Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1977/23
Провадження № 2/542/54/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2024 року селище Нові Санжари
Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Шарової-Айдаєвої О.О.,
секретаря судового засідання Карась В.Р.,
розглянувшиу відкритому судовому засіданні в селищі Нові Санжари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Після отримання 12 грудня 2023 року відповіді № 377/16.3-48 (а.с. 80) від Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області на повторний запит суду про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 , суд своєю ухвалою 13 грудня 2023 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 81-82).
Ухвалою суду від 14 березня 2024 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи.
Аргументи учасників справи
В обґрунтування своїх вимог АТ КБ «ПриватБанк» посилалось на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 21 серпня 2007 року, відповідно до якої він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
24 вересня 2007 року відповідач також підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка містила умови щодо кредитування, інформацію про нарахування відсотків та комісії, приклади використання кредитних коштів.
Позивачем вказано, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у Заяві.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі.
Згідно з інформацією Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 80).
Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 13 грудня 2023 року, які направлялась на адресу проживання відповідача, що була вказана позивачем у позовній заяві ( АДРЕСА_2 ), 27 грудня 2023 року разом із судовою повісткою, копією позовної заяви з додатками, повернулась до суду із зазначенням причини невручення - «адресат відсутній за вказаною адресою» від 23.12.2023 (а.с. 84-86).
18 січня 2024 року копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви з додатками та судовою повісткою були направлені на зареєстровану адресу відповідача, а саме: АДРЕСА_1 , та отримані відповідачем 26 січня 2024 року (а.с. 142).
Своєю ухвалою від 13 грудня 2023 року суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов разом із усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Правом подати відзив на позов відповідач не скористалась.
Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів.
Позивач у судове засідання 14 березня 2024 року явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 140).
У клопотанні, яке надійшло до суду 15 листопада 2023 року, позивач просив справу розглянути без участі його представника та не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с. 73).
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надавав.
Судова повістка про проведення судового засідання, призначеного на 14 березня 2024 року, яка направлялась на зареєстровану адресу відповідача - отримана останнім 22 лютого 2024 року (а.с. 141).
Згідно з пунктом 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.
Оскільки, судова повістка є врученою відповідачу, суд приходить до висновку про те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час, і місце судового засідання.
За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.
Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що 21 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг з використанням кредитної картки шляхом приєднання (в порядку статті 634 ЦК України) до умов, запропонованих банком в письмових Умовах та Правилах надання банківських послуг, на підставі поданої відповідачем Заяви, в якій міститься підпис, вчинений від імені ОСОБА_1 про ознайомлення з цими Умовами та Правилами (а.с. 37).
Відповідач також 24 вересня 2007 року підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій визначені умови надання кредиту, нарахування відсотків у разі прострочення виконання зобов`язання (а.с. 50-51).
В подальшому, відповідач ознайомився із умовами обслуговування кредитних карток та підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг 02 грудня 2022 року (а.с. 38-49).
Дослідивши зміст заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, суд встановив, що у вказаній заяві визначені умови надання кредиту, нарахування відсотків у разі прострочення виконання зобов`язання, встановлені наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит. Вказана заява має підпис ОСОБА_1 про підтвердження отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування (а.с. 49).
Із матеріалів справи вбачається, що відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт.
AT КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Умовами та Правилами надання послуг, та в межах встановленого кредитного ліміту.
В той же час, відповідач, який зобов`язувався здійснювати погашення кредиту та процентів, свої зобов`язання не виконав.
З огляду на викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 відповідну суму заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду із вказаним позовом.
Норми права, які підлягають застосуванню
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Згідно з частиною 1 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.
Відповідно до приписів частини 2 статті 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України.
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положенням частини 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Висновки щодо правозастосування
При укладенні договору сторони керувались частиною 1 статті 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до Заяви, підписаної відповідачем, він ознайомився та погодився з Умовами та Тарифами банку(а.с. 37). Також йому відповідно до підписаної власноручно довідки про умови кредитування також повідомлено про базову процентну ставку за кредитним лімітом, (а.с. 50-51).
В подальшому відповідач власноручно підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій визначені умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором (а.с. 38-49).
Як вбачається із матеріалів справи позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю, надав можливість відповідачу розпоряджатись кредитним коштами в межах встановленого кредитного ліміту.
Із розрахунку заборгованості вбачається, що застосовувалась процентна ставка на прострочений кредит, як і передбачено заявою про приєднано до Умов та Правил надання банківських послуг, з якою ОСОБА_1 був ознайомлений.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує умов кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі.
При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статті 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Розподіл судових витрат
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь банку підлягає стягненню 2684 грн 00 коп. судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 263-265, 280-281 ЦПК України,
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Інші учасники справи, а також відповідач у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 1 Д., м. Київ, 01001;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва