УХВАЛА

14 березня 2024 року

м. Київ

справа № 686/19014/22

провадження № 61-2876ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Андрійчук Ірини Василівни на постанову Хмельницького апеляційного суду

від 01 лютого 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірність дій державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця.

Скарга обґрунтована тим, що вона з 26 квітня 2023 року не є користувачем земельної ділянки. Земельна ділянка площею 17,3408 га з кадастровим номером :02:013:0027 перебуває у власності Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі - ГУ Держгеокадастру

у Хмельницькій області), оскільки саме ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області передавалася вказана земельна ділянка в оренду для ОСОБА_1 .

На момент відкриття виконавчого провадження № 72319648 від 20 липня 2023 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 лютого 2023 року у справі № 686/19014/22 у частині визнання недійсним наказу ГУ Держземагенства у Хмельницькій області від 28 жовтня 2013 року

№ ХМ/:02:013/00000876 та визнання недійсним договору оренди землі № 7 від 21 серпня 2014 року виконано, земельна ділянка площею 17,3408 га, яка була передана в оренду ОСОБА_1 , повернута у державну власність (про що свідчить державна реєстрація скасування права оренди за ОСОБА_1 ).

Тому заявниця вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 72319648 від 20 липня 2023 року, що було відкрито за заявою Хмельницької окружної прокуратури від 20 липня 2023 року № 50-1153-22, винесена безпідставно. Відкриття виконавчого провадження після скасування відомостей про орендаря земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є безпідставним, оскільки ОСОБА_1 фактично не є боржником у вказаному виконавчому провадженні та з моменту скасування права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно взагалі не має відношення до земельної ділянки, вказаної у постанові про відкриття виконавчого провадження та рішенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 лютого 2023 року.

Враховуючи вищевикладене, просила суд:

- визнати протиправними дії начальника Хмельницького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Хмельницький ВДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області) під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження винесену начальником Хмельницького ВДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області за заявою Хмельницької окружної прокуратури від 20 липня 2023 року № 50-1153-22 та на підставі виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2023 року у справі № 686/19014/22 20 липня 2023 року щодо зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 13,30 га вартістю 701 662,38 грн, яка розташована за межами населених пунктів Розсошанської сільської ради Хмельницького району на користь держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації та стягнення виконавчого збору.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 07 листопада 2023 року скаргу ОСОБА_1 на неправомірність дій державного виконавця задоволено.

Визнано протиправними дії начальника Хмельницького ВДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження, винесену начальником Хмельницького ВДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області за заявою Хмельницької окружної прокуратури від 20 липня 2023 року № 50-1153-22 та на підставі виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2023 року у справі

№ 686/19014/22 щодо зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 13,30 га вартістю 701 662,38 грн, яка розташована за межами населених пунктів Розсошанської сільської ради Хмельницького району на користь держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації та стягнення виконавчого збору.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що у державного виконавця були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження, а тому виконавче провадження підлягає закриттю у зв`язку з тим, що на момент відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 не була користувачем спірної земельної ділянки, а тому підстав та повноважень на підписання будь-яких актів приймання-передавання земельних ділянок з кадастровим номером :02:013:0027 ОСОБА_1 не мала.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 01 лютого 2024 року апеляційні скарги Хмельницької окружної прокуратури, Хмельницького ВДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області задоволено.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Хмельницької обласної прокуратури судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні скарги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження про зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 13,30 га вартістю 701 662,38 грн

є правомірними, оскільки виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження».

28 лютого 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Андрійчук І. В. через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Хмельницького апеляційного суду від 01 лютого 2024 року (надійшла до суду 28 лютого 2024 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення, залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження зазначеного судового рішення представник заявник посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вказує, що ОСОБА_1 з 26 квітня 2023 року не є користувачем земельної ділянки, а земельна ділянка площею 17,3408 га з кадастровим номером :02:013:0027 перебуває у власності ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 72319648

від 20 липня 2023 року № 50-1153-22 винесена безпідставно, оскільки

ОСОБА_1 фактично не є боржником у вказаному виконавчому провадженні та з моменту скасування права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно взагалі не має відношення до земельної ділянки, вказаної у постанові про відкриття виконавчого провадження та рішенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 лютого 2023 року.

Колегія суддів, оцінивши доводи касаційної скарги та норми права, застосовані судом апеляційної інстанції, вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Судами встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 лютого 2023 року задоволено позов прокурора.

Визнано недійсним наказ ГУ Держземагенства у Хмельницькій області

від 28 жовтня 2013 року № ХМ/:02:013/00000876 зі змінами, внесеними наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 14 вересня 2016 року

№ 22-24029-СГ у частині передачі в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки площею 17,3408 га (кадастровий номер :02:013:0027), яка розташована за межами населеного пункту Розсошанської сільської ради Хмельницького району.

Визнано недійсним договір оренди землі № 7, укладений 21 серпня 2014 року між ГУ Держземагенства у Хмельницькій області та ОСОБА_1 з додатковою угодою від 26 вересня 2016 року № 3/57-16-ДО у частині передачі в оренду земельної ділянки (кадастровий номер :02:013:0027) площею 17,3408 га, яка розташована за межами населеного пункту Розсошанської сільської ради Хмельницького району.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 13,30 га вартістю 701 662,38 грн, яка розташована за межами населених пунктів Розсошанської сільської ради Хмельницького району на користь держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації.

Дане рішення набрало законної сили.

20 березня 2023 року прокурором було отримано три виконавчі листи, видані Хмельницьким міськрайонним судом на виконання даного судового рішення.

20 липня 2023 року начальником Хмельницького ВДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області розглянуто заяву Хмельницької окружної прокуратури

від 20 липня 2023 року № 50-1153-22 про примусове виконання виконавчого листа № 686/19014/22 від 20 березня 2023 року та відкрито виконавче провадження

№ 72319648 про зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 13,30 га вартістю 701 662,38 грн, яка розташована за межами населених пунктів Розсошанської сільської ради Хмельницького району на користь держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації.

ОСОБА_1 отримала постанову про відкриття виконавчого провадження

05 серпня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням,

з заявою на неправомірність дій державного виконавця звернулася 18 серпня

2023 року, тобто в межах строку передбаченого на оскарження дій державного виконавця.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Зазначене конституційне положення відображено у статті 18 ЦПК України, згідно

з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності виконавців.

Відповідно до частин другої, третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх

у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами

у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом та інше.

Суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження, за заявою Хмельницької окружної прокуратури з примусового виконання виконавчого листа про зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 13,30 га вартістю 701 662,38 грн, яка розташована за межами населених пунктів Розсошанської сільської ради Хмельницького району

є правомірними, оскільки виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Закону України «Про виконавче провадження».

Верховний Суд погоджується з висновком Хмельницького апеляційного суду стосовно того, що не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 про те, що 26 квітня 2023 року було припинено право оренди її на земельну ділянку кадастровий номер :02:013:0027 площею 17,3408 га, а тому з 26 квітня 2023 року користувач вказаної земельної ділянки взагалі відсутній, у виконавчому листі № 686/19014/22 та у рішенні не зобов`язано ОСОБА_1 ані здійснити поділ земельної ділянки з кадастровим номером :02:013:0027, виділивши з земельної ділянки площею 17,3408 га земельну ділянку площею 13,30 га, ані змінити її цільове призначення з земель сільськогосподарського призначення на землі лісогосподарського призначення, оскільки ці доводи заявниці фактично зводяться до незгоди з рішенням суду, яке набрало законної сили і якому не може надаватись оцінка в іншій справі.

Крім того, суд апеляційної інстанції вірно зазначив, що висновок щодо виконання рішення суду ще до відкриття виконавчого провадження, можливості чи неможливості виконання рішення суду має зробити державний виконавець в ході виконавчого провадження, який, крім того, відповідно до 435 ЦПК України може подати суду заяву про встановлення чи зміну способу або порядку виконання рішення.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків суду апеляційної інстанції, не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовної практики, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судового рішення, то колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на постанову Хмельницького апеляційного суду

від 01 лютого 2024 року є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Андрійчук Ірини Василівни на постанову Хмельницького апеляційного суду від 01 лютого 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірність дій державного виконавця, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник