Справа № 442/6722/23 Головуючий у 1 інстанції: Курус Р.І.
Провадження № 22-ц/811/3346/23 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 листопада 2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

15 листопада 2023 року ОСОБА_3 подала до суду клопотання про надання сторонам строку на примирення 6 місяців, заперечила щодо розірвання шлюбу. Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 перебуває на службі у Збройних Силах України, у зв`язку з чим відсутня можливість для врегулювання непорозумінь, які між ними виникли. Покликається на те, що у серпні 2023 року позивач приїзджав у відпустку, однак питання про розірвання шлюбу ними не обговорювалось, будь-яких конфліктів між ними не виникало, а тому звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу для неї було неочікуваним. Зазначає, що вона хоче зберегти шлюб та сім`ю, оскільки у них є двоє дітей, яким потрібні батько та матір, вони повинні зростати у повноцінній сім`ї, а тому жодних підстав для розірвання шлюбу немає.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 листопада 2023 року клопотання відповідача ОСОБА_3 про надання строку для примирення задоволено частково.

Надано сторонам термін для примирення строком 3 (три) місяці.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу зупинено до закінчення строку на примирення.

Ухвалу оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду є незаконною, необгрунтованою, ухвалена з неправильним застосуванням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі покликається на те, що ОСОБА_1 у поданій ним позовній заяві висловив своє ставлення до укладеного з відповідачкою шлюбу, щодо подальшого збереження шлюбу та сім`ї, заперечив можливість їх збереження, вважає, що сім`я існує формально, оскільки останні роки сторони проживають окремо, спільне подружнє життя супроводжувалося постійними сварками, свідками яких були їхні діти. Крім того, відповідачка не скерувала позивачу копію клопотання про надання строку для примирення, що позбавило його можливості висловити свою думку щодо такого, навести відповідні заперечення щодо надання строку на примирення, яке вважає неможливим. На його думку судом грубо порушено вимоги статті 24 СК України, відповідно до якої шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року про відкриття апеляційного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 листопада 2023 року ухвалено розглядати без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розгляд апеляційної скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 листопада 2023 року призначено на 16 год. 00 хв. 19 лютого 2024 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 27 лютого 2024 року, то незважаючи на те, що розгляд справи призначено на 19 лютого 2024 року, датою ухвалення постанови є саме 27 лютого 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про надання строку на примирення та зупиняючи у зв`язку з цим провадження у справі до закінчення строку на примирення, суд першої інстанції виходив з того, що подружжя тривалий час перебувало у зареєстрованому шлюбі, під час якого народилося двоє дітей, відповідачка просить надати строк на примирення, оскільки має намір зберегти сім`ю, вважав, що клопотання ОСОБА_3 про надання строку для примирення не суперечить моральним засадам суспільства, інтересам сторін, відповідатиме інтересам їхніх неповнолітніх дітей, а зупинення провадження у випадку надання сторонам строку для примирення є обов`язковою підставою для зупинення провадження у справі про розірвання шлюбу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ч. 1ст. 21 СК України).

Відповідно до ч.ч. 3, 4ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду.

Суди повинні використовувати надану законом можливість вживати заходів для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Одним із таких заходів виступає надання сторонам строку для примирення.

За змістом частини 7 статті 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Пункт 4 частини 1 статті 251 ЦПК України передбачає, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Стаття 252 ЦПК України, яка передбачає право, а не обов`язок суду зупинити провадження у справі, така підстава, як надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення, не передбачена.

А відтак, з врахуванням положень статей 251 та 252 ЦПК України, колегія суддів вважає, що незупинення провадження у справі про розірвання шлюбу при наданні сторонам у справі строку на примирення, незалежно від обставин конкретної справи, свідчитиме про порушення норм процесуального права, оскільки пункт 4 частини 1 статті 251 ЦПК України передбачає безумовне обов`язкове зупинення провадження у справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Строки на які зупиняється провадження у справі визначені статтею 253 ЦПК України.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

А відтак, надавши ОСОБА_1 та ОСОБА_3 три місяці для примирення, суд першої інстанції вірно зупинив провадження у справі про розірвання шлюбу до закінчення строку, наданого для примирення.

Що стосується оскарження ухвал щодо призначеного подружжю строку для примирення, то апеляційна скарга підлягає до задоволення лише у випадку, якщо суд першої інстанції вийде за максимальні нормативно визначені межі строку для примирення, тобто, якщо він перевищуватиме шість місяців.

Надаючи сторонам спору три місяці для примирення та зупиняючи при цьому провадження у даній цивільній справі до закінчення строку для примирення, врахував те, що у сторін є неповнолітні діти, а також бажання відповідачки зберегти сім`ю в інтересах дітей.

Покликання апелянта на те, що позивач заперечує щодо примирення, оскільки вважає неможливим збереження шлюбу, за наявності клопотання іншого з подружжя, яка бажає примирення, не є перешкодою для вжиття судом заходів для примирення сторін.

При цьому трьохмісячний строк, наданий судом для примирення сторін спору, не перевищує загальний строк, встановлений частиною 7 статті 240 ЦПК України.

Доводи апелянта про те, що відповідач не скерувала копію клопотання про надання строку для примирення позивачу, що позбавило його можливості висловити думку щодо задоволення такого клопотання, навести відповідні заперечення проти такого строку, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в матеріалах справи наявні докази про скерування позивачу клопотання про надання строку на примирення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Постанова складена 27 лютого 2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк