Справа №442/53/24
Провадження №2/442/312/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря судових засідань Томан Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку загального позовного провадження справу № 442/53/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про розірвання шлюбу,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачка ОСОБА_2 ,

представник третьої особи Костик М.,

встановила :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 25 вересня 2004 року та зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськуправління юстиції Хмельницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №254. Визначити місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як основним та єдиним їхнім утримувачем та таким, що самостійно виховує дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25.09.2004 уклав шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилися: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує на те, що спільне життя з відповідачкою не склалось, через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Фактичні шлюбні відносини між ними припинено, шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження та примирення неможливе.

Оскільки подружжя проживає окремо та не можуть добровільно дійти згоди щодо місця проживання дітей, заявник звернувся до відділу-служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради із заявою про визначення місця проживання дітей разом з ним.

Разом з тим, зазначає, що відповідачка на теперішній час повністю залишила дітей на нього, в неї триває пошук роботи та в майбутньому вона планує виїхати за кордон.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Підготовче судове засідання призначено на 25.01.2024.

Ухвалою від 25.01.2024 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду на 22.02.2024.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, з підстав, викладених у ньому, просить такий задоволити. Пояснив, що з дружиною не проживають тривалий час, про примирення мови не може бути, бажає шлюб розірвати. Разом з тим пояснив, що донька проживає разом з ним і з матір`ю проживати не бажає. Син є студентом, тому проживає в гуртожитку навчального закладу.

Відповідачка позов визнала частково. Пояснила, що на даний час проживає окремо від чоловіка та дітей більше трьох років, оскільки у неї є друга сім`я з іншим чоловіком, а тому підтримала вимогу щодо розірвання шлюбу. З приводу визначення місця проживання дітей зазначила, що діти дійсно перебувають на утриманні батька, оскільки у неї мінімальна заробітна плата, за яку вона не в змозі утримувати дітей. Просила визначити місце проживання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 . Щодо визначення місця проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком просила відмовити, оскільки він на даний час навчається і не проживає разом з батьком, оскільки проживає у гуртожитку.

Неповнолітня ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що батьки проживають окремо. Вона проживає разом з батьком, який самотужки повністю її забезпечує всім необхідним. З мамою у неї приязні відносини, однак категорично відмовляється з нею проживати через недоброзичливі відносини з її співмешканцем.

Представник третьої особи в судовому засіданні просила врахувати інтереси та бажання дитини при постановленні рішення, поклалась на думку суду.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Встановлено, що 25.09.2004 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськуправління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 254, свідоцтво серії НОМЕР_1 .

Від даного шлюбу у них народилися: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 ) та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 ).

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

У відповідності до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

У статті 112 СК України регламентовано, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, їхній шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому є всі підстави для розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно із ст. 142 СК України, діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Згідно ч.3 цієї статті той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

За змістом ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Приписами ст. 161 СК України визначається, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування.

Згідно Акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 проживає разом зі своїми дітьми за адресою: АДРЕСА_1 . Членами комісії встановлено, що у вказаному будинку зроблено євро ремонт є всі меблі, предмети домашнього вжитку, всі комунікації та зручності, автономне опалення.

Згідно інформацій, наданих Ліцеєм № 2 Дрогобицької міської ради Львівської області ОСОБА_1 , батько ОСОБА_4 сумлінно виконує свої батьківські обов`язки, бере активну участь у шкільному житті, регулярно відвідує батьківські збори.

З письмових показів ОСОБА_5 вбачається, що її син ОСОБА_1 самостійно виховує своїх дітей. З невісткою проживають окремо, сімейні стосунки між ними не склалися.

ОСОБА_6 письмово засвідчила, що ОСОБА_1 проживає з дітьми без матері дітей, самостійно займається їх вихованням, ввічливий, працевлаштований, не конфліктний, умови проживання задовільні.

Із податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи підприємця ОСОБА_1 вбачається, що його загальний дохід за 2023 рік становить 2127458,60 грн.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають окремо, їх дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з батьком, який займається її вихованням та утриманням, має значний матеріальний дохід та можливості забезпечити дитині належним моральний та фізичний розвиток, а тому враховуючи вищенаведене та інтереси дочки сторін суд дійшов до висновку, що доцільним є визначити місце її місцепроживання з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою місця реєстрації останнього.

Щодо визначення місця проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком, то суд не вбачає підстав для задоволення даної вимоги, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є студентом та проживає окремо від батьків у гуртожитку.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81 , 263, 264, 265 ЦПК України, ч.2 ст.104, ст.ст.105, 110, 112 СК України, суд,

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,укладений 25.09.2004 та зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськуправління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 254, свідоцтво серії НОМЕР_1 .

Визначити місце проживання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як основним та єдиним їхнім утримувачем та таким, що самостійно виховує дитину, за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28.02.2024.

Суддя Нагірна О.Б.