КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/2495/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 760/24490/20

26 лютого 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Колесник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року, постановлену під головуванням судді Кушнір С.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солом`янська 20-В» про визнання протиправними та скасування рішень та стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солом`янська 20-В» про визнання протиправними та скасування рішень та стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Будинок, в якому розташована наежна їй на праві власності квартира, перебуває на утриманні відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солом`янська 20-В».

Зазначала, що 11 жовтня 2019року загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 прийнято рішення, яким прийняли систему штрафних санкцій щодо співвласників квартир, нежитлових приміщень та паркомісць, які:змінили фасад будинку шляхом встановлення будь-яких конструкцій, або їх елементів у непередбачених для цього місцях (не стосується двох кондиціонерів в одному кошику, або якщо розмір кондиціонера більший за розмір кошика); встановили будь-які конструкції та елементи, у тому числі стіни, перегородки, кладові, вішалки, паркувальні бар`єри тощо у місцях загального користування та на території, що відноситься до будинку без попереднього погодження з правлінням ОСББ;уразі виявлення вище перерахованих порушень правлінню зобов`язати таких співвласників демонтувати конструкції та елементи і відновити фасад будинку у строки визначені правлінням ОСББ; в разі не виконання припису правління у встановлені строки, а також у випадку залишення будівельного або іншого сміття у місцях загального користування, розмір внеску на утримання будинку для таких співвласників збільшується у 5 разів до моменту усунення порушень.».

Зазначене рішення оформлене пунктом 6.6. протоколу №1 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , в якому створено ОСББ «Солом`янська 20-В», від 11 жовтня 2019року.

Як вбачається з тексту ротоколу №1 від 11 жовтня 2019 року, зазначені загальні збори проводились в період з 25 вересня 2019 року по 10 жовтня 2019 року.

В подальшому, 31 липня 2020 року правлінням відповідача ухвалено рішення про накладення штрафних санкцій на позивача. Зокрема, правлінням відповідача ухвалено: «За порушення Правил утримання житлових будинків правління ОСББ «Солом`янська 20-В» накладає штрафні санкції квартирам АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , а саме:підвищення внеску на утримання будинку в 5 разів з 1 серпня до моменту усунення порушень.Підстава: пункту 3.4. Статуту ОСББ «Солом`янська 20-В»; рішення загальних зборів співвласників будинку АДРЕСА_2 від 25 вересня 2019 року». Зазначене рішення оформлене третім питанням порядку денного протоколу №14 засідання членів правління ОСББ «Солом`янська 20-В» від 31 липня 2020 року.

Позивач вказувала, що з рішення правління відповідача, яке оформлене питанням №3 порядку денного протоколу №14 засідання членів правління ОСББ «Солом`янська 20-В» від 31 липня 2020 року, не вбачається, за яке саме порушення застосовано таку штрафну санкцію. Зокрема, в протоколі №14 засідання членів правління ОСББ «Солом`янська 20-В» від 31 липня 2020 року відповідачем не зазначено, яке саме порушення інкримінується позивачу, коли воно було скоєне позивачем, в чому саме воно полягає, як таке порушення було виявлено та чи наявна вина позивача у його скоєнні. Зазначаючи про те, що рішення є підставою для застосування до позивача штрафних санкцій у вигляді збільшення розміру внеску на утримання будинку у 5 разів до моменту усунення порушення, у ньому необгрунтовано розмір штрафної санкції.

В подальшому, 04 вересня 2020 року позивачем отримано від відповідача рахунок на сплату внеску та інших платежів за серпень 2020 року, яким позивачу ОСОБА_1 , як власнику квартири АДРЕСА_1 , нараховано штрафні санкції в розмірі 3 675,06 грн.

Позивач вважала, що рішення про застосування штрафних санкцій, оформлені пунктом 6.6. протоколу №1 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , в якому створено ОСББ «Солом`янська 20-В» від 11 жовтня 2019 року та в питанні №3 порядку денного протоколу №14 засідання членів правління ОСББ «Солом`янська 20-В» від 31 липня 2020 року порушують її права, оскільки є підставою для незаконного нарахування та стягнення з неї штрафних санкцій, не передбачених чинним законодавством України.

Вказувала, що пунктом 3.4 Статуту ОСББ «Солом`янська 20-В» передбачено, що Об`єднання доручає правлінню в межах повноважень, визначених Статутом, за рішенням правління встановлювати розмір штрафних санкцій, пені - однак не більше розміру, встановленого чинним законодавством України. Однак, повноваження правління щодо встановлення розміру штрафних санкцій Статутом відповідача окремо не передбачені.

Крім того, ні Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ні Цивільним кодексом України, ні Житловим кодексом, ні будь-яким іншим нормативно-правовим актом не передбачено право утримувача будинку, в тому числі, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, застосувати до власника квартири в будинку, що утримується, будь-які штрафні санкції.

Таким чином, позивач вважала, що рішення про прийняття системи штрафних санкцій щодо співвласників квартир, оформлене пунктом 6.6. протоколу № 1 від 11 жовтня 2019 року є таким, що прийняте загальними зборами співвласників з перевищенням повноважень, наданих п. 3.4 Статуту ОСББ «Солом`янська 20-В» та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно, рішення про застосування штрафних санкцій, оформлене питанням № 3 порядку денного протоколу № 14 засідання членів правління ОСББ «Солом`янська 20-В» від 31 липня 2020 року, яке винесене на підставі рішення, оформленого пунктом 6.6 протоколу № 1 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , в якому створено ОСББ «Солом`янська 20-В» від 11 жовтня 2019 року, так само є таким, що прийняте правлінням відповідача з перевищенням повноважень.

При цьому, жоден із заходів забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, передбачених статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», відповідачем до позивача не застосовувався, що свідчить про відсутність правових підстав для застосування відповідачем будь-яких санкцій до позивача.

Також, на переконання позивача, рішення, оформлене пунктом 6.6 Протоколу № 1 Загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , в якому створено ОСББ «Солом`янська 20-В» від 11 жовтня 2019 року та рішення про застосування штрафних санкцій, оформлене питанням № 3 порядку денного Протоколу № 14 засідання членів правління ОСББ «Солом`янська 20-В» від 31 липня 2020 року, порушують принцип юридичної визначеності, закріплений в статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Застосування до неї відповідачем штрафних санкцій, завдало їй моральну шкоду, яка виразилася в сильних душевних стражданнях та хвилюваннях. Отримавши рахунок від 04 вересня 2020 року на сплату внеску та інших платежів за серпень 2020 року, яким їй було нараховано штрафні санкції в розмірі 3675,06 грн, вона була неприємно вражена та сильно шокована, як підставою для застосування штрафних санкцій, так і великим розміром штрафних санкцій. Протягом тривалого часу вона була змушена з`ясовувати підстави для нарахування такої штрафної санкції та запитувати у відповідача рішення, які стали підставою для її застосування, та шукати грошові кошти на оплату правової допомоги та сплату штрафних санкцій.

Психологічні переживання через протиправну поведінку відповідача стали причиною розладу її здоров`я, оскільки раніше її не турбували ні сильний головний біль, ні серцевий біль.Через сильний головний біль вона була змушена звернутись для проходження медичного обстеження та отримання медичної допомоги до ТОВ «Смарт Медікал Центр». Як вбачається з консультативного висновку лікаря невролога від 15 жовтня 2020 року, їй було визначено діагноз: частий епізодичний біль напруги, ймовірна мігрень без аури, тривожний симптом, симптом лівої хребтової артерії зі зниженням кровотоку на 50%, гіпотоламічна дисфункція (під питанням).

Зазначений діагноз позивач пов`язує саме з протиправною поведінкою відповідача, оскільки з моменту прийняття відповідачем протиправних рішень вона не підпадала під вплив негативних факторів, які могли спричинити перелічені захворювання.З метою проходження лікування, яке було призначене лікарем, позивач змушена придбати лікарські засоби вартістю 1391,10 грн, проходити медичне обстеження, вартість якогостановить 1320,00 грн. Загальна вартість лікування позивача становить 2711,10 грн, а завдану моральну шкоду позивач оцінила у розмірі 100 000,00 грн.

Ураховуючи наведене, позивач ОСОБА_1 просила суд:

визнати незаконним рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 : «Прийняти систему штрафних санкцій щодо співвласників квартир, нежитлових приміщень та паркомісць, які: змінили фасад будинку шляхом встановлення будь-яких конструкцій, або їх елементів у непередбачених для цього місцях (не стосується двох кондиціонерів в одному кошику, або якщо розмір кондиціонера більший за розмір кошика); встановили будь-які конструкції та елементи, у тому числі стіни, перегородки, кладові, вішалки, паркувальні бар`єри тощо у місцях загального користування та на території, що відноситься до будинку без попереднього погодження з правлінням ОСББ;уразі виявлення вище перерахованих порушень правлінню зобов`язати таких співвласників демонтувати конструкції та елементи і відновити фасад будинку у строки, визначені правлінням ОСББ.В разі не виконання припису правління у встановлені строки, а також у випадку залишення будівельного або іншого сміття у місцях загального користування, розмір внеску на утримання будинку для таких співвласників збільшується у 5 разів до моменту усунення порушень.», оформлене пунктом 6.6. протоколу №1 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , в якому створено ОСББ «Солом`янська 20-В» від 11 жовтня 2019 року;

визнати незаконним рішення правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солом`янська 20-В»: «За порушення Правил утримання житлових будинків правління ОСББ «Солом`янська 20-В» накладає штрафні санкції квартирам АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , а саме підвищення внеску на утримання будинку в 5 разів з 1 серпня до моменту усунення порушень. Підстава: пункту 3.4. Статуту ОСББ «Солом`янська 20-В»; рішення загальних зборів співвласників будинку АДРЕСА_2 від 25 вересня 2019 року», оформлене питанням № 3 порядку денного протоколу № 14 засідання членів правління ОСББ «Солом`янська 20-В» від 31 липня 2020 року;

стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солом`янська 20-В» на користь позивача відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000,00 гривень;

стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солом`янська 20-В» на користь позивача витрати на лікування в розмірі 2711,10 гривень;

стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солом`янська 20-В» на користь позивача всі судові витрати, понесені по справі, в тому числі, сплачений судовий збір в розмірі 2708,71 гривень та витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 28000,00 гривень.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солом`янська 20-В» про визнання протиправними та скасування рішень та стягнення моральної шкоди закрито.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції у конкретному випадку повинен був звернути увагу на правовий інтерес позивача у справі.

Визнаючи незаконними рішення загальних зборів ОСББ, позивач не ставила вимог комерційного характеру, пов`язаного з отриманням доходів, дивідендів чи частини прибутку від діяльності ОСББ, а оскаржила незаконність штрафів.

Таким чином, на думку позивача, розгляд заявлених нею позовних вимог у господарському процесі не сприятиме здійсненню судочинства та справедливому вирішенню спору.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солом`янська 20-В» - адвокат Грушка Володимир Ігорович просив залишити ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 09 листопада 2023 року у справі № 760/24490/20 без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, посилаючись на те, що ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зазначає, що особливості правового режиму майна багатоквартирного будинку зумовлюють спеціальне правове регулювання порядку реалізації прав власниками нерухомого майна в такому будинку. Так, частиною другою статті 382 ЦК України визначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Прийняття рішення установчими зборами щодо всіх питань, віднесених до їх компетенції та виключної компетенції загальних зборів ОСББ відповідно до статей 6, 10 Закону № 2866-ІІІ, стосується створення та управління ОСББ як юридичною особою, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України визначає предметну юрисдикцію спору про визнання недійсним рішення установчих зборів ОСББ судам господарської юрисдикції.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними в розумінні пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України, незалежно від того, чи є позивач акціонером (учасником) юридичної особи, і мають розглядатися за правилами ГПК України (постанови від 10 вересня 2019 року у справі № 921/36/18 (провадження № 12-293гс18, пункт 4.19), від 01 квітня 2020 року у справі № 813/1056/18 (провадження № 11-1012апп19, пункт 40), від 15 квітня 2020 року у справі № 804/14471/15 (провадження № 11-1106апп19, пункт 39)).

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Лазоренко Тетяна Володимирівна підтримала доводи апеляційної скарги та просила їх задовольнити.

Представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солом`янська 20-В» в судове засідання не з`явився. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції повідомлявся у встановленому законом порядку.

У відповідності до вимог статті 128, 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солом`янська 20-В».

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є власником квартира АДРЕСА_1 .

У будинку АДРЕСА_2 створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солом`янська 20-В».

Будинок, в якому розташована квартира позивача, перебуває на утриманні відповідача, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солом`янська 20-В».

11 жовтня 2019року загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 прийнято рішення, оформлене протоколом №1 загальних зборів співвласників багатоквартирногобудинку (пункт 6.6.), яким прийняли систему штрафних санкцій щодо співвласників квартир, нежитлових приміщень та паркомісць, які: змінили фасад будинку шляхом встановлення будь-яких конструкцій, або їх елементів у непередбачених для цього місцях (не стосується двох кондиціонерів в одному кошику, або якщо розмір кондиціонера більший за розмір кошика); встановили будь-які конструкції та елементи, у тому числі стіни, перегородки, кладові, вішалки, паркувальні бар`єри, тощо у місцях загального користування та на території, що відноситься до будинку без попереднього погодження з правлінням ОСББ;уразі виявлення вище перерахованих порушень правлінню зобов`язати таких співвласників демонтувати конструкції та елементи і відновити фасад будинку у строки визначені правлінням ОСББ; в разі не виконання припису правління у встановлені строки, а також у випадку залишення будівельного, або іншого сміття у місцях загального користування розмір внеску на утримання будинку для таких співвласників збільшується у 5 разів до моменту усунення порушень.

31 липня 2020 року на засіданні членів правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солом`янська 20-В», згідно протоколу № 14 прийнято рішення про накладення штрафних санкцій. Зокрема, по третьому питанню порядку денного правлінням Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солом`янська 20-В» ухвалено: «За порушення Правил утримання житлових будинків правління ОСББ «Солом`янська 20-В» накладає штрафні санкції квартирам АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , а саме підвищення внеску на утримання будинку в 5 разів з 1 серпня до моменту усунення порушень. Підстава: пункту 3.4. Статуту ОСББ «Солом`янська 20-В»; рішення загальних зборів співвласників будинку АДРЕСА_2 від 25 вересня 2019 року».

Із наданих відповідачемОб`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Солом`янська 20-В»письмових матеріалів вбачається, що позивачем самовільно, без рішення співвласників будинку, в загальному коридорі місць загального користування на 22 поверсі було обладнано шафу (комору) і в добровільному порядку її не демонтувала, то правлінням ОСББ «Солом`янська 20-В» було накладено на власника кв. АДРЕСА_5 штрафні санкції у вигляді збільшення внеску на утримання будинку у 5 разів.

Облаштування (улаштування) позивачем в загальному коридорі місць загального користування шафи (комори) здійснено не тільки без згоди всіх співвласників, а і порушує вимогиПравил утримання жилих будинків та прибудинкових територій та Правил пожежної безпеки. Про порушення був виданий відповідний припис.

Звертаючись до суду у порядку цивільного судочинства,позивач ОСОБА_1 вважала, що рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Солом`янська 20-В» про прийняття системи штрафних санкцій щодо співвласників квартир, оформлене пунктом 6.6. протоколу № 1 від 11 жовтня 2019 року, та рішення про застосування штрафних санкцій, оформлене питанням № 3 порядку денного протоколу № 14 засідання членів правління ОСББ «Солом`янська 20-В» від 31 липня 2020 року, є незаконними, прийняті загальними зборами співласників та правлінням ОСББ «Солом`янська 20-В» з перевищенням повноважень.

Закриваючи провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солом`янська 20-В» про визнання протиправними та скасування рішень та стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що позивачем оскаржується прийнята загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 система штрафних санкцій щодо співвласників квартир, нежитлових приміщень та паркомісць, а також рішення правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солом`янська 20-В» в частині накладення штрафних санкцій власникам квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , а саме-підвищення внеску на утримання будинку в 5 разів з 1 серпня до моменту усунення порушень.

Отже, спірні правовідносини виникли між ОСОБА_1 , яка є власницею квартири АДРЕСА_1 , та створеним співвласниками вказаного будинку ОСББ «Солом`янська 20-В» з приводу оскарження рішення загальних зборів та правління об`єднання.

Правовідносини між власником нерухомого майна у житловому будинку та ОСББ, яке створене у тому ж будинку, найбільш подібні до спорів, пов`язаних із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи.

Встановивши господарсько-правову природу виниклих між сторонами відносин, суд першої інстанції дійшов висновку, що справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за частиною першою статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Разом з тим,відповідно до частини другої статті 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто, сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Зокрема, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер, а також коли належність справ до юрисдикції господарських судів прямо передбачена положеннями законодавства.

За змістом частин першої - третьої статті 3 Господарського кодексу України (далі - ГК України) під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.

Отже, вирішуючи питання про те, чи можна вважати правовідносини та відповідний спір господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України, щодо віднесення до господарських правовідносин, зокрема, правовідносин, які виникають з некомерційної діяльності, спрямованої на забезпечення матеріально-технічних умов функціонування таких суб`єктів. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18 (провадження № 12-294гс18, пункт 4.11) визначено ознаки спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду: наявність між сторонами господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, та спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі № 646/6644/17 (провадження № 14-352цс19, пункт 74) зроблено висновок, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду подібних справ визначальним є характер правовідносин, з яких виник спір. Суб`єктний склад спірних правовідносин є формальним критерієм, який має бути оцінений належним судом.

Пунктом 3 частини першої статті 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів віднесено розгляд справ у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі, у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Отже, спори про визнання недійсними рішень вищого органу управління суб`єкта некомерційного господарювання щодо вирішення питань, пов`язаних з управлінням такою особою, між суб`єктом некомерційного господарювання та одним з його засновників (членом) належать до господарської юрисдикції відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України, виходячи з характеру правовідносин, які є предметом такого спору (щодо визнання недійсним рішення вищого органу управління такої юридичної особи, прийнятого в межах його виключної компетенції).

Особливості правового режиму майна багатоквартирного будинку зумовлюють спеціальне правове регулювання порядку реалізації прав власниками нерухомого майна в такому будинку. Так, частиною другою статті 382 ЦК України визначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Статтею 385 ЦК України передбачено, що з метою забезпечення експлуатації багатоквартирного будинку, користування квартирами та нежитловими приміщеннями, управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту (частина перша статті 385 ЦК України).

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон № 2866-ІІІ).

Приписами статті 1 цього Закону розкрито поняття ОСББ як юридичної особи, створеної власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Термін «співвласники багатоквартирного будинку» вживається законодавцем у розумінні власників квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Статтею 4 Закону № 2866-ІІІ визначено статус ОСББ як непідприємницького товариства, що створюється для здійснення функцій, які забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. ОСББ відповідає за своїми зобов`язаннями коштами і майном об`єднання, від свого імені набуває майнові і немайнові права та обов`язки, виступає позивачем і відповідачем у суді.

Частиною другою статті 22 Закону № 2866-ІІІ регламентовано, що питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються ГК України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів. Отже, виходячи з такого матеріально-правового регулювання зазначених правовідносини, вони є господарськими за своєю правовою природою.

Органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів оприлюднюється. У передбачених статутом або рішенням загальних зборів випадках воно може бути надане співвласникам під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом). Співвласники мають право знайомитися з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та робити з них копії. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку (частини перша - восьма статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Прийняття рішення установчими зборами щодо всіх питань, віднесених до їх компетенції та виключної компетенції загальних зборів ОСББ відповідно до статей 6, 10 Закону № 2866-ІІІ, стосується створення та управління ОСББ, як юридичною особою, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України визначає предметну юрисдикцію спору про визнання недійсним рішення установчих зборів ОСББ судам господарської юрисдикції. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними в розумінні пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України, незалежно від того, чи є позивач акціонером (учасником) юридичної особи, і мають розглядатися за правилами ГПК України (постанови від 10 вересня 2019 року у справі № 921/36/18 (провадження № 12-293гс18, пункт 4.19), від 01 квітня 2020 року у справі № 813/1056/18 (провадження № 11-1012апп19, пункт 40), від 15 квітня 2020 року у справі № 804/14471/15 (провадження № 11-1106апп19, пункт 39)).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 лютого 2022 року в справі № 910/5179/20 (провадження № 12-38гс21) вказано, що спори про визнання недійсними рішень вищого органу управління суб`єкта некомерційного господарювання щодо вирішення питань, пов`язаних з управлінням такою особою, між суб`єктом некомерційного господарювання та одним з його засновників (членом) належать до господарської юрисдикції відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України, виходячи з характеру правовідносин, які є предметом такого спору (щодо визнання недійсним рішення вищого органу управління такої юридичної особи, прийнятого в межах його виключної компетенції).

У справі, яка переглядається, судом першої інстанції встановлено, що спірні правовідносини виникли між позивачем ОСОБА_1 , яка є власницею квартири АДРЕСА_1 , в якому створене ОСББ «Солом`янська 20-В», та самим ОСББ «Солом`янська 20-В»щодо незгоди із прийнятими рішеннями загальних зборів та правління ОСББ «Солом`янська 20-В».

Спір про дійсність рішення установчих (загальних) зборів ОСББ охоплюється поняттям «управління юридичною особою» та є підвідомчим господарським судам, що спростовує доводи апеляційної скарги позивача.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ця справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а відтак і про наявність підстав для закриття провадження в справів порядку цивільного судочинства.

Отже, доводи апеляційної скаргипозивача, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування немає, а тому апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги не відшкодовуються та покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий Судді: