РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

07.03.2024

Справа № 522/9165/23

Провадження № 2/522/1917/24

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Ярема Х.С.

при секретарі судового засідання Кніш Д.А.

за участю позивача ОСОБА_1 , неповнолітня - ОСОБА_2 , представник - ОСОБА_3

третя особа - ОСОБА_4

розглянув у загальному позовному провадженні справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_5

третя особа орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради

про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав.

ВСТАНОВИВ:

1.10.05.2023 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 , третя особа орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради.

2.Позивач просить суд:

- позбавити ОСОБА_5 батьківських прав щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 );

- стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини у розмірі 2 000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дні пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

3.08.06.2023 відкрито загальне позовне провадження.

4.Відповідач повідомлений на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України (відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи).

5.11.01.2024 закрито підготовче провадження.

6. ОСОБА_1 звернення до суду з цим позовом пояснює тим, що в шлюбі з ОСОБА_5 у них народилась донька ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Ще до народження дитини сторони почали проживати окремо, оскільки чоловік застосовував фізичне насильство. В 2014 році шлюб було розірвано. Після народження дитини в 2011 й фактично по 2016 рік батько два рази на тиждень провідував доньку. Проте з грудня 2016 року зник, ні їй, ні спільним знайомим невідоме місце його перебування. Батько був абсолютно байдужий до дитини ще за час відвідування, а зараз тим більше зник і навіть не цікавиться дитиною. Він навіть не хотів приймати участі в реєстрації факту народження дитини, тому в свідоцтві про народження він записаний як чоловік (вони перебували у шлюбі), але не зазначено його громадянство, а це також не дає можливості для дитини отримати закордонний паспорт.

Судом встановлені такі обставини справи.

7.19.06.2010 між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 було зареєстровано шлюб.

8. ІНФОРМАЦІЯ_1 в шлюбі народилась ОСОБА_2 народилася (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис від 09.02.2011 року № 444, місце реєстрації - Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції). Батьками дитини записані ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

9.Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20.06.2014 (справа №2/489/1605/2014) шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 розірвано.

10.14.12.2017 ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб. Прізвище після реєстрації шлюбу « ОСОБА_1 ».

11.В цьому шлюбі дітей немає.

12.27.10.2020 шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 було розірвано (актовий запис № 80 від 27.10.2020 року, місце державної реєстрації - Корабельний районний у місті Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Після державної реєстрації розірвання шлюбу прізвище дружини - « ОСОБА_1 ».

13. ОСОБА_1 та її дитина зареєстровані в м. Миколаєві.

14.З липня 2022 року проживають в м. Одесі, що підтверджується договором оренди квартири.

15. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до довідки від 21.06.2023 є внутрішньо переміщеними особами.

16.Дитина ОСОБА_7 навчається в Миколаївському ліцеї «Академія дитячої творчості». Протягом періоду навчання (01.09.2017 - 29.05.2023) дитину на навчання приводила і забирала мати дитини, відвідувала батьківські збори, підписувала договори, брала участь у заходах.

17.На теперішній час дитина навчається в онлайн режимі.

18.26.06.2023 до Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшла заява дитини ОСОБА_7 , написана в присутності її матері, в якій дитина зазначила, що ОСОБА_5 негідний бути її батьком та просить винести висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав щодо неї.

19.07.07.2023 спеціалістами Служби у справах дітей було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , про що складено акт (квартира чиста, в наявності меблі, побутова техніка, для виховання та розвитку дитини створені такі умови, дитина має окрему кімнату, окреме ліжко, планшет, ноутбук, телефон, одяг та взуття відповідно віку та сезону).

20.В Державному реєстрі актів цивільного стану відсутні записи про смерть та зміну імені ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що підтверджується довідкою Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі від 09.08.2023.

21. ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) не утримувався в СІЗО та станом на 08.08.2023 не утримується, що підтверджується довідкою ДЗ «Одеський слідчий ізолятор» від 10.08.2023.

22. ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебуває, що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 22.08.2023.

23.Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, надав письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 щодо малолітньої дитини ОСОБА_2 .

Висновки суду.

24.Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

25.У пунктах 15, 16 постанови Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

26.Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

27.В даному випадку, мати дитини посилається на те, що батько дитини з грудня 2016 року (тобто, більше семи років) жодного разу життям доньки не цікавиться, взагалі зник, участі у вихованні та матеріальній підтримці дитини відповідач не приймає. Ще з народження доньки в 20111 році він також дитиною не цікавився, не проявляв до дитини любові. Утримання дитини з ОСОБА_11 було виключно на матері.

28.В судовому засіданні дитина ОСОБА_7 особисто пояснила, що свого рідного батька не пам`ятає, бо була мала. Зараз їй 13 років. Батько ніколи не появлявся, не дзвонив, з ним немає жодного контакту.

29.Свідок ОСОБА_9 (колишній чоловік ОСОБА_1 , розлучені) пояснив, що навіть після розлучення відносини між ним та колишньою дружиною, її донькою нормальні, дружні. Він особисто знав ОСОБА_5 з 2007 року, оскільки вони всі проживали в м. Миколаєві. За час шлюбу з ОСОБА_1 він особисто намагався спілкуватись з ОСОБА_5 з тією метою, щоб хоч якось наблизити його до спілкування з донькою, проте йому не вдалось з ним поговорити, а потім він взагалі зник і ніхто не знає де він перебуває.

30.Свідок ОСОБА_12 (рідна мати ОСОБА_1 ) пояснила, що з самого початку знайомства її доньки з ОСОБА_5 вона зі сторони усвідомлювала, що сім`ї у них не буде. Він іноді застосовував фізичну силу, він дуже емоційний, агресивний, з ним важко спілкуватись. Потім народилась дитина, він навіть не приймав участі в реєстрації народження дитини. Донька повністю опікувалась сама дитиною. Він був байдужий як до дружини, так і до дитини. Останній раз вона його особисто бачила в 2015 році.

31.Свідок ОСОБА_13 (близька подруга ОСОБА_1 ) пояснила, що знає її та її колишнього чоловіка ОСОБА_5 , оскільки вони жили по сусідству в м. Миколаєві. Анастасія завжди була сама з дитиною, ніколи не бачила, що батько гуляв на дитячому майданчику з дитиною, він міг до дитини та дружини не підійти в той час, як вони гуляли на дитячому майданчику, натомість підходив до інших жінок.

32.Орган опіки та піклування у висновку від 04.01.2024 зазначив, що доцільно позбавити батька батьківських прав щодо дитини.

33.Суд враховує те, що висновок органу опіки та піклування, як зазначено в постанові Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 761/2855/17 має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (частини 5, 6 статті 19 СК України).

34.З урахуванням наведеного, суд має пересвідчитися, що зазначені позивачем обставини свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків та є підставою для позбавлення її батьківських обов`язків відносно своєї доньки.

35.Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

36.Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

37.Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

38.Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

39.Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

40.Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

41.Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

42.Верховний Суд у своїй постанові від 26.12.2018 у справі № 404/6391/16-ц вказав на те, що виходячи з тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України Суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

43.Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

44.Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

45.Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

46.Суд зазначає, що обставини ухилення відповідача від виконання ним своїх батьківських обов`язків підтверджені також іншими матеріалами справи, які свідчать про те, що дитина проживає тільки з матір`ю, освітою та здоров`ям дитини опікується лише мати.

47.Отже, ті обставини, що батько дитини свідомо залишив її на виховання матері та більше семи років не спілкується з дитиною та не приймає участі у її утриманні і вихованні, розцінюються судом як умисне та свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, що є підставою для позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2 .

48.Згідно ч.3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

49.Позивач просить стягнути з відповідача тверду грошову суму в розмірі 2 000 грн. щомісячно, що не перевищує гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

50.Відповідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

51.Суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 2 000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.05.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі 2 000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.05.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний тест рішення складено 21.03.2024.

Суддя Ярема Х.С.