ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2024 року м. Кропивницький

справа № 404/2691/23

провадження № 22-ц/4809/615/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М., Карпенка О. Л.,

за участі секретаря Бойко В. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Департамент патрульної поліції, Державна казначейська служба України,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 грудня 2023 року у складі судді Мохонько В. В. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

В квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України та просив стягнути з Державного бюджету України на свою користь 20 000 грн компенсації суми, сплаченої у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги, та 80 000 грн компенсації моральної шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Позовна заява мотивована тим, що 05.12.2022 працівниками патрульної поліції УПП в Кіровоградській області БДПП було складено два протоколи на ім`я ОСОБА_1 про керування останнім транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.12.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 17.03.2023 постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.12.2022 скасовано, а провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрито на підставі ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Позивач зазначав, що починаючи з 05.12.2022 по 17.03.2023 він був змушений для захисту свого права звернутися до адвоката ОСОБА_2 за правничою допомогою, за яку сплатив 20 000 грн.

Крім того, незаконним притягненням позивача до адміністративної відповідальності йому була завдана моральна шкода, яка полягала у тому, що ОСОБА_1 був змушений витрачати час на відстоювання своїх прав у суді, доводити свою правоту, переніс глибокі моральні страждання, переживання та хвилювання.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 1 500 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що закриття справи про адміністративне правопорушення дає підстави для кваліфікації дій відповідача, як незаконних, та для відшкодування позивачу за рахунок держави моральної шкоди відповідно до загальних правил даного виду відшкодування.

З урахуванням характеру правопорушення, притягнення позивача до адміністративної відповідальності, необхідності докладання позивачем зусиль по доказуванню незаконності притягнення його до адміністративної відповідальності та для відновлення порушених прав, що призвело до моральних страждань, суд першої інстанції вважав, що присудження позивачеві моральної шкоди у розмірі 1 500 грн буде відповідати вимогам розумності та справедливості.

Відмовляючи в задоволенні вимог позивача про стягнення на його користь 20 000 грн компенсації суми, сплаченої ОСОБА_1 у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги, суд першої інстанції виходив з того, що на момент розгляду даної позовної заяви матеріали справи не містять допустимих та належних доказів оплати позивачем правничої допомоги адвоката, зокрема, документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, та оформлених у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, рахунки, тощо).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 грудня 2023 року в задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що акт приймання-передачі виконаних робіт, наданий до суду представником позивача, не підтверджує понесення витрат на правничу допомогу у даній справі та не може слугувати підставою для відшкодування судових витрат за рахунок Державного бюджету України, оскільки він частково стосується розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , що вже вирішено судом в мотивувальній частині рішення.

Крім того, представник позивача інших доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, зокрема, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги, згідно договору про надання правової допомоги від 05.12.2022 під час розгляду справи не надав.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 20 000 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 грудня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою з підстав неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Позивач вважає, що в акті виконаних робіт було достатньо описано розрахунок та обсяг виконаної роботи, яка підлягала сплаті позивачем, тому що саме акт містить інформацію про час, витрачений на вчинення необхідних дій та в ньому конкретизовано обсяг наданих послуг.

Матеріали справи не містять поданої до суду першої інстанції заяви відповідачів про зменшення витрат на сплату правничої допомоги адвоката, яка б містила обґрунтовані аргументи щодо неспімірності витрат, понесених позивачем.

Таким чином, у суду першої інстанції на момент ухвалення додаткового рішення були відсутні визначені процесуальним законом підстави для відмови у відшкодуванні витрат позивача на правову допомогу, так само як і у зменшенні цієї суми.

Відзиви на апеляційну скаргу

Від Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 грудня 2023 року без змін.

Від Державної казначейської служби України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишити в силі ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 грудня 2023 року.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

Учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки, учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без їх участі, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

За змістом ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи, що учасники справи в судове засідання, призначене на 12 годину 00 хвилин 12 березня 2024 року, не з`явились, датою ухвалення рішення є дата складення повного тексту.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановленихм статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

В постановах Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 (провадження № 61-4799св23) та від 24 січня 2024 року у справі 758/9989/16-ц (провадження № 61-311св23) зазначено, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. У разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Матеріалами справи підтверджується, в квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України та просив стягнути з Державного бюджету України на свою користь 20 000 грн компенсації суми, сплаченої у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги, та 80 000 грн компенсації моральної шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду (а. с. 1-5).

В подальшому представником позивача адвокатом Швецем Р. Ю. в судовому засіданні суду першої інстанції, призначеному на 12 грудня 2023 року, усно повідомлено про намір надання стороною позивача доказів понесених судових витрат у зв`язку з розглядом справи протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення (а. с. 136-138).

12 грудня 2023 судом першої інстанції ухвалено у справі судове рішення по суті спору та підстав для вирішенні питання про розподіл судових витрат, відповідно до статті 141 ЦПК України, не було (а. с. 139-146).

14 грудня 2023 року від представника позивача до суду першої інстанції було надіслано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому він просив стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 20 000 грн компенсації суми, сплаченої у зв`язку з наданням йому професійної правничої допомоги (а. с. 147-149).

Разом з клопотанням представником позивача були надані наступні докази:

- копію договору про надання (правничої) правової допомоги від 05 грудня 2022 року, укладеного між адвокатом Швецем Р. Ю. та Логвіненком С. В. (а. с. 150-151);

- акт приймання-передачі виконаних робіт від 14 грудня 2023 року, який є додатком до договору № 283 від 05.12.2022 (а. с. 152).

При цьому, звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача не наведено обґрунтувань поважності причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні заяви представника позивача адвоката Швеця Р. Ю. про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду необхідно було відмовити з підстав того, що зміст заяви не містить обґрунтування поважних причин неподання доказів, що підтверджують розмір судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі.

З огляду на викладене, суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що акт містить інформацію про час, витрачений на вчинення необхідних дій, та в ньому конкретизовано обсяг наданих послуг, а також про те, що матеріали справи не містять поданої до суду першої інстанції заяви відповідачів про зменшення витрат на сплату правничої допомоги адвоката, яка б містила обґрунтовані аргументи щодо неспімірності витрат, понесених позивачем.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення з тих підстав, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 20 000 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат, суд першої інстанції не врахував наведені вище обставини та норми права, як наслідок, дійшов помилкового висновку в частині мотивів відмови в задоволенні вказаної заяви.

Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для зміни ухвали суду першої інстанції.

З огляду на те, що суд першої інстанції дійшов правильного по суті висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, проте, помиликовими є мотиви відмови в задоволенні заяви, апеляційа скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає зміні з викладенням її мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

В іншій частині ухвала суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, предметом апеляційного перегляду була ухвала суду першої інстанції, якою було відмовлено в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 362, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 грудня 2023 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді А. М. Головань

О. Л. Карпенко