ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря судового засідання Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гугель Світлана Юріївна про визнання недійсною довіреності, договору купівлі-продажу квартири та витребування майна з чужого незаконного володіння,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Солодовник Сергій Олександрович,

на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про забезпечення позову від 06 грудня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться вищезазначена цивільна справа.

05 грудня 2023 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_3 вчиняти дії щодо її відчуження до закінчення розгляду справи та набрання рішенням законної сили.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

06 грудня 2023 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про забезпечення позову від 06 грудня 2023 року заяву представника позивача адвоката Карлаша I.А. про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема територіальним органам Міністерству юстиції України, нотаріусам та іншим уповноваженим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку) щодо нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 .

В іншій частині вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У грудні 2023 року, не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Солодовник С. О. подана апеляційна скарга, в якій він просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що заява представника позивача - адвоката Карлаша I.A., про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що заходи забезпечення позову, які просить обрати заявник є співмірними із заявленими вимогами та невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

У судовому засіданні представник позивача адвоката Карлаша I.А. проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Від представника ОСОБА_3 адвоката Солодовник С.О. надійшла заява про підтримання апеляційної скарги та розгляд справи у його відсутність.

Інші учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.102-103), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2023 р. позовні вимоги задоволено, визнано недійсною довіреність від 22 лютого 2017 року, бланк НВА 935523, зареєстровану в реєстрі за №120, видану від імені Позивача на ім?я ОСОБА_4 та посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_3 (надалі - Квартира), від 02 березня 2017 року, укладеного між ОСОБА_5 , якій діяв від імені Позивача на підставі довіреності від 22 лютого 2017 року, та Відповідачкою-1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.I., витребувано Квартиру на користь Позивача.

Ухвалою суду від 23.11.2023 р. заяву про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2023 р. скасовано, справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні.

Згідно Інформаційної довідки з ДРРПНМ від 04.12.2023 р. N° 356882729, право власності на спірну квартиру зареєстровано за Відповідачем-2. Обтяження на Квартиру відсутні.

З наведеного вбачається, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Предметом позову в даній справі є квартира за адресою: АДРЕСА_3 .

Вказані позивачем обставини вказують на те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль. У разі передачі майнових прав на спірне майно іншій особі, виникає очевидна небезпека заподіяння шкоди позивачу до ухвалення рішення в цивільній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість наведених у заяві доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява представника позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив частково заяву про забезпечення позову, оскільки існує ймовірність того, що відповідач може відчужити майно, яке є предметом позову в даній цивільній справі.

Отже, з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача, необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо спірного майна.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми процесуального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, з дотриманням норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Солодовник Сергій Олександрович, залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 12.03.2024 року.

Судді: