Березівський районний суд Одеської області
29.02.2024
Справа № 494/228/24
Провадження № 2/494/186/24
29 лютого 2024 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Панчишина А.Ю.,
при секретарі Твердун Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Березівського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
08 лютого 2024 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заяваОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2024 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.
Оклієвська Л.О. звернувшись з цим позовом до суду, посилалася на те, що 03.06.2002 року між нею та відповідачем виконавчим комітетом Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів укладення шлюбу було зроблено запис №07. Від шлюбу сторони дітей не мають. Починаючи приблизно з 2012 року шлюбні відносини між позивачкою та ОСОБА_2 почали погіршуватися, погляди на життя почали відрізнятися, через що між сторонами виникали сварки, які негативно впливали на відносини між ОСОБА_1 та відповідачем, почали втрачати почуття любові один до одного. Поступово позивачка та ОСОБА_2 перестали вести сумісне господарство, шлюбні відносини між ними припинилися. У зв`язку з цим продовжувати сімейне життя з таким відношенням сторони не мали бажання, тому на початку 2013 року вони почали проживати окремо один від одного. ОСОБА_1 переїхала жити до будинку, який залишився їй від матері. Вже на протязі більше ніж десяти років позивачка та відповідач не проживають разом та не ведуть сумісного господарства. ОСОБА_1 неодноразово зверталася до ОСОБА_2 з питання щодо розірвання шлюбу, на її прохання відповідач відмовляв і казав, щоб позивачка самостійно вирішувала це питання.
07.02.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Березівського відділу ДРАЦС із заявою про розірвання шлюбу, але їй було відмовлено, так як така заява подається спільно з другим із подружжя, про що було надано письмове роз`яснення.
На підставі вищевикладеного, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 14.02.2024 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 29.02.2024 року о 11:00 год.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, просила розглядати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити їх у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За згодою позивачки суд приймає рішення про заочний розгляд справи, згідно положень ст.ст.280-282 ЦПК України.
За приписами ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
У судовому засіданні встановлено наступне.
03 червня 2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області, актовий запис про шлюб № 07. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_4 ». Від спільного проживання сторони спільних дітей не мають.
Сімейне життя між позивачкою та відповідачем не склалось через те, шлюбні відносини між ними почали погіршуватися, погляди на життя почали відрізнятися, через що між сторонами виникали сварки, які негативно впливали на відносини між ОСОБА_1 та відповідачем, вони почали втрачати почуття любові один до одного. Поступово позивачка та ОСОБА_2 перестали вести сумісне господарство, шлюбні відносини між ними припинилися. У зв`язку з цим продовжувати сімейне життя з таким відношенням сторони не мали бажання, а тому почали проживати окремо один від одного.
З питання щодо розірвання шлюбу ОСОБА_1 зверталася до Березівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на що їй було рекомендовано звернутися для вирішення даного питання у судовому порядку, так як така заява подається спільно з другим із подружжя.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що фактично шлюбні стосунки подружжя припинені, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб підлягає розірванню.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги пояснення позивачки, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Згідно до роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Станом на теперішній час спір про поділ майна - відсутній.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Приймаючи до уваги відсутність згоди ОСОБА_1 на примирення, суд вважає причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Питання щодо розподілу судових витрат позивачкою не заявлено.
При поданні позовної заяви ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».
Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, відповідно до задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 3, 24, 104-105,109-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10-13, 77-79, 81, 89,133, 137, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 03.06.2002 рокувиконавчим комітетом Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області, актовий запис про шлюб № 07.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 18.07.1995 року, РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Березівським РВ ГУМВС України в Одеській області 15.09.2009 року, РНОКПП НОМЕР_4 , витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українка, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя Панчишин А.Ю.