КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 754/7182/15-ц Апеляційне провадження № 22-ц/824/3406/2024Головуючий у суді першої інстанції - Сенюта В.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 вересня 2023 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просило стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 94 922,94 дол США, що за курсом НБУ від 15.04.2015 у розмірі 22,92 грн складає 2 175 633,78 грн за кредитним договором № K2S4GK00260035 від 12.04.2007.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 12.04.07 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № K2S4GK00260035. Відповідно до договору банк надав кредитні кошти у вигляді не поновлювальної лінії шляхом видачі готівки через касу на суму 162 000,00 дол США на наступі цілі: 135 000,00 дол США на придбання квартири, та 27 000,00 дол США на сплату страхових платежів, строком до 11.04.2027. Також, укладеним договором було визначено розмір відсотків, винагороди, комісії. Банк свої зобов`язання виконав, кредит надав, але відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконує, кредит та відсотки не сплачує, про що свідчить розрахунок заборгованості за договором та підтверджується випискою по рахунку, внаслідок чого станом на 15.04.2015 утворилась заборгованість у загальному розмірі 94 922,94 дол США, що складається з 76 357,30 дол США - заборгованість за тілом кредиту, 11 305,05 дол США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 564,00 дол США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 3 696,59 дол США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (т. 1 а.с. 1-3).

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.12.2015 позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у сумі 94 922,94 дол США, що за курсом НБУ становить 2 175 633,78 грн., та судовий збір у сумі 3 654 грн (т. 1 а.с. 52-53).

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подала заяву про перегляд заочного рішення, у якій зазначала, що судом не встановлено належного відповідача, оскільки кредитний договір було підписано з іншою особою. Окрім того, судом не було встановлено правову організацію позивача, не досліджено його статуту та не виявлено факту чи мав позивач повноваження станом на 12.04.2007 надавати банківські послуги та видавати кредит. Таким чином, судове рішення фактично було прийнято виключно на підставі матеріалів та доводів, наданих позивачем, що вказує на неповне та однобічне з`ясування обставин і прийняття рішення, яке не ґрунтується на вимогах закону (т. 1 а.с. 57-66).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11.09.2019 скасовано заочне рішення та призначено справу до розгляду (т. 1 а.с. 109-111).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.09.2023 позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 94 922,94 дол США та судові витрати у розмірі 4 074,00 грн (т. 2 а.с. 86-91).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позивних вимог відмовити у повному обсязі. Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження отримання відповідачем будь яких кредитних коштів.

Також, безпідставно послався на обставини, зазначені у справі № 754/8230/22, а саме надання банком кредитних коштів ОСОБА_1 на придбання житлової нерухомості у розмірі 162 000,00 дол США, оскільки предметом спору у зазначеній справі є лише визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а питання отримання відповідачем будь яких кредитних коштів за кредитним договором не з`ясовувалось (т. 2 а.с. 96-100).

26.12.2023 АТ КБ «ПриватБанк» подано письмові пояснення, у яких зазначено, що оскаржуване рішення є законним, обґрунтованим, винесеним з урахуванням всіх обставин при належній оцінці доказів (т. 2 а.с. 118-122).

У судовому засідання представники ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки надані кредитні кошти було видано в іноземній валюті, тому й пеня має бути стягнута в іноземній валюті.

Але погодитись із такими висновками у повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.04.2007 між АТ КБ «ПриватБанк» та позивачем було укладено кредитний договір № K2S4GK00260035, відповідно до якого банк надав позивачу кредитні кошти в іноземній валюті на придбання житлової нерухомості в сумі 162 000,00 дол США під 12,264 % річних за користування кредитними коштами із кінцевим строком повернення до 11.04.2027.

У забезпечення виконання її зобов`язань за кредитним договором 12.04.2007 між сторонами було укладено договір іпотеки, за яким позивач передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 .

У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором № K2S4GK00260035 від 12.04.2007, відповідач станом на 15.04.2015 перед АТ КБ «ПриватБанк», яке є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк», має заборгованість в сумі 94 922,94 дол США, з яких: 76 357,30 дол США - заборгованість за кредитом; 11 305,05 дол США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 564,00 дол США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 3 696,59 дол США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Заперечуючи проти задоволення позову стороною відповідача розмір боргу не спростовано, контррозрахунок не надавався.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

Якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), за правилом ст. 610 ЦК України є порушенням зобов`язання.

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти є грошима в національній або іноземній валюті. У статтях 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Такі кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (ст. 524 ЦК України).

Загальні положення про виконання грошового зобов`язання закріплені у ст. 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Таким чином, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України.

Із наданого банком розрахунку заборгованості, який відповідачем не спростовано, вбачається, що ОСОБА_1 отримала надані банком кредитні кошти, та у період з травня 2007 по квітень 2014 року сплачувала заборгованість (т. 1 а.с. 4-7).

Зазначене свідчить про те, що отримавши кредитні кошти у банку, користуючись ними та погашаючи заборгованість, відповідач визнала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, і зазначені обставини відповідачем не спростовано, тому доводи апеляційної скарги про недоведеність отримання кредитних коштів є необґрунтованими.

Встановивши, що між сторонами було укладено кредитний договір в іноземній валюті, з погодженими відсотками за користування кредитними коштами, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення тіла кредиту у розмірі 76 357,30 дол США, відсотків у 11 305,05 дол США, та заборгованість по комісії за користуванням кредитом у розмірі 3 564,00 дол США, що утворились за період з 12.04.2007 по 15.04.2015.

Однак, задовольняючи позовну вимогу про стягнення пені у розмірі 3 696,59 дол США, суд першої інстанції не взяв до уваги наступне.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4.1. кредитного договору визначено, що при порушенні позичальником будь-якого зобов`язання, передбаченого пунктами 2.2.2., 2.2.3 кредитного договору, банк має право нараховувати, а позичальник зобов`язується сплатити банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

Отже, умовами укладеного сторонами кредитного договору було передбачено, що позичальник сплачує банку пеню у гривнях, тому з урахуванням умов кредитного договору, пеня в даному випадку має обчислюватись і стягуватись в національній валюті України - гривні.

З огляду на викладене, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пеня, за період з 12.04.2007 по 15.04.2015, у розмірі 3 696,59 дол США, що на момент ухвалення судового рішення становить 135 179,12 грн (при курсі долара станом на 28.09.2023 - 36,5686 за 1 дол США), тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні шляхом зазначення розміру пені у гривневому еквіваленті.

Згідно ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 вересня 2023 року в частині стягнення пені змінити, стягнувши з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації - АДРЕСА_2 .) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського,1-Д) пеню у розмірі 135 179(сто тридцять п`ять тисяч сто сімдесят дев`ять),12 грн

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст складено 08 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома