Справа № 461/484/18
Провадження № 2-ві/461/2/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.02.2024 року Галицький районний суд м. Львова у складі головуючого судді Волоско І.Р., секретар судового засідання Сливка І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Мисько Христини Мирославівни, -
В С Т А Н О В И В :
у провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю третіх осіб: Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Управління архітектури та урбаністики Львівської міської ради про відшкодування шкоди та приведення квартири до попереднього стану.
Позивач ОСОБА_1 подав до суду письмову заяву про відвід судді Мисько Х.М.
Відвід вмотивований тим, що він сумнівається у неупередженості та професійній - юридичній компетентності судді Мисько Х.М. Вказує на те, що 21 лютого 2024 року у приміщенні суду Герега І.М. отримав наручно процесуальні документи справи, зокрема повний текст ухвали та протокол судового засідання від 13 лютого 2024 року. Ввжає, що зі змісту отриманої ухвали від 13 лютого 2024 року вбачається, що така є свавільною та постановлена всупереч приписам п.3 частини 1 статті 260 ЦПК України, а саме не зазначено мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, відмовляючи у задоволенні клопотання. Відтак, вважає, що суддя не може брати участь у розгляді даної справи.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2024 року, заява про відвід передана на розгляд судді Волоско І.Р.
Вирішуючи питання про відвід судді, слід зазначити, що вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Згідно із ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.
Згідно з ч.8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації.
Суд, перевіривши матеріали заяви про відвід та ознайомившись із матеріалами справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим.
Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.
Отже, за умовами ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.
Відповідно до частини 1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.
Відповідно до зазначених положень Конституції України, судові рішення і, відповідно, дії або бездіяльність судів (суддів) з питань здійснення правосуддя (пов`язаних з підготовкою й розглядом справ у судових інстанціях) можуть оскаржуватись у визначеному порядку до суду вищої інстанції.
При незгоді учасника у справі з процесуальним документом, винесеним під головуванням судді він має визначений законом спосіб захисту своїх прав право на оскарження ухвали в апеляційному порядку.
Як вбачається із заяви ОСОБА_1 , підставою для відводу судді зазначено те, що в ухвалі від 13 лютого 2024 року зазначено мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, відмовляючи у задоволенні клопотання.
Тобто, фактично заявник покликається на дії судді, що стосуються процесуальних рішень під час розгляду даної справи.
Згідно з частиною 4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.
Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Як вбачається з заяви ОСОБА_1 , у такій не зазначено належних доказів про наявність обставин, які б викликали сумнів у безсторонності та упередженості судді.
Вивчивши подану заяву про відвід, суд вважає, що відвід є необґрунтованим, доказів необ`єктивності чи упередженості судді заявником не надано. Наведені у заяві підстави для відводу судді не є підставами відводу у відповідності з положеннями ст. ст. 36-38 ЦПК України.
Таким чином, суд не вбачає підстав для відводу судді Мисько Х.М., визначених ст.36 ЦПК України, оскільки заявником не наведено обставини, що викликають сумніви в неупередженості або необ`єктивності судді.
Керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, суд,
у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Мисько Христини Мирославівни від розгляду справи № 461/484/18 відмовити.
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Волоско І.Р.