КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Будовою Яною Михайлівною, на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 08 листопада 2023 року про відмову у забезпеченні позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про стягнення боргу зі спадкоємця боржника, шляхом звернення стягнення на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, у якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову просила стягнути борг зі спадкоємця боржника, шляхом звернення стягнення на спадкове майно.

25.05.2023 ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 .

Подану заяву обґрунтовано тим, що на дату смерті ОСОБА_3 була заборгованість зі сплати аліментів. Спадкоємцем після смерті загиблого є його біологічна мати - ОСОБА_2 та малолітній син - ОСОБА_4 , які прийняли спадщину шляхом подання заяви до приватного нотаріусу. Заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 279 357,40 грн залишилась не сплаченою і увійшла до складу спадщини.

05.05.2023 ОСОБА_2 зареєструвала за собою право власності на частку спадкового майна - 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира є єдиним спадковим майном за рахунок якого можуть бути задоволені її вимоги в частині стягнення заборгованості по аліментам. На сьогоднішній день існує велика ймовірність того, що відповідач може відчужити успадковане нею єдине майно з метою унеможливлення в подальшому виконання рішення суду, у випадку задоволення позовних вимог. Зважаючи на поведінку відповідача, наявний між сторонами конфлікт, мовчазну відмову ОСОБА_2 від сплати заборгованості по аліментам одним платежем та реєстрацію права власності на спадкове майно, просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.05.2023 заяву про забезпечення позову ОСОБА_5 , яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 залишено без розгляду, яку постановою Київського апеляційного суду від 12.09.2023 скасовано та направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (т. 2 а.с. 144-145, 226-231).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.11.2023 у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої її представником ОСОБА_5 , про забезпечення позову відмовлено (а.с. 45-47).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити. Вказує, що із наданого відзиву на позов вбачається, що відповідач постійно проживала на території АРК, на територію України приїхала лише через місяць після смерті сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та одразу подала заяву на вступ в спадщину. Позивач допускає, що виключно описані вище обставини зумовлюють перебування відповідача на підконтрольній території України. Зважаючи на наявність у відповідача майна в окупованому Криму, паспорту громадянина рф, копія якого міститься в матеріалах справа, а також наявність родинних зав`язків з громадянами рф, тому є підстави вважати, що впоравшись з усіма справами, ОСОБА_2 може продати спадкове майно та повернутися до місця свого постійного проживання, що унеможливить виконання рішення суду в даній справі.

Окрім того, відповідач по справі необмежена в правовій можливості здійснити відчуження успадкованого майна, тим, що задоволення вимог кредитора спадкодавця можливе лише за рахунок спадкового майна, що потребує вчинення додаткових дій задля його збереження, а також тим, що між сторонами наявний конфлікт, а позиція відповідача полягає в тому, щоб уникнути задоволення таких вимог перед позивачем (а.с. 48-54).

12.01.2024 ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що із заяв про забезпечення позову вбачається, що будь-яких доказів на підтвердження наведених обставин матеріали справи не містять, як і не зазначено реальних обставин, які вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову у справі може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась до суду (а.с. 98-100).

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 підтримала подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просила її задовольнити.

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 заперечували проти поданої апеляційної скарги та просили її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено, що його права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову та невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Але погодитись із такими висновками в повному обсязі не можливо з огляду на таке.

Статтею 149 ЦПК України передбачено забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідачів або пов`язаних із ними інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 08.10.2010 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського РУЮ у м. Києві про що зроблено актовий запис № 1637.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 16.08.2011 відділом РАЦС Дніпровського РУЮ у м. Києві, у подружжя народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15.06.2016 у справі № 759/5211/16-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 чистини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.04.2016 і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист № 759/5211/16-ц від 23.06.2021

У червні 2022 року Святошинським районним у м. Києві територіальним центром комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_1 було повідомлено про те, що батько її сина та колишній чоловік старшина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув смертю хоробрих, захищаючи волю та незалежність України, що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане 05.07.2022 Святошинським відділом ДРАЦС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), про що зроблено актовий запис № 503 та сповіщенням сім`ї № В-3 від 26.06.2022, виданим на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки розрахунку заборгованості, виданої Святошинським відділом ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), вбачається що станом на дату смерті боржника ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), його заборгованість перед ОСОБА_1 по сплаті аліментів на користь малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , становить 279 357,40 грн.

Після смерті ОСОБА_3 відкрито спадкову справу, про що ПН КМНО Фесик С.В. здійснено запис до Спадкового реєстру про реєстрацію спадкової справи за номером 69507687.

Спадкоємцями першої черги за законом після ОСОБА_3 можуть бути біологічна мати - ОСОБА_2 та малолітній син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інформації щодо наявності інших спадкоємців матеріали справи не містять.

Позивач, подаючи заяву про забезпечення позову, звертала увагу на те, що відповідач заперечує проти позовних вимог та відверто не бажає добровільно сплатити борг, який ввійшов разом з майном до складу спадкової маси.

За частин 1-3 статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 своєчасно повідомила спадкоємців про наявність боргу, направивши ПН КМНО Фесік С.В. та спадкоємцю померлого боржника - ОСОБА_2 претензію кредитора в порядку, передбаченому ст. 1281 ЦК України.

Матеріали справи не містять інформації щодо повного переліку спадкового майна, яка б підтверджувала яке саме майно одержано спадкоємцями у спадщину та яка вартість цього майна.

05.05.2023 ОСОБА_2 зареєструвала за собою право власності на частку спадкового майна, а саме на квартири за адресою: АДРЕСА_1 , про що ПН КМНО Фесік С.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом.

Таким чином, з огляду на те, що спадкоємці відповідають за боргами спадкодавців виключно в межах вартості майна, а у випадку відмови від погашення боргу одним платежем - шляхом звернення стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Тому, квартира, на яку позивач просить накласти арешт є єдиним майном, за рахунок якого можуть бути задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 . Тобто, відчуживши отриману у спадщину квартиру на користь третіх осіб, у ОСОБА_2 фактично зникає обов`язок задовольнити кредиторські вимоги. Законом не передбачено можливість стягувати чи реалізовувати будь-яке інше майно, відмінне від того, що отримано в рамках спадкової справи.

За таких обставин, у разі подальшого відчуження спадкової квартири, будуть створені труднощі щодо виконання судового рішення щодо стягнення заборгованості зі спадкоємця боржника.

Отже, невжиття заявлених заходів забезпечення позову, створює можливість подальшої передачі відповідачем квартири третім особам, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась.

Ураховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна, обґрунтовано може бути застосовано арешт такого нерухомого майна, який не позбавляє відповідача права користування ним.

Арешт майна, про який просить позивач, - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. При цьому, накладення арешту є лише тимчасовою мірою, на час розгляду справи, та не перешкоджають власнику володіти та користуватись спірною квартирою, і такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Таким чином, на зазначені обставини суд першої інстанції не звернув уваги та помилково відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Будовою Яною Михайлівною, задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 08 листопада 2023 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Заяву ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Будовою Яною Михайлівною, про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на частку квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, та належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 1036, виданого 05 травня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фесик С.В.

Дана ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову - три роки.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 11 березня 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома