Єдиний унікальний номер судової справи: 225/4698/15-ц
Номер провадження: 6/225/49/2024
Дзержинський міський суд Донецької області
УХВАЛА

іменем України

28 лютого 2024 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

за участі секретаря судового засідання Панасенко Г.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржників без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

В обґрунтування вимог подання приватний виконавець посилається на те, що у неї на виконанні перебуває виконавче провадження № 66448443 з виконання виконавчого листа № 225/4698/15-ц виданого 08.06.2021 Дзержинським міським судом Донецької області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "Банк Форум", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», заборгованості за кредитом.

З дати відкриття виконавчого провадження та станом на день звернення до суду з даним поданням, з боржників на користь стягувача стягнень не було, жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі виконання боржники не вчиняли, з жодними заявами, клопотаннями до приватного виконавця не зверталися, про зміну місця проживання не повідомляли.

Приватним виконавцем здійснено низку виконавчих дій, проте рішення суду залишається не виконаним.

Приватний виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника громадянина України ОСОБА_1 до погашення заборгованості за виконавчим документом в повному обсязі.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. у судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Дослідивши обґрунтування подання приватного виконавця, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни (надалі - приватний виконавець) перебуває виконавче провадження № 66448443 з виконання виконавчого листа № 225/4698/15-ц виданого 08.06.2021 Дзержинським міським судом Донецької області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "Банк Форум", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», заборгованості за кредитом.

09.08.2021 відкрито виконавче провадження № 66448443 відносно ОСОБА_1 .

09.08.2021 та 10.08.2021 винесено постанову про арешт коштів у вищезазначених виконавчих провадженнях та направлено до АТ КБ "ПРИВАТБАНК", АТ "Універсал Банк", "ОКСІ Банк", АТ "ТАСкомбанк", АТ "Райффайзен Банк Аваль", ПАТ АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК", ПАТ "Банк Восток", АТ "КРЕДОБАНК", АТ "ОТП Банк", АТ "АКБ "КОНКОРД", АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК", АТ АКБ "Львів", АТ «ІДЕЯ БАНК», АТ "МетаБанк".

У вищезазначених банках відсутні кошти на рахунках боржника.

Відповідно до інформації МВС за боржником ОСОБА_1 не зареєстровані транспортні засоби.

Відповідно до інформації Державної фіскальної служби України інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня, боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває.

Відповідно до інформації ПФУ відсутні дані про отримання доходу боржником.

Відповідно до інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно боржниці ОСОБА_1 на праві власності належать об`єкти нерухомого майна: - трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництваза адресою: Донецька обл., Покровський р., с/рада. Рівненська; - квартира, однокімнатна за адресою: АДРЕСА_2 .

На запит приватного виконавця щодо перетину боржниками державного кордону України Державною прикордонною службою України надано відповідь про те, що боржник перетинає державний кордон.

Відповіддю ДПСУ від 05.10.2023 повідомлено, що ОСОБА_1 03.10.2021 здійснила перетин кордону (напрямок виїзд) за закордонним паспортом, 21.09.2021 здійснила перетин кордону (напрямок в`їзд) за закордонним паспортом.

24.04.2023 приватним виконавцем направлено вимогу до Головного управління ДМС у Донецькій області про надання відомостей про надання інформації щодо видачі документа, що дає право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а також відомості про реєстрацію місця проживання громадянина України боржника.

Відповіддю від 26.04.2023 повідомлено, що ОСОБА_1 , документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 19.11.2018 р., орган видачі 1444, на момент документування паспортом була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

Національною соціальною сервісною службою України відповіддю від 09.05.2023 повідомлено, що боржник зареєстрована як внутрішньо переміщена особа з 06.02.2020 за адресою: АДРЕСА_3 .

28.12.2021, 09.02.2022 за адресою боржника як внутрішньо переміщеної особи ( АДРЕСА_3 ) приватним виконавцем надсилались постанови про відкриття виконавчого провадження та виклики.

20.05.2023 за адресою боржника як внутрішньо переміщеної особи ( АДРЕСА_3 ) приватним виконавцем надіслано постанови про відкриття виконавчого провадження та виклики про явку до виконавця 20.06.2023.

20.06.2023 на виклики приватного виконавця боржник не з`явився, пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа не надав, достовірних відомостей про доходи та майно не надав, про причини неявки не повідомив, про що складено відповідний акт.

26.06.2023 за адресою боржника як внутрішньо переміщеної особи ( АДРЕСА_3 ) приватним виконавцем надіслано виклики про явку до виконавця 01.08.2023.

01.08.2023 на виклики приватного виконавця боржник не з`явився, пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа не надав, достовірних відомостей про доходи та майно не надав, про причини неявки не повідомив, про що складено відповідний акт.

20.05.2023 за адресою боржника як внутрішньо переміщеної особи ( АДРЕСА_4 ) приватним виконавцем надіслано вимогу бути присутнім та надати доступ приватному виконавцю до приміщення за адресою: АДРЕСА_3 для проведення опису та арешту майна боржника, який відбудеться 26.06.2023 з 10.00 до 17.00 год.

26.06.2023 приватним виконавцем зроблено вихід за адресою: АДРЕСА_3 для проведення опису та арешту майна боржника. Двері приміщення на вимогу приватного виконавця відчинено не було, доступу до приміщення боржником не надано, про що складено акт.

26.06.2023 за адресою боржника як внутрішньо переміщеної особи ( АДРЕСА_4 ) приватним виконавцем надіслано вимогу бути присутнім та надати доступ приватному виконавцю до приміщення за адресою: АДРЕСА_3 для проведення опису та арешту майна боржника, який відбудеться 01.08.2023 з 10.00 до 17.00 год.

01.08.2023 приватним виконавцем зроблено вихід за адресою: АДРЕСА_3 для проведення опису та арешту майна боржника. Двері приміщення на вимогу приватного виконавця відчинено не було, доступу до приміщення боржником не надано, про що складено акт.

03.06.2023 постановою про прийняття виконавчого провадження виконавче провадження № 66448443 прийнято до виконання приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н. Є.

06.10.2023 за адресою боржника як внутрішньо переміщеної особи (85325, Донецька обл., Покровськийр-н, с. Рівне, вул. Громової, 35) приватним виконавцем надіслано виклик з`явитись до виконавця 31.10.2023, 10:00 за адресою: 65058, Одеська обл., м.Одеса, вул. Маршала Говорова, 7, офіс 6-2, щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

31.10.2023 на виклик приватного виконавця боржник не з`явився, пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа не надав, достовірних відомостей про доходи та майно не надав, про причини неявки не повідомив.

06.10.2023 за адресою боржника як внутрішньо переміщеної особи ( АДРЕСА_4 ) приватним виконавцем надіслано вимогу бути присутнім та надати доступ приватному виконавцю до приміщення за адресою: АДРЕСА_3 для проведення опису та арешту майна боржника, який відбудеться 02.11.2023 з 10.00 до 17.00 год.

02.11.2023 приватним виконавцем зроблено вихід за адресою: АДРЕСА_3 для проведення опису та арешту майна боржника. Двері приміщення на вимогу приватного виконавця відчинено не було, доступу до приміщення боржником не надано.

02.11.2023 Дзержинським міським судом Донецької області застосовано примусовий привід до боржника за адресою офісу приватного виконавця: 65058, Одеська обл., м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 7, офіс 6-2 на 28.11.2023 року о 10.00 або на 26.12.2023 року о 10.00.

28.11.2023 та 26.12.2023 за адресою офісу приватного виконавця привід боржника на виконання ухвали суду здійснено не було.

Приватний виконавець зазначає, що з дати відкриття виконавчого провадження та станом на день звернення до суду з даним поданням, з боржника на користь стягувача стягнень не було, жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі виконання боржник не вчинив, з жодними заявами, клопотаннями до приватного виконавця не звертався, про зміну адреси не повідомляв.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені у пункті 1 Протоколу Конвенції, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Зокрема, у справі «Гочев проти Болгарії» Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином:

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку із неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише тоді, коли сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78-82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).

У пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (див. вказане вище рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», §124 і вказане вище рішення Європейського Суду «Фельдеш и Фельдешне Хайлик против Венгрии», §35). Така перевірка має, як правило, проводитися судами принаймні, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури (див. Рішення Європейського Суду від 25 січня 2007 року за справою «Сіссаніс проти Румунії»), скарга № 23468/02, § 70).

Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, що стосуються співмірності обмежувального заходу (див. з необхідним змінами Рішення Європейського Суду від 23 червня 1981 р. за справою «Ле Конт, Ван Лейвен і Де Мейере проти Бельгії» (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Belgium), Series A, N 43, §60)...».

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Такий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 331/8536/17-ц.

Відповідно до частини 1 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Обґрунтовуючи подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України приватний виконавець посилалася на ухилення нею від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо судової практики вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 1 лютого 2013 року, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися саме у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

Саме державний (приватний) виконавець зобов`язаний довести суду, з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Разом з цим, приватним виконавцем не було надано достатніх доказів на підтвердження навмисного чи іншого свідомого невиконання боржником своїх обов`язків по сплаті боргу та їх наміру ухилятися від виконання покладених на них зобов`язань, а сама по собі наявність невиконаного рішення суду не може бути підставою для обмеження свободи пересування боржника.

Окрім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що боржник вчиняв дії, які унеможливлювали чи ускладнювали виконання рішення суду, та наявності у нього можливості виконати це рішення.

При цьому варто зазначити, що до аналогічних висновків прийшов Дніпровський апеляційний суд при розгляді численних справ, про що зазначив у своїх постановах від 28.06.2023 у справі № 235/1471/15, від 08.08.2023 у справі № 237/2481/17, від 31.01.2023 у справі № 243/10754/20, від 07.03.2023 у справі № 6/0542/220/2012, від 11.05.2023 у справі № 233/2925/20, від 10.01.2024 у справі № 185/3724/20.

Крім того суд зазначає, що, враховуючи подання приватним виконавцем та його розгляд судом в період повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, то можливий перетин кордону України ОСОБА_1 не підпадає під заборону під час війни на території України, а обмеження у праві виїзду за межі України є прямим порушення конституційних прав боржника ОСОБА_1 та буде перешкоджати у збереженні її життя під час війни, що, в силу ст.3 Конституції України, є найвищою соціальною цінністю в Україні.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця Матвійчук Н.Є. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, є недостатньо обґрунтованим, передчасним та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 247, 258-261, 352-355, 441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни ( АДРЕСА_5 ), заінтересовані особи: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" (03035, м.Київ, вул. Сурикова, будинок 3, корпус 8Б, офіс 103, ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Є.В.Челюбєєв