», присвоєно поштову адресу на житловий будинок з господарськими будівлями в с.Більськ Рокитнівського району Рівненської області ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 (а.с.42).

Згідно виписок з погосподарських книг Блажівської сільської ради №10 за 2011-2015 роки, №11 за 2016-2020 роки, №12 за 2021-2025 роки, зареєстровано об`єкт господарського обліку на домогосподарство за адресою: АДРЕСА_1 . Головою домогосподарства зазначений ОСОБА_2 , членами його сім`ї вказані: ОСОБА_1 дружина, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 діти. Рік побудови 2012. У книзі за 2021-2025 роки ОСОБА_1 зазначено як колишня дружина (а.с.46-52, 53-59,60-65).

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухове майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №267147188 від 22.07.2021, 03 березня 2021 року зареєстровано право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості загальна площа 81,2 кв.м., житлова 54,5 кв.м. та складається з: А1 житовий будинок, а тераса, Б сарай, В-сарай, К-колодязь, №1 огорожа, №2 ворота з хвірткою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником зазначений ОСОБА_2 . Житловий будинок розташований на земельній ділянці кадастровий номер :04:001:0028 (а.с.15).

Згідно висновку про вартість майна від 20 червня 2023 року, ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га кадастровий номер :04:001:0028 за адресою: АДРЕСА_1 , становить 435760,00 гривень (а.с.17).

У постанові Верховного Суду від 03.06.2020 у справі №363/4852/17 Суд вказав, що державна реєстрація не є способом набуття права власності. Вона виступає лише засобом підтвердження фактів набуття чи припинення прав власності на нерухоме майно або інших речових прав.

Частиною 1 статті 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону також свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17, у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі N 404/1515/16-ц, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 (провадження N 14-325цс18), від 08 грудня 2021 року у справі N 369/10153/16-ц (провадження N 61-4121св21).

Зі змісту п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до Закону «Про внесення зміни до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя» від 11 січня 2011 року статтю 61 СК України доповнено частиною 5 такого змісту: «об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизацїї державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації».

Вказана норма набула чинності з 8 лютого 2011 року, однак була виключена на підставі Закону «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є собистою приватною власністю дружини, чоловіка» від 17 травня 2012 року, який набрав чинності 13 червня 2012 року. Натомість статтю 57 СК України доповнено пунктом 5 частини першої, згідно з яким особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації.

Із урахуванням вказаних змін до СК правовий режим приватизованої земельної ділянки змінювався. При цьому в період часу з 8 лютого 2011 року до 12 червня 2012 року включно земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, визнавалась спільною сумісною власністю подружжя.

Як зазначалося вище, земельна ділянка, на якій розташований спірний житловий будинок, передана у власність відповідачеві 05 черня 2012 року.

Аналізуючи встановлені обставини у справі та правові норми, суд дійшов висновку, що спірний житловий будинок та земельна ділянка, які знаходяться в АДРЕСА_1 набуто сторонами за період перебування у шлюбі та є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тобто є спільною сумісною власністю позивача та відповідача.

Відповідно до статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (стаття 70 СК України).

Частиною 1 ст.69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Оскільки в судовому засіданні не встановлено наявності шлюбного договору між позивачем та відповідачем або інших домовленостей щодо об`єктів права спільної сумісної власності, то частки майна подружжя щодо даного спору є рівними, а отже кожному з них належить по 1/2 частині житлового будинку та земельної ділянки, які знаходиться в АДРЕСА_1 .

Аналізуючи встановлені обставини у справі та правові норми, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст.264, 265,268,354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Провести поділ набутого під час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нерухомого майна, визнавши право власності ОСОБА_1 на:

- 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , який має загальну площу 81,2 кв.м., житлову 54,5 кв.м. та складається з: А1 житовий будинок, а тераса, Б сарай, В-сарай, К-колодязь, №1 огорожа, №2 ворота з хвірткою;

- 1/2 частку земельної ділянки площею 0,25 га по АДРЕСА_1 , що має кадастровий номер :04:001:0028 та цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2569 (дві тисячі п`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 70 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 13.03.2024.

Суддя А.Ф.Комзюк