Справа № 276/2032/23
Провадження по справі №2/276/24/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Бобра Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Дашенко Д.А.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №631204230 у розмірі 55002,97 грн., стягнути сплачений судовий збір. В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_2 уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631204230 від 01.08.2019 року. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту, однак останній своїх зобов`язань за договором не виконав, внаслідок чого станом на 22.01.2023 виникла заборгованість у розмірі 55002,97 грн. З метою досудового врегулювання спору на адресу позичальника направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, яка залишена відповідачем без реагування. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «АЛЬФА-БАНК» на АТ «СЕНС БАНК».

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 19.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не прибув, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та внесення у справі заочного рішення (а.сп. 44).

Представником відповідача - адвокатом Немировським В.І. 24.01.2024 подано відзив на позовну заяву, в якому він просив поновити відповідачу строк для подачі відзиву, а також постановити ухвалу про залишення позову без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків. У відзиві на позов адвокат Немировський В.І. зазначив, що з метою захисту своїх прав відповідач звернулася за правовою допомогою до адвоката Шморгуна О.П., який ознайомившись з матеріалами справи 19.12.2023 подав до суду заяву, в якій зазначив про розірвання договору про надання правової допомоги, що був укладений між ним та відповідачкою. За таких обставин ідповідач звернулася за правовою допомогою до адвокатського бюро «Немировський і партнери», уклавши договір №5/24 від 08.02.2024. У подальшому адвокат Немировський В.І. 16.01.2024 ознайомився з матеріалами цивільної справи та встановив, що попереднім представником відповідача відзив на позовну заяву до суду не подавався. Таким чином, відповідач, яка сподівалась на виконання своїх обов`язків представником адвокатом Шморгуном О.П. пропустила законодавчо встановлений 15-денний строк для подачі відзиву, а тому просить визнати поважними причини пропуску вказаного строку, оскільки вказане не залежало від її волі та поновити відповідачу строк для подачі відзиву. В обгрунтування доводів щодо залишення позовної заяви без руху адвокат Немировський В.І. зазначив, що в поданій до суду позовній заяві позивачем не зазначено змісту позовних вимог, спосіб захисту, обгрунтування позовних вимог до відповідача і суму належну до стягнення. Зі змісту позовних вимог не видно, з чого саме складаються позовні вимоги, тобто яку частку складає основна сума заборгованості (за кредитом), а яку частку заборгованості за пенею, штрафом та комісією, що не відповідає вимогам, передбаченим п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України.

Згідно ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод право на справедливий судовий розгляд передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Згідно з п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи наведенні вимоги законодавства та з огляду на поважність причин неподання відповідачем відзиву, що перебувало поза її волею, відсутності заперечень позивача щодо прийняття відзиву на позов, якому надіслано копію вказаного відзиву, а також подання відповідачем клопотання про поновлення строку для подачі відзиву по справі, суд приходить до висновку про можливість продовження строку відповідачу для подання відзиву на позов до 24.01.2024.

Разом з тим, суд відхиляє доводи представника відповідача про необхідність залишення позовної заяви без руху з огляду на наступне.

Так, згідно ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява серед іншого повинна містити:

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Подана позивачем позовна заява містить ціну позову (55002,97 грн.); зміст позовних вимог стягнення заборгованості за кредитним договором; до позову долучено розрахунок заборгованості (а.сп. 8), в якому наведено складові загальної суми заборгованості (тіло кредиту, відсотки за користуванням кредиту, прострочене тіло кредиту, відсотки за прострочену заборгованість).

Оскільки право визначення позовних вимог, їх обгрунтування належить позивачу, що ним виконано в достатній мірі відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України, підстави для залишення позовної заяви без руху відсутні.

28.02.2024 відповідачем подано до суду заяву про проведення засідання без її участі, у задоволенні позову просить відмовити.

Також, 28.02.2024 представником відповідача - адвокатом Немировським В.І. до суду подано заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача, а також надано додаткові пояснення, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки у анкеті-заяві, що долучена до позову в якості доказу на обґрунтування позовних вимог, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Представник відповідача зазначає, що відповідно до виписки по рахунку відповідача за період з 01.08.2019 по 28.02.2023 відповідач почала використання кредитної картки шляхом зняття кредитних коштів, отримала від банку кредитні кошти на загальну суму 60967 грн., а повернула 66361,85 грн., тобто заборгованість по тілу кредиту у відповідача перед позивачем відсутня. Також адвокат Немировський В.І. вказує, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

За приписами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 31.07.2019 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір шляхом акцептування відповідачем оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, підписання анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «АЛЬФА-БАНК» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АЛЬФА-БАНК», підписанням паспорту споживчого кредиту. (а.с. 4-5).

За умовами укладеного між сторонами договору ліміт кредитної лінії складає 200 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом 26 % річних.

Також, відповідачем було підписано анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту, в якому міститься інформація, зокрема, щодо: реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту; порядку повернення кредиту; пільгового періоду та плати за здійснення операцій по рахунку сервісних підприємствах та/або сплати суми комісій у розмірі 0.01% від суми операцій з розрахунків за товари (а.сп. 5 зворотня сторона).

31.07.2019 відповідачем було підписано заяву (акцепт) №248.631204230.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування, страховиком у якому виступає ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ», предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з життям здоров`ям та працездатністю держателів платіжних карток АТ «АЛЬФА-БАНК» (а.с.6).

Відповідно до наданої позивачем виписки по рахунку № НОМЕР_1 з кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 01.08.2019 року по 28.02.2023 року підтверджується отримання кредитних коштів відповідачем та наявність заборгованості за кредитним договором (а.сп. 9-17).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №631204230 станом на 28 лютого 2023 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 55002,97 грн., яка складається з наступного:тіло кредиту 29548,3 грн.; відсотки за користуванням кредитом 400,68 грн.; прострочене тіло кредиту 23682,24 грн.; відсотки за прострочену заборгованість 1371, 75 грн. (а.сп. 8).

АТ «АЛЬФА-БАНК» змінило своє найменування на АТ «СЕНС БАНК», що підтверджується Витягом з держаного реєстру банків.

Позивач звертався до відповідача із досудовою вимогою про виконання договірних зобов`язань від 03.07.2023 року щодо повернення кредиту, сплати заборгованості по кредиту у загальному розмірі 55002,97 грн., яку відповідно до реєстру згрупованих відправлень направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією, проте така залишилась без належного реагування.

Відповідно до ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач одержав та використав за цільовим призначенням кредитні кошти, про що свідчить розрахунок загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки, виписка по рахунку.

Однак, ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим допустила виникнення заборгованості по кредиту.

Розмір зобов`язання щодо повернення суми кредиту визначається не встановленим кредитним лімітом, а сумою фактично отриманого кредиту в рамках договору.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Нормами Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 04 липня 2018 року № 75 (далі Положення № 75) встановлено основні вимоги щодо бухгалтерського обліку та бухгалтерського контролю, щодо змісту та форми первинних документів під час здійснення операційної діяльності в банках України.

Відповідно до пунктів 59, 61 та 62 Положення № 75, банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях регістри, зокрема, особові рахунки та виписки з них, які повинні містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Із змісту наведених норм вбачається, що рух операцій по особовому рахунку має підтверджуватись випискою по особовому рахунку, яка має містити визначений перелік обов`язкових реквізитів.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 26 жовтня 2022 року у справі № 333/5483/20.

Відповідно до виписки по рахунку відповідача за період з 01.08.2019 по 28.02.2023 поточна сума заборгованості на кінцеву дату виписки становить 55002,97 грн., що відповідає загальній сумі заборгованості, зазначеній у розрахунку заборгованості, долученому до позовної заяви.

Разом з тим, із вказаної виписки по рахунку вбачається, що банком щомісячно стягувалося з відповідача плата за розрахунково-касове обслуговування основної картки (щомісячно, від суми заборгованості на кінець РЦ), яка не погоджувалася сторонами під час укладення кредитного договору, оскільки такі умови відсутні у підписаній відповідачем 31.07.2019 року оферті на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, а також паспорті споживчого кредиту (а.сп. 4-5).

Загалом за період з 01.08.2019 по 01.02.2023 банком безпідставно нараховано в заборгованість відповідача плати за розрахунково-касове обслуговування основної картки на загальну суму 29866,19 грн.

Об`єднана Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2023 по справі №204/224/21 зазначила, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Позивач не надав доказів погодження сторонами кредитного договору додаткових та супутніх банківських послуг, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, та не надав доказів надання таких послуг, у зв`язку з чим, нарахована позивачем плата за розрахунково-касове обслуговування основної картки на загальну суму 29866,19 грн. підлягає виключенню із загальної заборгованості та стягненню з відповідача не підлягає

Таким чином, розмір заборгованості відповідача перед АТ «Сенс Банк» складає 25136, 78 грн. (55002,97 грн - 29866,19 грн).

Суд не бере до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості, оскільки він не є первинним документом та суперечить виписці по рахунку відповідача за період з 01.08.2019 по 28.02.2023, зокрема, розрахунок не містить відомостей про нарахування щомісячної плати за розрахунково-касове обслуговування основної картки, розмір якої фактично включено до тіла кредиту.

Разом з тим, суд відхиляє доводи представника відповідача про відсутність заборгованості у відповідача, оскільки нею сплачено більше коштів ніж отримано, оскільки представником відповідача не враховано, що офертою на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 31.07.2019 передбачено сплату процентів у розмірі 26% річних, а тому частина сплачених відповідачем коштів також зараховувалася в рахунок сплати процентної ставки.

Посилання представника відповідача нап. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України суд відхиляє, оскільки позивачем в розрахунок позовних вимог не нараховувалися неустойка (штраф, пеня) за прострочення платежів, а також компенсації, передбачені ст. 625 ЦК України.

Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, з врахуванням наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу по кредитному договору у розмірі 25136, 78 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 1226,6 грн.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76, 141, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.526, 626, 628, 1050, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором №631204230 від 31.07.2019 року в розмірі 25136 (двадцять п`ять тисяч сто тридцять шість) гривень 78 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Сенс Банк» 1226 (одну тисячу двісті двадцять шість) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: акціонерне товариство «Сенс Банк», місце знаходження: 03150, м. Київ, вул.Велика Васильківська, 100, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Д.О.Бобер