Провадження № 22-ц/801/362/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 рокуСправа № 127/22772/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Панасюка О.С., Шемети Т.М., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2023 року, ухвалене суддею Романюк Л.Ф. в м. Вінниці, повне рішення складено 27 листопада 2023 року, в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

встановив:

У липні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із даним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно, починаючи стягнення з 28 липня 2023 року і до повноліття дитини.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 08 липня 2016 року сторони уклали шлюб, який було розірвано у 2022 році. У шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_3 .

Позивач вважає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального її розвитку, однак, вона одна не в змозі забезпечити такий рівень.

Зазначає, що відповідач інших осіб на утриманні не має, є працездатним, його стан здоров`я дозволяє працювати та він може сплачувати такий розмір аліментів.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 28 липня 2023 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 1073,60 грн судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким стягувати з нього аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку.

У скарзі зазначає, що позивач постійно створює йому перешкоди у спілкуванні з донькою та наражає її життя і здоров`я на небезпеку, що залишено судом поза увагою, а тому об`єктивної можливості сплачувати аліменти у нього не було. Суд не надав належної оцінки наявності на його утриманні іншої дитини. Позивачем не надано доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог про те, що розмір аліментів на дитину повинен становити 1/4 всіх видів заробітку. Обраний розмір аліментів повинен бути обґрунтований позивачем, адже сплачувана сума аліментів безпосередньо призначена для витрат на дитину та не повинна бути такою, що призводить до збагачення позивача. Він є особою з інвалідністю з дитинства, однак, підтверджуючі документи залишилися на окупованій території, і вказана обставина достовірно відома позивачу.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_2 просить відізвати апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 08 липня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 08 липня 2016 року (а.с.4).

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 14 лютого 2022 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.5-7).

У шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 28 березня 2017 року (а.с.8).

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ(78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому даний обов`язок є особистим, індивідуальним обов`язком як матері, так і батька.

У ч. 1, 3 ст. 181 СК України зазначено, шо способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі, за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України).

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд першої інстанції, застосувавши положення статей 182, 183 СК України, на підставі поданих сторонами доказів дійшов обґрунтованого висновку про те, що стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача відповідає нормам закону та є необхідним і достатнім для дитини відповідного віку.

У ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає про недоведеність позивачем розміру аліментів, а саме, що він повинен становити 1/4 частку його заробітку (доходу) та вважає, що позивачка може витрачати кошти на власні потреби.

Вказані доводи є безпідставними, адже норми національного та міжнародного права вказують на те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси повинні стояти понад усе. Дитині має забезпечуватися такий захист, який є необхідним для її благополуччя

Виховання дітей одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.

У справі встановлено, що малолітня ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю. Отже, всі витрати на харчування, одяг, відпочинок, тощо несе ОСОБА_2 , що не спростовано в свою чергу ОСОБА_1 .. При цьому, для встановлення цих обставин не має потреби у дослідженні майнового стану позивачки.

Колегія суддів враховує, що відповідач є особою працездатного віку і ним не наведено обставин, які б перешкоджали йому забезпечувати нормальні матеріальні умови для життя та розвитку дитини.

Відповідач не зазначає розмір свого доходу. Доказів на підтвердження свого матеріального стану, які б підтвердили відсутність у нього доходу, не надає.

Також відповідачем не доведено неможливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі через стан свого здоров`я, про що він зазначає в апеляційній скарзі.

Що стосується цільового використання коштів позивачем, то ОСОБА_1 має право звернутися до органу опіки та піклування про перевірку цільового використання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України (стаття 186 СК України).

Та обставина, що ОСОБА_1 має нову сім`ю та здійснює її утримання не звільняє його від обов`язку утримувати дитину від попереднього шлюбу. Утворюючи іншу сім`ю відповідач повинен був усвідомлювати, що на нього покладається обов`язок дбати про таку сім`ю, матеріально її забезпечувати, а також виконувати відповідні обов`язки в помірному розмірі щодо дитини від попереднього шлюбу.

Крім того, не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги з приводу знаходження на утриманні ОСОБА_1 дитини ОСОБА_5 , оскільки суд першої інстанції виходив з недоведеності цього факту відповідачем.

Як вбачається зі свідоцтва про народження малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 не є її батьком (а.с.39).

ОСОБА_1 одружився із матір`ю ОСОБА_5 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обов`язок щодо утримання дитини ОСОБА_5 лежить у рівних частинах на обох її батьках.

Зазначаючи знову ж в апеляційній скарзі про перебування на його утриманні малолітньої ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , зважаючи на висновки суду першої інстанції, не довів вказану обставину.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається також на те, що ОСОБА_2 постійно створює йому перешкоди у спілкуванні з дочкою та наражає її життя і здоров`я на небезпеку, однак, ці обставини не входять до предмета доказування у даній справі, не пливають на розмір аліментів, а можуть бути предметом розгляду судом в іншому спорі, а тому не беруться до уваги апеляційним судом.

Підсумовуючи апеляційний суд вважає, що викладені відповідачем в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції та на законність судового рішення не впливають.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.С. Панасюк

Т.М. Шемета