Провадження № 22-ц/824/2452/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Медведчук Д.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року у справі за заявою Військової частини НОМЕР_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оголошення особи померлою,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року Військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) звернулась до суду з заявою, якою просила встановити факт смерті (загибелі) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від дня його вірогідної смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання в умовах воєнного стану та зобов`язати Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести відомості про смерть ОСОБА_2 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді старшого навідника 2 гармати 1 протитанкового артилерійського взводу 1 протитанкової артилерійської батареї військової частини НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання при переміщення з АДРЕСА_2 на автомобілях ЗІЛ-ММ3-554М в/н НОМЕР_3 та Hyundai Tucson д/н НОМЕР_4 групи військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , сталася технічна поломка одного з автомобілів і вони зупинились для проведення ремонту. В цей момент війська російської федерації розпочали прицільний мінометний обстріл, при якому одна з мін влучила між цими автомобілями, в яких і біля яких знаходилися військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 .

Солдат ОСОБА_2 був одним з військовослужбовців, які перебували біля вищезазначених машин, які почали палати та детонувати боєкомплект. Після завершення обстрілу військовослужбовці, що вижили, бачили тіло солдата ОСОБА_2 без ознак життя. Тіло солдата ОСОБА_2 не вдалося евакуювати через постійний обстріл та пожежу автомобілів.

Зазначили, що в акті про настання смерті від 04.09.2022 року солдат ОСОБА_3 та старший солдат ОСОБА_4 , які переміщалися на вище зазначених автомобілях разом з солдатом ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 з АДРЕСА_2 зазначили, що після закінчення мінометного обстрілу вони побачили тоді солдата ОСОБА_2 без ознак життя.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 29 червня 2022 року № 104 солдат ОСОБА_2 у зв?язку з неможливістю евакуювати тіло рахується як безвістно відсутній.

Вказали, що встановлення даного факту є необхідним (метою) для впорядкування реального стану справ щодо наявності та обліку особового складу військової частини НОМЕР_2 та реалізації соціальних прав членів сімей загиблого та виплаті родичам загиблого всіх коштів визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану».

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції обґрунтовував рішення тим, що оголошення особи померлим до спливу законодавчо встановленого шестимісячного строку від дня закінчення воєнних дій суперечить вимогам частини другої статті 46 ЦК України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник Військової частини НОМЕР_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви, посилаючись на обставини, якими він обґрунтовував заяву в суді першої інстанції.

Вказував, що судом не враховано судову практику про визнання безвісті відсутніми ще трьох військовослужбовців, які загинули разом з солдатом ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона заперечує проти її задоволення, вказує на те, що слідчі органи проводять розшук в межах досудового розслідування за фактом зникнення безвісті ОСОБА_2 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що станом на день розгляду справи воєнні дії не закінчені, відлік встановленого строку відповідно ще не розпочався, у зв`язку із чим звернення заявника до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою є передчасним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.12.2017 року, про що свідчить актовий запис № 3218 Солом`янського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Відповідно до інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 24).

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) ОСОБА_2 зарахований до списку особового складу військової частини НОМЕР_2 з 28.02.2022 року на посаду старшого навідника 2 гармати 1 протитанкового артилерійського взводу 1 протитанкової артилерійської батареї, ВОС-137803А (а.с. 6).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 29.06.2022 року солдат ОСОБА_2 старший навідник 2 гармати 1 протитанкового артилерійського взводу 1 протитанкової артилерійської батареї військової частини НОМЕР_2 з ІНФОРМАЦІЯ_2 вважається зниклим безвісті внаслідок мінометного обстрілу (а.с. 7).

Відповідно до Акту службового розслідування, затвердженого командиром в/ч НОМЕР_2 , встановлено, вважати загиблими військовослужбовців в тому числі і ОСОБА_2 (а.с. 12-13).

Відповідно до Витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, правонаступником Військової частини НОМЕР_2 в зв`язку з ліквідацією є Військова частина НОМЕР_1 .

Суд першої інстанції мотивував своє рішення наступним.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою (п.3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

У відповідності до ч. 2, ч. 3 ст.46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» визначає правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей. Для цілей цього Закону особливими обставинами вважаються збройний конфлікт, воєнні дії, тимчасова окупація частини території України, надзвичайні ситуації природного чи техногенного характеру.

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.

Тлумачення частини першої та другої статті 46 ЦК України свідчить, що цивільним законодавством передбачалося декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою:по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій.

При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Особливістю категорії справ щодо оголошення особи померлою є те, що суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті.

Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102- IX, на всій території нашої держави з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який на теперішній час продовжено.

Таким чином, перевіривши наявні у матеріалах справи докази в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки оголошення особи померлим до спливу законодавчо встановленого шестимісячного строку від дня закінчення воєнних дій суперечить вимогам частини другою статті 46 ЦК України, та доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують.

Посилання апелянта на практику суду першої інстанції щодо визнання безвісті відсутніми ще трьох військовослужбовців, які загинули разом з солдатом ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, оцінюються колегією суддів критично, позаяк вказане не впливає на законність та обґрунтованість рішення місцевого суду, а тому не може бути підставою для скасування обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: