ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4751/22
Провадження № 2/362/249/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04.03.2024 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Харченко А.В. (в порядку ч. 3 ст. 66 ЦПК України),

представника позивача, адвоката Шумило Н.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача, адвоката Кедес Т.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області, треті особи: ОСОБА_4 , Головне управління Держгеокадастру у Київській області, про визнання незаконним рішення та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_5 адвокат Шумило Н.М. звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області № 801 від 25 листопада 2003 року в частині передачі у приватну власність земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ( ОСОБА_3 ) за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею по 0,175 га кожному, в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку 0.100 га та для ведення особистого селянського господарства 0,075 га; скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 3802 від 01.10.2007 зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за 14 виданий на ім`я ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0749 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:009:0033; скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки та речове право на неї; скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № від 01.11.2007, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та па право постійного користування землею, договорів оренди землі за 13, виданий на ім`я ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1002 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :03:009:0032; скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки та речове право на неї; скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 364073803 від 01 листопада 2007 року, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 15, виданий па ім`я ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1001 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :03:009:0030; скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки та речове право на неї; скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № від 01 листопада 2007 року, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №16, виданий на ім`я ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0753 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:009:0031; скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки та речове право на неї.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у загальному позовному провадженні (а.с.43).

В підготовчому судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Кедес Т.О. подала клопотання про закриття провадження у справі в частині визнання незаконним рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області №801 від 25 листопада 2003 року про передачу у приватну власність земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ( ОСОБА_3 ) за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею по 0,175 га кожному, в тому числі для будівництва та обслуговування жилого будинку - 0,100 га, та ведення селянського господарства - 0,075 га на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України оскільки даний спір за своїм суб`єктивним складом має бути розглянуто саме адміністративним судом. Вказуючи на те, що оскільки, на момент прийняття рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області №801 від 25 листопада 2003 року, яким ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельні ділянки за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею по 0,175 га кожному, в тому числі для будівництва та обслуговування жилого будинку - 0,100 га, та ведення селянського господарства - 0,075 га, було вирішено видати на ці земельні ділянки Державні акти з уточненими площами згідно розробленої технічної документації, "Не було порушено право позивача ОСОБА_5 на земельну ділянку, яка надана йому рішенням Васильківської міськради №08.01-16-У від 09 лютого 2007 року для розробки технічної документації, а передана у приватну власність рішенням ради №07.148 від 28.12.2007 року за адресою АДРЕСА_2 , остільки цей спір є публічно-правовим і повинен розглядатися адміністративним судом (а.с.185-187).

ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання представника та просив його задовольнити.

Представник позивача, адвокат Шумило Н.М. в підготовчому судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, оскільки цей спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

ОСОБА_3 , в підготовче судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася судом належним чином, заяв про розгляд справи у її відсутності або про відкладення до суду не направляла.

Представник Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області Шестаков Ю.В., в підготовче судове засідання не з`явився, направив до суду заперечення на позовну заяву в якому просив у задоволенні позову відмовити та проводити розгляд справи у його відсутності (а.с.159-164).

Треті особи ОСОБА_4 , Головне управління Держгеокадастру у Київській області в підготовче судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися судом належним чином, заяв про розгляд справи у їх відсутності або про відкладення до суду не направляли, як і відзив на позовну заяву.

Суд, вислухавши аргументи представників сторін, вивчивши клопотання та додані до нього документи, оглянувши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежовувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Згідно із частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу (далі- ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. У зв`язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило є фізична особа).

З п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вбачається, що при вирішенні питань, пов`язаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, судам слід ураховувати роз`яснення, викладені в пунктах 2 і 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), а також Рішення Конституційного Суду України від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК земля та земельні ділянки є об`єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, суд має з`ясувати, є спір приватноправовим або публічно-правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи пов`язані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

В п. 7 зазначеної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», зазначено, що відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб`єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності", про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Пунктом 1 частиною 1 ст. 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Отже, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати незаконним рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області № 801 від 25 листопада 2003 року в частині саме передачі у приватну власність земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ( ОСОБА_3 ) за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею по 0,175 га кожному, в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку 0.100 га та для ведення особистого селянського господарства 0,075 га; скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 3802 від 01.10.2007 зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за 14 виданий на ім`я ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0749 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:009:0033; скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки та речове право на неї; скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № від 01.11.2007, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та па право постійного користування землею, договорів оренди землі за 13, виданий на ім`я ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1002 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :03:009:0032, тощо.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 15 травня 2018 року у справі № 911/4144/16 (провадження № 12-71гс18), від 01 жовтня 2019 року у справі № 911/2034/16 зазначила, що справи у спорах, що виникають із земельних відносин, у яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, проте предмет спору в яких безпосередньо стосується прав і обов`язків фізичних осіб, підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Предметом спору у даній справі є земельна ділянка, власником якої є фізична особа та предмет спору, безпосередньо, стосується прав і обов`язків власника земельної ділянки, а оскільки позовні вимоги заявлені з приводу земельної ділянки, власником якої є фізична особа, та з огляду на характер правовідносин, суд констатує, що даний спір слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду клопотання судом не встановлено підстав для застосування п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, пред`явлені позовні вимог слід розглядати в порядку цивільного судочинства, та заявлені вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, а відтак в задоволенні клопотання сторони відповідача слід відмовити.

Керуючись статтям 19, 255, 259, 315, 353, 354 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження справи в частині позовних вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено 11.03.2024 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко