Справа № 274/5171/22
Провадження № 2/0274/69/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"04" березня 2024 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Хуторної І.Ю.,

з участі секретаря Дерманської О.В.,

учасники справи, присутні в судовому засіданні:

позивачка ОСОБА_1 , її представник адвокат Позняк І.С.,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчук Анатолій Миколайович,

про визнання недійсним договору купівлі-продажу, -

в с т а н о в и в :

26.09.2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений між представником продавця за довіреністю від 10.12.2019 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Богатирчуком Анатолієм Миколайовичем від 07.05.2020 р. № 1565.

Короткий виклав доводів позивача, заперечень відповідача

Позов ОСОБА_1 обґрунтований тим, що початку грудня 2019 року вона випадково зустріла в м. Бердичеві знайомого ОСОБА_4 , який запропонував їй допомогу, а саме буде довічно її доглядати та утримувати, а вона передасть у власність йому свою однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Вона погодилася та через кілька днів ОСОБА_5 привіз її до приватного нотаріуса Богатирчука А.М., де вона підписала документи. ОСОБА_5 сказав, що всі документи в порядку і буде її відтепер доглядати. Вона думала, що підписала договір довічного утримання, але як з`ясувалось нещодавно, це була довіреність від 10.12.2019 року ОСОБА_2 на продаж її квартири.

ОСОБА_5 знав, що у неї хронічне психічне захворювання і вона перебуває на обліку психіатра в м. Бердичеві, чим і скористався.

У подальшому ОСОБА_5 неодноразово (за півтора роки - 3 рази) перевозив її з речами речами в орендовані квартири. Постійно погрожував, що вб`є її і спалить квартиру. До себе в квартиру вона не могла потрапити, замки були змінені. 30.07.2021 року вона вернулася до Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області щодо перешкоджання проживання у квартирі.

Лише в грудні 2021 року ОСОБА_5 повідомив, що він продав її квартиру АДРЕСА_1 та попередив, щоб вона не зверталася до поліції, бо наслідки будуть тяжкими. Вона дуже злякалася за своє життя і тому не звернулася до правоохоронних органів.

Вона проживає у чужих людей. Копію договору купівлі-продажу вона отримала від нотаріуса 11.05.2022. Вона не давала згоди на відчуження її квартири ОСОБА_6 . ОСОБА_3 вона не знає. Коштів за продану квартиру вона не отримувала.

Відзив на позовну заяву від відповідачів до суду не надходили.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечив із тих підстав, що про договір довічного утримання мови не було. Була домовленість про продаж квартири ОСОБА_7 . Остання надала йому довіреність на продаж, а він передав їй гроші за квартиру.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 28.09.2022 позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху через несплату судового збору.

Ухвалою судді від 25.10.2022 ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору.

Ухвалою судді від 14.11.2022 позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду, у справі відкрито загальне позовне провадження, до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Богатирчука Анатолія Миколайовича.

Протокольною ухвалою суду від 20.03.2023 у приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Богатирчука Анатолія Миколайовича копію договору купівлі-продажу від 07.05.2020 № 1565 та всі документи, наявні у нотаріальній справі.

Ухвалою суду від 20.03.2023 у справі призначено судово-психіатричну експертизу, провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 27.04.2023 провадження у справі поновлено у зв`язку із надходження клопотання експерта.

Ухвалою суду від 15.05.2023 задоволено клопотання експерта, провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 25.05.2023 провадження у справі поновлено для витребування медичних документів.

Ухвалою суду від 30.05.2024 витребувано медичні документи ОСОБА_1 , провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 17.11.2023 провадження у справі поновлено у зв`язку із надходженням матеріалів експертизи без виконання через непроведення позивачкою оплати.

Протокольною ухвалою суду від 05.12.2023 підготовче провадження закрито.

У судовому засіданні позивачка підтримала позов. Пояснила, що 10.12.2019 вона зустрілася із ріелтором ОСОБА_8 та розповіла, що у її квартирі перекрили газ, наявні борги. Боцян сказав, що допоможе їй з оплатою боргів та буде надавати їй допомогу. Вони пішли до нотаріуса, де вона підписала документи. Копії документів їй не надали. У травні 2020 року ОСОБА_8 їй сказав, що треба переїхати на іншу квартиру, а в цій він буде робити ремонт. Він вивіз усі її речі. Вона була під дією ліків та нічого не пам`ятає. Він її завіз на АДРЕСА_2 , де вона проживала до жовтня 2020 року. Навесні 2021 року ОСОБА_8 перевіз її на вул. Пушкіна. Коли вона пішла до нотаріуса, той повідомив, що документи в ОСОБА_8 . У липні 2021 року вона переїхала на третю квартиру. Взимку 2021 року вона перейшла жити до чужих людей. У свою квартиру вона не змогла потрапити. У ОСОБА_8 вона просила ключі від своєї квартири, а він вимагав повернути їй гроші. Восени 2022 року вона звернулася до суду. Вона не писала розписок щодо отримання грошей. Ніяких грошей від ОСОБА_8 вона не отримувала. Боцяна вона знала як ріелтора. Вважала, що у нотаріуса підписувала довічне утримання. Кілька разів Боцян їй надавав кошти на ліки.

Представник позивачка адвокат Позняк І.С. підтримала позов.

Позивачка відмовилася від допиту її в якості свідка, а також від допиту свідка ОСОБА_9 та така відмова прийнята судом, зважаючи на позцію представника поизвачка та відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечив та пояснив, що в грудні 2019 року до нього звернулася ОСОБА_10 із проханням продати її квартиру, на що він погодився. Думав спочатку собі купити квартиру, проте на той час не було усіх документів. Вони оформили довіреність у нотаріуса. Цю довіреність ОСОБА_11 показала комусь із своїх родичів. Через кілька днів вони зустрілися та ОСОБА_11 передала йому документи на квартиру, а він їй передав за квартиру обумовлені 5000 доларів США, про що остання написала розписку. Із квартири ОСОБА_11 виїхала десь через місяць після надання довіреності. Він допоміг їй з авто для перевезення речей. Речей ОСОБА_11 він безпосередньо не перевозив. Протягом часу із грудня 2019 до травня 2020 року ОСОБА_11 мала можливість відкликати довіреність, проте вона цього не зробила. Він сплатив борги за квартиру, полагодив квартиру та продав квартиру по довіреності в травні 2020 року, повернувши собі грошові кошти, які передав ОСОБА_11 та витратив на оплату боргів, виготовлення документів. ОСОБА_11 була у нотаріуса та відповідала на всі запитання. Не було підстав вважати, що вона не усвідомлює значення своїх дій. ОСОБА_11 витратила кошти, які він передав за квартиру, а тепер вимагає повернення їй квартири. Ні про яке довічне утримання ним позивачки не було домовленості. Він не надавав утримання ОСОБА_7 . ОСОБА_7 самостійно винаймала собі квартири та витрачала гроші. Коли гроші закінчилися, вона стала вимагати повернення квартири.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився.

Від третьої особи без самостійних вимог, приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчука Анатолія Миколайовича будь-яких заяв не надходило.

Фактичні обставини, встановлені судом

Відповідно до довіреності від 10.12.2019 року ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 проводити збір та підготовку документів для укладання договорів відчуження належної їй квартири АДРЕСА_1 після цього продати належну їй квартиру АДРЕСА_1 за ціну та на умовах йому відомих. Довірень посвідчена приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчуком А.М. та дійсна до 10.12.2022. У довіреності вказано, що текст довіреності ОСОБА_1 , уважно прочитаний, жодних помилок не виявлено. Зміст статей 237, 238, 239, 240, 241, 244, 245, 248, 250 ЦК України статей глави 8 Сімейного кодексу та ст. 172 Податкового кодексу їй роз`яснено (а.с. 105).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 07.05.2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв за довіреністю ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 купив однокімнатну квартиру, корисною площею 27,0 кв. м., житловою площею 12,3 кв. м. АДРЕСА_3 за 113 805 гривень. Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчуком А.М., зареєстрваоний в реєстрі № 1565 (а.с. 88)

Відповідно до довідок лікаря-психіатра від 21.05.2021 та 04.04.2022 та ОСОБА_1 отримує психіатричну допомогу із приводу хронічного психічного захворювання F61 ( а.с. 6).

Відповідно до КТ головного мозку від 11.05.2022 у ОСОБА_1 виявлено кт-ознаки залишкових явищ перенесеного інсульту в басейні гілок правої середньої мозкової артерії (а.с 7).

Відповідно до листа начальника Бердичівського РВП Мельничука О. від 09.08.2021 ОСОБА_11 повідомлено, що під час розгляду її заяви від 30.07.2021 щодо прийняття мір до ОСОБА_2 , який перешкоджає проживати їй у квартирі АДРЕСА_4 , встановлено що квартира продана ОСОБА_3 та підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні (а.с. 12).

У довідці ДОП сектору ДОП відділу превенції Бердичівського РВП Стремецького О. від 05.08.2021 вказано, що під час перевірки заяви ОСОБА_1 встановлено, що 30.07.2021 до Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області надійшла заява від ОСОБА_1 про прийняття мір до ОСОБА_2 , який перешкоджає заявниці проживати у власній квартирі.

Під час опитування ОСОБА_1 , остання пояснила, що зверталася в агентство нерухомості про допомогу в продажі її квартири та купівлі іншої квартири. За попередньою домовленістю їй допомагав ріелтер ОСОБА_2 . На даний час вона відмовилася від продажу квартири АДРЕСА_5 , однак в дану квартиру вона потрапити не може, так як в ній замінені двері.

Під час опитування ОСОБА_2 останній пояснив, що він за попередньою домовленістю з ОСОБА_1 , допомагав останній продати її квартиру АДРЕСА_5 . Ним було знайдено покупця, де нотаріально 07.05.2020 між покупцем ОСОБА_3 та продавцем ОСОБА_1 було складено договір купівлі продажу даної квартири. Продавець квартири отримав кошти. Будь яких незаконних дій з його сторони не було. Підстав для внесення відомостей до ЄРДР не встановлено (а.с. 12).

Із копії технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_3 вбачається, що його виготовлено 26.12.2019 (а.с. 74-75).

Відповідно до власноручно написаної розписки від 17.12.2019 ОСОБА_1 вказала, що вона продала свою кварталу для ОСОБА_2 за п`ять тисяч у.е. п`ять тисяч США. Всі кошти вона отримала, переоформлення взяв за свійц разунок та виплатив усі борги по квартирі. Претензій не має (а.с. 76).

Відповідно до власноручно написаної розписки від 17.12.2019 ОСОБА_1 вказала, що вона продала квартиру за адресою по АДРЕСА_6 для ОСОБА_2 . Кошти всі отримала, претензій до нього не має, всім задоволена (а.с. 77).

Норми права застосовані судом, аналіз доводів сторін, висновки суд

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним (пункт 2 частини другої статті 16 ЦК України).

Відповідно до частин першої - третьої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Відповідно до частини першої статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним).

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України)

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Зазначаючи про недійсність договору купівлі-продажу ОСОБА_1 посилалася на відсутність у неї волевиявлення на надання нею довіреності ОСОБА_2 на продаж її квартири та її волі на продаж квартири.

Зміст викладених позивачем обставин, якими ОСОБА_1 , обґрунтовувала позовні вимоги, зокрема, про те, що вона вважала, що у нотаріуса підписала не довіреність на продаж квартири, а договір довічного утримання, за яким ОСОБА_2 мав її довічно доглядати, свідчить, що позивачка пред`явила цей позов із підстав наявності в неї дефекту сприйняття дійсної юридичної природи вчинюваних правочинів.

У довіреності, від 10.12.2019, яку видала ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 вказано, що вона видана на підставі усної домовленості.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Тобто довіреність - це письмовий документ, якому притаманні ознаки: є одностороннім правочином, форма завжди є письмовою, метою є набуття зміна чи припинення цивільних прав довірителя.

Видача довіреності є одностороннім правочином, що здійснюється на власний розсуд довірителя та підписується тільки довірителем, довіреність заснована на довірі між довірителем та представником, а договір доручення підписується довірителем і повіреним, і обов`язки сторін чітко визначаються договором.

У матеріалах справи відсутні докази, що між сторонами був укладений договір доручення, що відповідач взяв на себе зобов`язання щодо виконання доручень позивача, що сторони визначили яким чином повірений має звітувати перед довірителем.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 229 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Під помилкою розуміється неправильне, помилкове, таке, що не відповідає дійсності уявлення особи про природу чи елементи вчинюваного нею правочину. Законодавець надає істотне значення помилці щодо: природи правочину; прав та обов`язків сторін; властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність; властивостей і якостей речі, які значно знижують можливість використання за цільовим призначенням. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним на підставі статті 229 ЦК України повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також те, що вона має істотне значення. Під природою правочину слід розуміти сутність правочину, яка дозволяє відмежувати його від інших правочинів. Причому природа правочину охоплюватиме собою його характеристику з позицій: а) оплатності або безоплатності (наприклад, особа вважала, що укладає договір довічного утримання, а насправді уклала договір дарування); б) правових наслідків його вчинення (наприклад, особа вважала, що укладає договір комісії, а насправді це був договір купівлі-продажу з відстроченням платежу).

Під час розгляду справи позивачкою не надано належних та допустимих доказів того, що на час підписання нею довіреності на продаж квартири, вона мала намір укласти договір довічного утримання. Також позивачкою не надано доказів, що було досягнуто домовленості між ОСОБА_2 та нею ( ОСОБА_1 ) щодо істотних умов договору довічного утримання.

ОСОБА_1 також не надала доказів, що на час видання довіреності вона перебувала у такому стані здоров`я, що не нездатна була усвідомити зміст правочину.

У матеріалах справи відсутні належні і допустимих доказів щодо неправильного сприйняття ОСОБА_1 фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення. Наступна зміна рішення позивача або ставлення до його наслідків після укладення такого правочину, не повинні створювати уявлення про наявність такої помилки у позивача станом на момент укладення оспорюваного правочину.

Доводи позивачки, що вона не отримувала грошових коштів за продаж квартири, спростовано розписками, долученими відповідачем ОСОБА_2 до матеріалів справи.

Доводи позивачки, що ОСОБА_2 кілька разів надавав їй грошові кошти на утримання та те, що ОСОБА_2 погрожував їй, перевозив позивачку із одного житла у інше, вказуючи, що у спірній квартирі проводиться ремонт, також не доведено доказами.

Тому, за таких встанавлених обставин, у задоволенні позовних вимог суд відмовляє за безпідставності.

Розплоді судових витрат

Оскільки суд у задоволенні позовних вимог відмовив, позивачку від сплати судового збору звільнено, а інші учасники про компенсацію судових витрат не заявляли, підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 141, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексу рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивачка - ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

Відповідач 1 - ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

Відповідач 2 - ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 14.03.2024.

Суддя І.Ю. Хуторна