Ширяївський районний суд Одеської області
19.03.2024 Справа №: 518/2000/23 Провадження № 2-о/518/17/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року

Ширяївський районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді Тарасенка М.С.,

секретаря судового засідання Надир І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Петровірівська сільська рада Березівського району Одеської області (), -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту проживання заявника разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

В обґрунтування вимог, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_2 , який проживав разом з ним до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки розміром 4,86 гектара, яка розташована на території Жовтневої (нині-Петровірівської) сільської ради Ширяївського (нині-Березівського) району Одеської області. Із заявою щодо прийняття спадщини за законом позивач звернувся до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Ланової Н.А., однак нотаріусом відмовлено у заведенні спадкової справи та рекомендовано у судовому порядку встановити факт постійного проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно.

Представник заявника надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутність, заявлені вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи Петровірівської сільської ради Березівського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутність, не заперечує проти задоволення вимог заявника.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видане 01 жовтня 2020 року Ширяївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки розміром 4,86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Жовтневої (нині-Петровірівської) сільської ради Ширяївського (нині-Березівського) району Одеської області.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 нотаріус рекомендував звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно.

Згідно листа №71/01-16 наданого приватним нотаріусом Лановою Н.А., із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та видачі свідоцтв про право на спадщину до нотаріальної контори не зверталися, спадкова справа не заводилась.

Відповідно до довідки за вих. №910-02/19 від 29.08.2023 року наданої Петровірівською сільською радою Березівського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований та проживав до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 . За вищезазначеною адресою з 15.08.2002 року по теперішній час зареєстрований та проживає син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до положень ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, що викладені в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

За позицією Пленуму Верховного Суду України, яка викладена у п. 2, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, судам роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї, та спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами, або підставою для їх обмеження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

За змістом п. п. 3.21, 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлення факту для заявника має юридичне значення з метою реалізації ним права на оформлення спадкових прав.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги встановлені обставини, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258,259, 263-265, 268, 315, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

У відповідності до ч.1 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя М. Тарасенко