"14" березня 2024 р. Справа № 363/4519/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.

за участі секретаря Бобрової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді заяву адвоката Матвійчука Дмитра Володимировича, який здійснює представництво позивача ОСОБА_1 , про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 29.02.2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 15 000,00 гривень, щомісячно, починаючи з 22.08.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

07.03.2024 року адвокат Матвійчук Д.В., який здійснює представництво позивача ОСОБА_1 , в електронній формі через «Електронний суд» подав до суду заяву в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме витрати на правову допомогу на суму 15 000,00 грн. Обґрунтовуючи заяву тим, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 29.02.2024 року у справі №363/4519/23 не вирішено питання щодо розподілу всіх судових витрат, зокрема витрат позивача на правову допомогу. Представник позивача завчасно повідомив, що ним будуть подаватися докази понесених судових витрат відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України.

Суд розглядає питання про ухвалення додаткового рішення без повідомлення учасників справи у відповідності до статті 270 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За приписами ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду, приймаючи додаткову постанову від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, залишила без розгляду заяву відповідача про стягнення понесених нею витратна професійну правничу допомогу з огляду на пропуск нею строку для подання доказів понесених витрат. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у своєму клопотанні відповідач не просила поновити пропущений процесуальний строк та не вказала про поважність причин його пропуску, що є підставою для застосування ч.8 ст.141 ЦПК України.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ст.126, ч.1 ст.127 ЦПК України).

Таким чином, положення ч.8 ст.141 ЦПК України, мають імперативний характер та зобов`язують суд залишити без розгляду таку заяву.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

При поданні заяв (клопотань), для чого законом визначений певний процесуальний строк, учасник справи має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Аналіз положень статті 126, частини 8 статті 141 ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що у випадку неподання доказів витрат протягом визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку заява про розподіл судових витрат, зроблена стороною до закінчення судових дебатів у справі, повинна залишатися судом без розгляду, якщо причини пропуску цього строку не є поважними.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду ухвалено 29.02.2024 року, а заява до суду про ухвалення додаткового рішення з доказами сформована та направлена лише 07.03.2024 року, тобто дана заява направлена поза межами строку встановленого ч.8 ст.141 ЦПК України.

В судовому засіданні в якому ухвалено остаточне рішення суду, були присутні позивач, представник позивача та представник відповідача.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Тому в розумінні положень статей 141, 268 ЦПК України, в даному випадку дата ухвалення судового рішення є 29.02.2024 року.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст.123 ЦПК України).

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку (ч. 6 ст. 124 ЦПК України).

Однак вбачається, що дану заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, адвокат Матвійчук Д.В. сформував в системі «Електронний суд» та направив до суду лише 07.03.2024 року, тобто зі спливом строків, передбачених положенням частини 8 статті 141 ЦПК України.

Разом з цим, у своїй заяві про ухвалення додаткового рішення адвокат Матвійчук Д.В. не порушує питання поновлення пропущеного строку, встановленого ч.8 ст.141 ЦПК України

Таким чином, суд приходить до висновку про залишення заяви про стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 120, 123, 124, 126, 127, 133, 141, 260, 263, 268, 270, 357, 374, 389-391 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Матвійчука Дмитра Володимировича, який здійснює представництво позивача ОСОБА_1 , про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів- залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Д. Рудюк