УХВАЛА

29 березня 2024 року

м. Київ

справа № 522/13932/23

провадження № 61-3643ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на судовий наказ Приморського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2023 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості

за спожиту електроенергію у розмірі 4 074,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (далі - ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія») звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу

про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 4 074,00 грн.

09 серпня 2023 року Приморським районним судом м. Одеси видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 4 074,00 грн та судовий збір у розмірі 268,40 грн.

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 02 жовтня 2023 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто без розгляду.

Не погоджуючись із судовим наказом, 21 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просила судовий наказ скасувати.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року відмовлено

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на судовий наказ Приморського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2023 року за заявою ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 4 074,00 грн.

10 березня 2024 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернулася

до Верховного Суду із касаційною скаргою на судовий наказ Приморського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2023 року у цій справі.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:

1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті;

2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення,

про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення

або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову

у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами,

про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення

за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

З тексту касаційної скарги та з її прохальної частини вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує в касаційному порядку лише судовий наказ Приморського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2023 року.

Разом з тим, заявницею не зазначено чи погоджується вона з ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року, постановленою за результатом розгляду її апеляційної скарги на судовий наказ Приморського районного суду

м. Одеси від 09 серпня 2023 року.

Оскільки за положенням пунктів 1 та 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, та ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення

за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову

в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими

або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали, ОСОБА_1 необхідно направити на адресу Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги разом

з її копіями відповідно до кількості учасників справи, у якій конкретизувати судове (судові) рішення судів попередніх інстанцій, якій нею оскаржуються в касаційному порядку.

Крім того, за приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того,

в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права

чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (положення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України).

Разом із тим у касаційній скарзі ОСОБА_1 не зазначено в чому полягає неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, не обґрунтовано в чому саме полягає незаконність судового наказу, не зазначено яку саме норму (закон) суд застосував неправильно, як її слід було б застосувати до спірних правовідносин

і як це вплинуло на вирішення питання про видачу судового наказу.

За загальним правилом скаржник повинен чітко зазначити спосіб захисту, якого він вимагає, та яке право він вважає порушеним, невизнаним чи оспорюваним, чітко вказати ким порушені його права та в чому полягає порушення.

З огляду на те, що подана касаційна скарга обмежується фактично незгодою ОСОБА_1 із судовим наказом про стягнення з неї заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 4 074,00 грн без жодної конкретизації підстав касаційного оскарження - касаційну скаргу слід залишити без руху.

Також Верховний Суд звертає увагу ОСОБА_1 , що за частиною третьою статті 167 ЦПК України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому ІІ розділом ЦПК України.

Отже, ОСОБА_1 необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги разом з її копіями відповідно до кількості учасників справи,

у якій уточнити вимоги її прохальної частини з урахуванням вимог цієї ухвали

та зазначати у ній підстави касаційного провадження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.

Таким чином, виходячи із наведених норм права, якщо ОСОБА_1 , відповідно

до ухвали суду, у встановлений строк усуне недоліки касаційної скарги, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Отже, касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки скаржником не виконані в повній мірі вимоги статті 392 ЦПК України щодо оформлення касаційної скарги.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на судовий наказ Приморського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2023 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк