КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/805/24
Провадження № 2-к/488/2/24
УХВАЛА

Іменем України

14.03.2024 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, де заінтересованою особою визначена Служба у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2023 року заявник ОСОБА_2 через свого представника адвоката Семенька Василя Михайловича звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва з клопотанням про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, в якому просив суд визнати в Україні рішення Дільничного суду м. Швебіш-Гмюнд (Республіка Німеччина), ухвалене в особі судді дільничного суду пані Шох від 20.09.2023 у справі № 6F 465/23, яким до рішення сімейного суду - Корабельного районного суду м. Миколаєва, Україна, від 20 травня 2020 р., № справи: 488/4155/19 та 2/488/466/20, внесено зміни, які полягають в тому, що ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 призначено опікуном над дитиною Даміром Порядинським, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, ст. 472 ЦПК України регламентований порядок подання клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, вимоги до такого клопотання, а також перелік документів, що додаються до нього. Зокрема ч. 1 ст. 472 ЦПК України передбачено, що клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

Отже, процесуальним законодавством визначено критерії, яким має відповідати клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, проте главою 2 Розділу ІХ ЦПК України не регламентовано порядок залишення такої заяви без руху, а тому в даному випадку слід керуватись вимогами ч. 9 ст. 10 ЦПК України відповідно до якої якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Зі змісту ч. 1 ст. 185 ЦПК України вбачається, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Так, дане клопотання слід залишити без руху, виходячи з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 472 ЦПК України передбачено, що до клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються документи, зокрема засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Проте, таким вимога пред`явлене клопотання відповідає не у повній мірі. Зокрема, подані матеріали клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, не містять офіційного документу про набрання рішенням іноземного суду, в даному випадку Дільничного суду м. Швебіш-Гмюнд (Республіка Німеччина), законної сили. Відомості про таке також не зазначені і у самому рішенні Дільничного суду м. Швебіш-Гмюнд (Республіка Німеччина) від 20.09.2023 р.

Таким чином, заявнику слід надати докази на підтвердження набрання законної сили рішення Дільничного суду м. Швебіш-Гмюнд (Республіка Німеччина), ухвалене в особі судді дільничного суду пані Шох від 20.09.2023 у справі № 6F 465/23.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, заявник зобов`язаний додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач, може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Таким чином, копії будь-яких документів мають засвідчувати їх дійсність, оскільки мають бути виготовлені виключно з оригіналів цих документів.

Надані представником заявника копія Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 має неналежну якість їх виготовлення, а саме: текст документів має значні висвітлення, внаслідок чого неможливо прочитати його зміст; немає чіткого зображення всіх реквізитів даного документа.

Вказаним вище вимогам не відповідає і долучена до клопотання ксерокопія перекладу рішення Дільничного суду м. Швебіш-Гмюнд (Республіка Німеччина), ухвалене в особі судді дільничного суду пані Шох від 20.09.2023 у справі № 6F 465/23, про визнання якого просить заявник. Надана ксерокопія має розмиті та нечіткі бокові поля аркушів документа, через що більшість слів та словосполучень мають нечитаний вигляд.

Слід зауважити, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 472 ЦПК України заявник повинен надати суду засвідчений відповідно до законодавства переклад рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання, а тому заявнику необхідно виправити вказаний недолік надавши суду засвідчений та з чітким зображенням переклад рішення Дільничного суду м. Швебіш-Гмюнд (Республіка Німеччина) від 20.09.2023 у справі № 6F 465/23.

Враховуючи, що додані до клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню документи, не є оригіналами та як копії документів мають неналежну якість їх виготовлення, такі документи не можуть підтверджувати дійсні факти, зафіксовані в їх оригіналах, що нівелює їх доказову силу.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 10, 177, 185, 258, 260,353, 468, 471, 473 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, де заінтересованою особою визначена Служба у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення вищевказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

У разі невиконання ухвали суду про залишення клопотання без руху у вказаний строк, воно буде визнано неподаним та повернуто з усіма доданими до нього документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Я. А. Чернявська