Провадження № 2/161/99/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2024 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ковтуненка В.В.,
за участю секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило відзиву та заяви про розгляд справи у його відсутності.
Зі згоди позивача та її представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Розгляд справи проводиться судом на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).
Відповідно до ч. 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до положень статті 78 ЗК України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Відповідно до положень статті 125 Земельного кодексу України право власності, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Підставами виникнення і припинення прав на земельні ділянки, як і прав на інші, об`єкти нерухомого майна, розташовані на них, є передбачені законом юридичні факти, що підтверджуються відповідними документами.
Відповідно до п. «г» та «е» частини першої статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власності суміжних земельних ділянок та землекористувачів і дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2023 року, яке набрало законної сили, зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні належною ОСОБА_2 земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0008, шляхом перенесення паркану (штабелю дерев`яних ящиків, металевої сітки рабиці на дерев`яній огорожі) загальною довжиною 40,99 м в сторону земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0132, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , на відстань від 3,18 м (в північній частині земельної ділянки) до 6,32 м (в південній частині земельної ділянки) відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи від 23.11.2022 року та плану до неї.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 17040 (сімнадцять тисяч сорок) грн. витрат за проведення експертизи.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. судового збору.

Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2023 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 статті 28 Закону України «Про землеустрій» розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією.

У разі невиконання або неналежного виконання умов договору при здійсненні землеустрою, розробники документації із землеустрою несуть відповідальність, передбачену договором і законом.

Відповідно до статті 69 Закону України «Про землеустрій» шкода, заподіяна в результаті здійснення землеустрою фізичній особі, її майну чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, у порядку, встановленому законодавством України.

При цьому, відомості про земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0132 до Державного земельного кадастру були внесені на підставі технічної документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої Товариством з обмеженою відповідальністю «Горизонт» (сертифікований інженер-землевпорядник ОСОБА_3 ), яке є відповідачем по справі, та яким допущено технічну помилку в конфігурації вказаної земельної ділянки.

Внаслідок чого, ТзОВ «Горизонт» як розробник документації із землеустрою на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0132 несе відповідальність за завдану майнову шкоду ОСОБА_1 як власнику вказаної земельної ділянки.

Загалом за наслідками розгляду судом цивільної справи № 161/7672/22 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою з ОСОБА_1 було стягнуто судових витрат на суму 33 032,40 гривень. Вказані судові витрати є майновою шкодою в розумінні статті 69 Закону України «Про землеустрій» та підлягають до відшкодування на користь ОСОБА_1 .

Положеннями статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В суду не виникає сумніву, що внаслідок вищевказаних обставин, позивачу ОСОБА_1 було завдано моральної шкоди.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно п.105 Рішення Європейського суду з прав людини по справі по справі «Смірнова проти Росії» від 24.07.2003 вказано, що «Суд зауважує, що деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, Cabales and Balkandali v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п. 96). Але це не заважає Суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів

Позивачем на засадах змагальності сторін належним чином мотивовано та доведено суду заподіяння їй моральної шкоди, що не викликає в суду будь-яких сумнівів.

Внаслідок чого, суд приходить до висновку про наявність підстав для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати позивачу завдану їй моральну шкоду. А тому за таких обставин, виходячи із засад справедливості, розумності, співмірності, приймаючи до уваги глибину фізичних та душевних страждань позивача, суд приходить до висновку про відшкодування позивачу завданої моральної шкоди в розмірі 5 000,00 гривень.

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073,60 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору, в сумі 1 073,60 гривень.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 24 500,00 гривень. При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката Назаренко І.С. є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в сумі 24 500,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 22, 1166, ЦК України, ст. 28, 69 Закону України «Про землеустрій», ст.ст. 10-18, 81, 141, 263-268, 280 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву адвоката Назаренко Ірини Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ТзОВ «Горизонт» про стягнення грошових коштів та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ТзОВ «Горизонт» (Код ) юридична адреса село Зміїнець, вулиця Садова, будинок 24, Луцького району, Волинської області, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 33 032,40 гривень завданої майнової шкоди.

Стягнути з ТзОВ «Горизонт» (Код ) юридична адреса село Зміїнець, вулиця Садова, будинок 24, Луцького району, Волинської області, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 5 000,00 гривень завданої моральної шкоди.

Зобов`язати ТзОВ «Горизонт» () виправити наявні помилки в технічній документації із землеустрою щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0132, та привести її у відповідність до норм і вимог чинного законодавства з проведенням усіх необхідних дій.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ТзОВ «Горизонт» (Код ) юридична адреса село Зміїнець, вулиця Садова, будинок 24, Луцького району, Волинської області, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073,60 гривень.

Стягнути з ТзОВ «Горизонт» (Код ) юридична адреса село Зміїнець, вулиця Садова, будинок 24, Луцького району, Волинської області, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 понесені і документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 24 500,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.В. Ковтуненко