Справа № 496/3365/21
Провадження № 2/496/261/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Горяєва І.М.,

за участю секретаря Касьяненко А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представників відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ПрАТ «Європейський страховий альянс» про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять стягнути з відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс», на користь ОСОБА_1 у відшкодування збитків у розмірі 95280,00 грн., стягнути з відповідача ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 грошові витрати пов`язані з проведенням автотоварознавчого дослідження у розмірі 2500,00 грн., стягнути з відповідача ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 100000,00 грн.

Свої вимоги мотивують тим, що 20.10.2018 року слідчим відділом по розслідуванню злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області було відкрито кримінальне провадження, відносно ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Слідчим не було взято до уваги, що учасником дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 20.10.2018 року був автомобіль «Chery SQR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 . Першочергово була проведена транспортно-трасологічна експертиза (висновок експерта №23-А від 29.01.2019 року). По закінченню досудового розслідування кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України було направлено до суду, при формулюванні обвинувачення відносно ОСОБА_7 не зазначено будь-яких відомостей щодо учасника дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Chery SQR», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , що позбавляє позивачів на компенсацію матеріальної та моральної шкоди, заявленої кримінальним порушенням. Так, при розгляді обвинувального акту в суді та дослідженню у судовому засіданні доказів наданих стороною обвинувачення встановлено, що учасником дорожньо-транспортної пригоди також автомобіль «Chery SQR», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 11.03.2019 р., ОСОБА_1 , було подано заяву на проведення автотоварознавчого дослідження з метою визначення вартості матеріального збитку належного мені автомобіля до ФОП Судового експерта ОСОБА_8 .Внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_7 , автомобіль марки «CHERY SQR» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_1 та яким керувала ОСОБА_6 , одержав такі механічні пошкодження, ремонт яких технологічно не можливий, що зазначено в графі «класифікація ремонтного впливу» таблиці №2 висновку експерта № 6441 від 03.04.2019р. Також, судовим експертом було встановлена вартість відновлювального ремонту, згідно калькуляції в таблиці №3, - 175263, 34 грн. та встановлена ринкова вартість автомобілю марки «CHERY SQR» реєстраційний номер НОМЕР_1 до моменту пошкодження, тобто до моменту ДТП, - 95280,00грн.Висновком судового експерта встановлена вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобілю марки «CHERY SQR» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рівний ринковій вартості вищезазначеного автомобіля на момент скоєння ДТП - 20.10.2018р. - та становить 95280,00 грн. Відповідальність водія автотранспортного засобу «NISSAN NAVARA» р/н НОМЕР_2 була застрахована 01.02.2018р. ПрАТ «Європейський страховий альянс». Позивачі звернулися до ПрАТ «Європейський страховий альянс», філіал якої розташований у м.Одесі 23.10.2018р., написали відповідну заяву-повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Була заведена страхова справа № 2699/18/50/ЦВ04/01/0. Позивачі вважають, що вони не порушували діюче законодавство, все, що треба було зробити стосовно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду вони зробили. Далі позивачі діяли за вказівкою спеціаліста Одеської філії страхової компанії. У зв`язку із кримінальним правопорушенням ОСОБА_7 , водієві ОСОБА_6 , було заподіяно моральну шкоду. У зв`язку з викладеним позивачі звернулися до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 30.07.2021 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Під час підготовчого засідання була допитана позивачка ОСОБА_6 (внаслідок того, що вона повинна була виїжджати за межи України), яка пояснила, що 20.10.2018 року біля 07.00 годин вона була за кермом та під час руху в її автомобіль в`їхала машина, з нею в автомобілі були донька та ОСОБА_9 , у неї почалася істерика, дуже хвилювалась за дітей, викликали швидку, яка поїхала не в ту сторону, згодом приїхала швидка, лікар швидкої запитала чи потребують вони допомоги. Також позивач пояснила, що була у шоковому стані та збирала дитячі речі на місці пригоди. В даний час позивач не може керувати автомобілем, оскільки має психологічну та моральну травми. Позивачка звернулася до страхової компанії, вона була разом з чоловіком та там вона заповнила якісь папери, які їй надали. Працівник страхової компанії сказала прийти коли буде вирок суду, на той період не розумілася в законодавстві та виконувала вказівки працівника СК, коли позивачка з чоловіком знову звернулися до страхової компанії, то їм повідомили, що строки для виплати відшкодування пройшли.

Свідок ОСОБА_10 у підготовчому засіданні пояснила, що 20.10.2018 року вона разом з матір`ю ОСОБА_6 , та ОСОБА_11 їхали з с.Маяки, їхали не швидко попереду була чорна машина, згодом ОСОБА_6 крикнула та свідок побачила, що їде білий джип, потім ОСОБА_12 почала кричати, щоб вистрибувати з машини, оскільки вона горіла, при дорожньо-транспортній пригоді постраждало багато машин, за кермом автомобіля марки «Чері» була ОСОБА_6 , була дуже налякана, хвилювалась за них, на сьогодні боїться сідати за кермо та здригається під час руху гучних транспортних засобів. Після дорожньо-транспортної пригоди мати переживала психічний стан, пила заспокійливі, після ДТП мати за кермо не сідає, користується громадським транспортом.

У підготовчому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що у 2018 році вона виїхала в сторону міста разом з позивачкою та її донькою, по дорозі попереду них їхала чорна машина, вона сиділа за водієм, через деякий час почула, що позивачка злякано викрикнула, білий джип виїхав на зустріч, зіткнувся з ними, в автомобілі з`явився дим, подумали, що щось горить, вони зупинились. Позивачка постраждала більше ніж вони, до них ніхто не підходив, допомогу не пропонували, за кермом була ОСОБА_6 . Після ДТП ОСОБА_6 , не керує автомобілем, оскільки пережила великий шок як в моральному сенсі так і фізичному. Свідок пояснила, що на сьогодні у позивачки страх сідати за кермо.

Ухвалою суду від 20.12.2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов, при цьому посилався на обставини, викладені у позовній заяві, також пояснив, що 20.10.2018 року близько 08.00 години, дружина з подругою та дітьми поїхала до м.Одеси по своїх справах, дружина зателефонувала перебувавши у шоковому стані і пояснила, що потрапила в дорожньо-транспортну пригоду, також, що є потерпілі. Коли він приїхав, то намагався заспокоїти дружину, за весь час, поки вони були на місці, ОСОБА_7 так з машини і не вийшов, не поцікавився взагалі до обставин скоєного правопорушення, вже тільки після того, як приїхали співробітники поліції він вийшов з автомобілю. Позивач зазначив, що автомобіль, яким керувала його дружина, належить йому, марка автомобілю «Чері», під час зіткнення ОСОБА_6 отримала ушкодження, в лікарню не зверталися, вони дуже переймалися за дітей, які також перебували у автівці, дружина ОСОБА_6 перебувала і досі перебуває у стресовому стані, до лікаря не зверталися. Вони звернулись до незалежного експерта, провели оцінку пошкодженого авто, оцінили ремонт, видали висновок експерта, що автомобіль не підлягає ремонту. Просив стягнути з відповідача ОСОБА_7 на користь його дружини моральну шкоду у розмірі 100000 грн. та зі страхової компанії на його користь матеріальну шкоду. На третій день після дорожньо-транспортної пригоди, позивачі звернулися до страхової компанії , написали заяву, у зв`язку із чим було відкрито страхову справу, але працівник компанії повідомив позивачів, що треба дочекатися рішення суду і після звернутися та отримати компенсацію. Після отримання рішення суду, позивачі знову звернулися до страхової компанії, була призначена зустріч з експертом компанії, поїхали на штраф майданчик оглянули автомобіль, після чого страхова компанія просто зникла, на зв`язок не виходила та потім їм повідомили, що вони пропустили строки на відшкодування.

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що 20.10.2018 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю п`ятьох автомобілів, одним із авто був транспортний засіб марки «Чері», яким керувала позивачка ОСОБА_6 , до суду звернулися власник автомобілю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , надали суду відповідні докази, крім того вина ОСОБА_7 доказана обвинувальним вироком суду, у зв`язку із чим, просила задовольнити позовні вимоги стягнути матеріальний збиток у розмірі 95280,00 грн., з вказаного приводу позивачі зверталися офіційно до страхової компанії із заявами, некомпетентні та необізнані працівники страхової компанії надавали неоднозначну відповідь, з боку позивачів жодних порушень процедури звернення до страховій компаній не було, вони дотримувались вказівок працівників страхової компанії, тому права позивачів були порушенні та вони звернулися до суду в порядку цивільного судочинства, також просить стягнути 2500 грн. за проведення експертизи на користь ОСОБА_1 , а також стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду, по справі вислухані свідки, надано медичну документацію, що дійсно ОСОБА_6 отримала стрес, душевні хвилювання, тому просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивачів ОСОБА_2 у судовому засіданні наполягала на задоволені позовних вимог та зазначила, що людина до суду приходить за захистом своїх прав, позивачі не порушили жодним чином ні чиї права, натомість отримали пошкоджений автомобіль, який не підлягає відновленню, людина боїться звуків працюючих авто або які рухаються, не може спати нормально, жодним законодавством не встановлено, що прийшовши до страхової компанії та отримавши відповідь спеціаліста людина має якимось чином затвердити вказану відповідь, людина, коли звертається до суду за захистом своїх порушених прав, розраховує на чине законодавство, на «законні очікування». Внаслідок ДТП ОСОБА_6 отримала порушення психіки, їх автомобіль був пошкодження та не підлягає відновленню, позивачі надали достатньо доказів на обґрунтування їх порушених прав, вони жодним чином не порушили права відповідачів. Позивач звернувся до експерта з метою отримання висновку щодо пошкодженого майна, тому що хоче надати до суду докази, страхова компанія також робила висновки з приводу пошкодження автомобіля, тому представник позивачів наполягає на задоволені позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_7 посилався на наданий ним відзив на позовну заяву (т.1 а.с. 146-151) та зазначив щодо оцінки доказів, що були надані стороною позивача, просив звернути увагу на свідчення декількох свідків, а саме свідка ОСОБА_13 це подруга доньки позивача, яка знаходилась в транспортному засобі, що був учасником ДТП, сторона позивача посилалась на допит свідка, щоб підтвердити розмір завданих страждань і обґрунтувати суму компенсації, але свідок ОСОБА_13 зазначила, що не бачила тілесні ушкодження, при ній позивачка не зверталась за медичною допомогою. Також посилання на пояснення свідка ОСОБА_10 це донька позивачки, яка пояснила, що позивачка та діти не зверталася за медичною допомогою або за будь якою допомогою. Представник відповідача також зазначив, що ОСОБА_1 не вказано яку йому шкоду завдано, він лише бажає стягнути з його клієнта витрати за проведення авто товарознавчого дослідження, але висновок експерта не можу бути належним доказом, якщо в ньому не зазначено, що висновок підготовлено до суду. Докази, які були долучені до позову, не підтверджують вимоги та обставини позовної заяви, навпаки її спростовують. Також зазначає, що зі змісту позовної заяви вбачається, що правова позиція позивачів в частині стягнення моральної та майнової шкоди обґрунтовується обставинами того, що: у зв`язку із кримінальним правопорушенням ОСОБА_7 , водієві ОСОБА_6 було заподіяно моральну шкоду. В підтвердження спричинення ОСОБА_6 моральної шкоди позивачами до позовної заяви не було долучено жодного документу, яким би факт спричинення моральної шкоди, а також її розмір в дійсній мірі підтверджувався.Позивачами не було долучено до позовної заяви будь-яких доказів, якими б факт спричинення ОСОБА_6 моральної шкоди підтверджувався. Не зважаючи на те, що на думку відповідача ( ОСОБА_7 ) позивачами не доведено факту спричинення ОСОБА_6 моральної шкоди, представник відповідача вказує на необґрунтованість розміру заявленої шкоди. Представник відповідача зазначає, що позивачами не доведено відповідними доказами факту завдання ОСОБА_6 моральної шкоди; не доведено обґрунтованості визначеного розміру моральної шкоди (за умови доведення її спричинення), який явно не відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості; Позивачі не вирішивши питання можливості стягнення розміру моральної шкоди від «Страховика» (за умови підтвердження її спричинення), необґрунтовано звертаються з вимогою про її стягнення з боку відповідача ОСОБА_7 . Крім того, при вирішенні питання відшкодування з ОСОБА_7 грошових коштів у сумі 2500 гривень в якості майнової шкоди, в цій частині позивачі будь-якого правового обґрунтування, з огляду на яке суд мав би процесуальну можливість задовольнити такі позовні вимоги не наводить. При цьому, з позовної заяви вбачається, що вказана сума грошових коштів була сплачена позивачами за результатами проведення відповідного експертного дослідження, на підтвердження чого до позовної заяви долучено копія відповідного висновку експерта, а також копія розрахунку про сплату послуг на проведення експертного дослідження. Як вбачається з долученого до позовної заяви висновку експерта №6441 від 03.04.2019, в ході проведення вказаного експертного дослідження такий експерт не був повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, як і з такого висновку експерта не вбачається, що останній складений для його подальшого подання до суду. Заявлений позивачами розмір витрат на проведення вищевказаного експертного дослідження у сумі 2500 грн. не належить до майнової шкоди позивачів, тому не може бути стягнутий в якості майнової шкоди з відповідача ОСОБА_7 , у зв`язку із чим представник просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник ПрАТ «Європейський страховий альянс» у судовому засіданні зазначала, що підтримує покази наведені у відзиві на позовну заяву, просить відмовити у позові, як представник юридичної особи зазначає, що особа повинна подати заяву, в якій висловлює волевиявлення щодо отримання відповідних виплат від страхової компанії, законодавець відмежовує можливість отримання страхового відшкодування в певний термін, що передбачено п.37.4 Закону, підставою для відмови у виплаті є неподання заяви протягом року, якщо шкода була завдана майну і трьох років, якщо шкода, заподіяна здоров`ю, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, тобто така можливість передбачена Законом.Страхова компанія отримавши лише повідомлення не від власника, а від позивачки, яка була лише водієм, вказаний документ не містить заяви, тобто вираження волевиявлення відшкодування від страхової компанії, на користь власника. Заява про страхове відшкодування не подавалась у кримінальному процесі, європейський страховий альянс не залучався до кримінально процесу, відшкодування не заявлялось. Позивач просить стягнути вартість матеріальної шкоди, страхова компанія здійснює відшкодування витрат на відновлювальний ремонт з урахуванням зносу автомобілю, згідно висновку експерту, вартість становить 84494,81 грн., тому суму, яку просять позивачі не обґрунтована, страхова компанія відповідно до закону мала підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, так як позивач не здійснив волевиявлення протягом року та не було заявлено під час розгляду, тому просить відмовити у задоволенні позову.

Крім того надано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого обгартовує свої вимоги тим, що 31.01.2018 р. між ПрАТ "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СТРАХОВИЙ АЛЬЯНС" та ОСОБА_14 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії AM № 2447294. Забезпеченим транспортним засобом згідно Полісу є автомобіль Ніссан, д.р.н. НОМЕР_2 .20.10.2018 р. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого ТЗ, під керуванням ОСОБА_7 , автомобіля Хонда, д.р.н. НОМЕР_3 , автомобіля Тойота, д.р.н. НОМЕР_4 , автомобіля Деу, д.р.н. НОМЕР_5 , та автомобіля Чері, д.р.н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 . 05.11.2018 року ОСОБА_6 , як водій пошкодженого ТЗ, звернулась до ПрАТ "Європейський страховий альянс" із повідомленням про подію з ТЗ, що відбулась 20.10.2018 року за участю забезпеченого ТЗ. Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ Чері, д.р.н. НОМЕР_1 , пошкоджений ТЗ належить ОСОБА_1 . Тобто, ОСОБА_1 , який є власником пошкодженого ТЗ Чері, д.р.н. НОМЕР_1 , є потерпілою особою по справі, і повинен був подати Заяву про страхове відшкодування Відповідачу 2 у строк до 05.12.2018 р. Натомість, лише 02.01.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до Відповідача 2 із Заявою про страхове відшкодування та банківськими реквізитами.Відповідно до пп. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Спеціального Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода, заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Отже, оскільки ДТП сталася 20.10.2018 р., а Заява про страхове відшкодування була подана потерпілою особою лише 02.01.2020 р., тобто більше, ніж через один рік після настання ДТП, це стало підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування Позивачу 2 на підставі пп. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Спеціального Закону. 13.01.2020 р. Листом за вих. № 80/13 ОСОБА_1 було повідомлено, що йому відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 37.1.4 ст. 37 Спеціального Закону. Крім цього, представник відповідача вказує, що під час слухання кримінальної справи ПрАТ "Європейський страховий альянс" не було залучено в якості Цивільного Співвідповідача по справі, та жодних вимог до ПрАТ "Європейський страховий альянс" ОСОБА_1 заявлено не було. У зв`язку із чим, представник ПрАТ "Європейський страховий альянс" просить відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог до ПрАТ "Європейський страховий альянс" (т.1 а.с. 94-97).

20.08.2021 року позивачі надали до суду відповідь на відзив відповідно до якого зазначено, що в позові позивачі жодним чином не оспорювали діюче законодавство в сфері страхування цивільної відповідальності. Позивачі наголошують, що було порушено діюче законодавство саме працівниками ПрАТ «Європейський страховий альянс», вони зловживають своїми службовими обов`язками, що виражається у некомпетентності або у навмисному ненаданні постраждалим у ДТП повної інформації про надання необхідних документів для виплат, строки їх надання. Та навіть, дізнавшись, про недбалість своїх працівників, керівництво страхової компанії не надало належної оцінки цим фактам, що і виразилось у ненаданні спочатку повної інформації стосовно виплат постраждалим у ДТП, а потім вже у відзиві, у зв`язку із чим, просили задовольнити позовні вимоги викладені у позовній заяві (т.1 а.с. 135-138).

Заслухавши пояснення сторін по справі, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, 27.07.2020 року вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. Відповідно до ст. 75 КК України, засудженого ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки (т.1 а.с. 33-35).

Висновком транспортно-трасологічної експертизи № 23-А від 29.01.2019 встановлено, що у момент первинного контакту автомобіль «NISSAN NAVARA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , контактував передньою лівою кутовою частиною з лівою боковою передньою частиною автомобілю «CHERY SQR», реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1 а.с. 19-27).

Згідно висновку експерта № 6441 від 03.04.2019 року з додатками та фототаблицею вартість матеріального збитку автомобіля марки CHERY SQR», реєстраційний номер НОМЕР_1 становить гривень 95280 (т.1 а.с. 36-75).

Цивільна відповідальність відповідача ОСОБА_7 застрахована в ПрАТ "Європейський страховий альянс".

Крім того, судом було досліджено надану відповідачем ПрАТ "Європейський страховий альянс" копію страхової справи, а саме: копія Полісу серії AM № 2447294, копія відповіді від НПУ, копія повідомлення ОСОБА_6 про подію з ТЗ, копія паспортних даних та копія ідентифікаційного номеру ОСОБА_1 , копія свідоцтва про реєстрацію пошкодженого ТЗ, копія посвідчення водія ОСОБА_6 , копія Полісу позивача серії НОМЕР_6 , копія Протоколу огляду пошкодженого ТЗ від 07.12.2018 р., копія Заяви про страхове відшкодування від 23.12.2019 р. (вх. № 47 від 02.01.2020 р.), копія Заяви про виплату компенсації від 23.12.2019 р. вх. № 47 від 02.01.2020 р., копія Листа Відповідача 2 за вих. № 80/13 від 13.01.2020 р., копія Листа ОСОБА_1 від 14.01.2021 р., копія Листа Відповідача 2 за вих. № 267/13 від 28.01.2021 р. (т.1 а.с. 223-243).

З наведених вище досліджених матеріалів, суд звертає увагу на копію повідомлення ОСОБА_6 про подію з ТЗ (т.1 а.с. 228-229), проте, що вказана в п.7 дати настання події вказана дата 20.10.2017 року, а також дата підписання ОСОБА_6 - 23.10.2017 року, також на зворотній частині (лист -2) в графі пояснення щодо виникнення події ДТП вказана дата 20.10.2017 року, дата підпису 23.10.2017 року, також лист 3 та лист 4 щодо дати підписання вказаний рік 2017, то вказане суд відносить до технічної помилки (рік 2017 замість 2018), що також не було оскаржено жодною стороною по справі під час дослідження письмових доказів.

На підставі ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п.13 постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства про вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", враховуючи, що відповідно до статей 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 "Правил дорожнього руху України" (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

Також з п.4 постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства про вирішення спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки", вбачається, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що, відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-ІV) передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.29 Закону 1961-ІV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Закон України «Про страхування» передбачає, що страхова компанія, надаючи послуги зі страхування, у разі настання страхового випадку здійснює не відшкодування матеріальних збитків, які понесла застрахована особа, а страхові виплати, розмір яких визначається у встановленому порядку у розмірі матеріальних збитків, понесених застрахованою особою.

Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Дослідивши наданий позивачем висновок експертного дослідження по визначенню матеріального збитку № 6441 від 03.04.2019 року, суд вважає, належним і допустимим доказом у справі на підтвердження розміру матеріального збитку, завданого позивачу у внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Так, згідно зі ст. 34 Закону 1961-ІV розмір шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може бути визначено як експертом, так і аварійним комісаром, визначення яких містяться в пункту 2 Типового положення про організацію діяльності аварійних комісарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 8 від 05.01.1998року.

Розмір матеріального збитку визначається шляхом проведення відповідної експертизи згідно з наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 за № 705/3145 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень»(з послідуючими змінами), з урахуванням наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395(з послідуючими змінами) «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» (далі - Методика).

Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин (п.1.3. Методики).

Відповідно до п. 1.4 Методика застосовується, зокрема, з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження колісного транспортного засобу.

Отже, наданий позивачем на підтвердження своїх позовних вимог висновок складений експертом ОСОБА_8 , який має вищу технічну освіту та кваліфікацію судового експерта по спеціальності 12.2 - визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу» (Свідоцтво № НОМЕР_7 , видане ЦЕКК Міністерства юстиції України 23.08.2013 року, стаж експертної роботи по даному виду досліджень з травня 2004 року, строк дії свідоцтва до 07.10.2019 року).

З огляду на зазначене, суд приймає до уваги в якості належного та допустимого доказу у справі, висновок експерта №6441 від 03.04.2019 року, наданий позивачем, оскільки наведені у ньому роботи, деталі та матеріали знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з тими пошкодженнями застрахованого автомобіля, що виникли у результаті ДТП, а також зафіксовані на фотознімках пошкоджень, що додані до вказаного висновку.

Таким чином, з урахуванням наведених вище положень законодавства, позивач має право на отримання страхового відшкодування, виходячи з розміру матеріального збитку, завданого йому як власнику пошкодженого автомобіля марки «CHERY SQR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідачем належними засобами доказування не спростовано, що оцінена вартість робіт, деталей та матеріалів для відновлення застрахованого автомобіля є необґрунтованою (завищеною або заниженою), що відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України є його обов`язком.

Суд приймає до уваги позицію представника ПрАТ «Європейський страховий альянс» викладену у відзиві на позовну заяву, з приводу того, що ОСОБА_6 , як водій пошкодженого ТЗ, звернулась до ПрАТ "Європейський страховий альянс" із повідомленням про подію з ТЗ, що відбулась 20.10.2018 року за участю забезпеченого ТЗ. Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ Чері, д.р.н. НОМЕР_1 , пошкоджений ТЗ належить ОСОБА_1 . Тобто, ОСОБА_1 , який є власником пошкодженого ТЗ Чері, д.р.н. НОМЕР_1 , є потерпілою особою по справі, і повинен був подати Заяву про страхове відшкодування Відповідачу 2 у строк до 05.12.2018 р. Натомість, лише 02.01.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до Відповідача 2 із Заявою про страхове відшкодування та банківськими реквізитами.

Разом з тим, заслухавши пояснення позивачів та дослідивши матеріали страхової справи, вбачається, що ОСОБА_6 звернулася до ПрАТ «Європейський страховий альянс» із приводу вказаного порушення, вона була разом з її чоловіком ОСОБА_1 (який є власником транспортного засобу). Потерпілим було надано бланк надрукованого повідомлення потерпілої особи про подію з транспортним засобом, вказане повідомлення було заповнено ОСОБА_6 в безпосередньої присутності ОСОБА_1 , відповідно до обставин порушення, також міститься інформацію на зворотному аркуші з приводу власника, водія та пояснення щодо вчиненої порушення.

Тобто посилання представника відповідача про те, що саме ОСОБА_6 звернулася, яка не є власником із повідомленням, а потрібно із заявою, спростовано, оскільки при звернення до страхової компанії нею були виконанні вимоги, при цьому представником страхової компанії не роз`яснено потерпілим особам повної інформації про надання необхідних документів для виплат, строки їх надання, тощо.

За таких обставин підлягають задоволенню вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» суми матеріальних збитків у розмірі 95280,00 грн., які не відшкодовані позивачу, а також стягнення з відповідача ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 грошові витрати пов`язані з проведенням автотоварознавчого дослідження у розмірі 2500,00 грн.

Щодо моральної шкоди.

Відповідно до п. 1. ч. 1. ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

На підставі ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч.3 ст.12, та 81 ЦПК України.

Позивачі в обґрунтування моральної шкоди в позовній заяві зазначили, що у зв`язку з кримінальним правопорушенням ОСОБА_7 (згідно обвинувального вироку наведеного вище відносно останнього), водієві ОСОБА_6 , було заподіяно моральну шкоду, адже вона перенесла фізичний біль в момент зіткнення автомобілів; вона перенесла страждання, ОСОБА_6 дуже злякалась, адже ніколи раніше, а ні була учасником ДТП, а ні свідком ДТП. Перенесла дуже сильні хвилювання та страждання як за себе, своїх дітей, так і за постраждалих у цій ДТП. ОСОБА_6 довгий час не могла нормально спати, жахалася у вісні, здригалася, коли чула певні звуки при гальмуванні автомобілів або дуже гучних сигналів авто. Довгий час ОСОБА_6 була змушена з чоловіком самостійно вживати заходів для того, щоб налагодити нормальний звичний спосіб життя своє та своїх дітей.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справи «Войтенко проти України», «Науменко проти України»), заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс. При наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом.

Суд приймає до уваги доводи позивачки про завдання їй моральної шкоди, що виразилася в душевних стражданнях, які вона зазнала внаслідок вчиненого порушення.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд відхиляє доводи представників відповідачів, що позивачкою не доведено наявність такої шкоди.

Вина відповідача в заподіяні моральної шкоди позивачу повністю підтверджується поясненнями позивачів, свідків та матеріалами справи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням позивачці завдано моральної шкоди.

Між тим, розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 100 000 грн., на думку суду достатніми доказами не обґрунтований та виходячи із засад виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позовну вимогу про стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково.

Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, при визначенні суми моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, враховує характер та ступінь її завдання, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що дана позовна вимога підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача ОСОБА_7 , як заподіювача шкоди підлягає стягненню 30000,00 грн. моральної шкоди на користь позивачки ОСОБА_6 , що також узгоджується з викладеною позицією в мотивувальній частині вироку щодо стягнення моральної шкоди на користь потерпілих.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі ч.ч.1, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 22, 1166, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 10-13, 81, 258-259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «Європейський страховий альянс», місце знаходження м. Київ, вул. Ямська, 28, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , у відшкодування збитків у розмірі 95280,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_9 , на користь:

-ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , грошові витрати пов`язані з проведенням автотоварознавчого дослідження у розмірі 2500,00 грн.

-ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , моральну шкоду завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 30 000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя І.М. Горяєв

Повний текст рішення складено 20.03.2024 року, з врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Біляївському районному суду Одеської області, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам, а також виготовлення повного тексту рішення суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.