Справа №339/60/24
У Х В А Л А

12.03.24 м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Скригун В.В.,

секретаря судового засідання Ганчар Л.В.,

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить поділити спільне майно з ОСОБА_2 , виділивши їй 60% будинковолодіння по АДРЕСА_1 , а відповідачу відповідно - 40%. Стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 15 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Позивач в підготовче засідання не з`явилася. Подала до суду клопотання, в якому просить справу розглядати без її участі. Враховуючи заяву відповідача про визнання позову, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Додаткових судових витрат, крім судового збору не заявляє.

Відповідач в підготовче засідання не з`явився. Подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. При винесені рішення просить стягнути судовий збір з урахуванням того, що визнав позовні вимоги у підготовчому засіданні. Розгляд справи просить проводити без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як встановив суд, між сторонами виникли спірні правовідносини щодо поділу спільного майна подружжя, які регулюються відповідними нормами СК України.

Відповідно до частин 1, 3 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Згідно роз`яснень, викладених в абзаці четвертому пункту 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (частина перша статті 60 СК України).

Обов`язок, передбачений ст. 12, 81 ЦПК України, щодо доведення обставин, які б вказували на наявність підстав, передбачених ст. 70 СК України, у такому випадку покладається на особу, яка ініціює питання про збільшення частки у спільному сумісному майні подружжя.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у позовній заяві просить поділити спільне майно подружжя, яке саме по собі передбачає визнання права власності на певні частки, проте в другій частині вимоги просить виділити їй частину будинковолодіння, по АДРЕСА_1 в розмірі 60%. З викладеного вбачається, що позивачем не обґрунтовано чому саме ннеобхідно виділити 60 % будинковолодіння, а не визнати право власності на певну частку.

Крім того, доводи позивача про необхідність збільшення частки майна дружини, в звя"зку з тим, що з нею проживають неповнолітні діти та вона здійснює додаткові витрати на їх виховання та розвиток самостійно, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Зокрема, суду не надано доказів того, що діти перебувають на її повному утриманні та не вказано які додаткові витрати на їх розвиток та виховання вона несе.

Суд зазначає, що саме по собі визнання позову не є безумовною підставою для задоволення позовних вимог, а оскільки рішення має грунтуватися на нормах закону, суд вважає за необхідне витребувати докази, на підтвердження обставин, зазначених в позові.

Згідно з ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Отже, для правильного вирішення спору позивачу необхідно надати вищевказані докази, які мають значення для правильного вирішення справи, що розглядається та обгрунтувати позовні вимоги.

П О С Т А Н О В И В:

Витребувати у позивача докази, які є підтвердженням того, що неповнолітні діти перебувають на її повному утриманні та докази додаткових витрат на їх розвиток та виховання.

Відкласти підготовче засідання на 10-00 год. 02 квітня 2024 року.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: Скригун В. В.