Справа №: 398/1373/21
провадження №: 2/398/59/24
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
судді Нероди Л.М.,
за участі секретаря Міщенко С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації не використаної відпустки, -
Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.
Згідно ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2021 року справу №398/1373/21 (провадження №2/398/1161/21) розподілено судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Орловському В.В.
Ухвалою судді від 05 квітня 2021 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно з розпорядженням керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.10.2021 року №877-р щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 05.10.2021 року справа №398/1373/21 (провадження №2/398/1161/21) розподілена судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероді Л.М.
06.01.2022року ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероди Л.М.,прийнято до розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Пороло Микола Миколайович до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації не використаної відпустки та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Відповідно до трудової книжки, ОСОБА_1 з 04.06.2019 року по 11.12.2020 року перебувала у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 та працювала на посаді кондуктора громадського транспорту. Наказом № 28 від 10.12.2020 року вона була звільнена з посади за п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін.
Відповідно до довідки, наданої адвокату Пороло М.М., вбачається, що у ОСОБА_1 , на момент звільнення з посади кондуктора громадського транспорту у ФОП ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі відсутня.
Згідно з даними Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) встановлено, що позивачу нараховувалась заробітна плата конкретно за кожен рік.
ОЦІНКА СУДУ
ОСОБА_1 з 04.06.2019 року по 11.12.2020 року перебувала у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 та працювала на посаді кондуктора громадського транспорту. Наказом № 28 від 10.12.2020 року вона була звільнена з посади за п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з даними Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) встановлено, що позивачу нараховувалась заробітна плата конкретно за кожен рік, проте, з даних відомостей неможливо встановити де саме працював позивач, отже, суд не може брати до уваги надані відомості як оцінюючі докази, оскільки не встановлено, яке саме відношення вони мають до справи, з наданих відомостей можна лише встановити, що позивач отримував заробітну плату в цілому, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з даними Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) встановлено, що позивачу нараховувалась заробітна плата конкретно за кожен рік,проте, з даних відомостей неможливо встановити де саме працював позивач, отже, суд не може брати до уваги надані відомості як оцінюючі докази, оскільки не встановлено, яке саме відношення вони мають до справи, з наданих відомостей можна лише встановити, що позивач отримував заробітну плату в цілому.
Позивач, обґрунтовуючи вимоги у частині заборгованості по заробітній платі, посилається на розмір нарахованої заробітної плати, який зазначено у формі ОК-5 ПФУ з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, індивідуальних відомостей про застраховану особу, вважаючи, що інформація Пенсійного фонду України є достатньою для стягнення з відповідача вказаних сум.
Однак, у постанові Верховного Суду України від 31.05.2021 у справі № 242/3051/18 (провадження № 61-1021св19), висловлено позицію щодо даного доказу, а саме, що офіційні відомості Пенсійного фонду України щодо розміру заробітної плати за формою ОК-5 стосовно працівника підтверджують лише його страховий стаж та не можуть бути прийняті судом як належні докази щодо розміру заробітної плати та розміру заборгованості по ній.
Системний аналіз ст.ст. 21, 94, 233 КЗпП України дає підстави дійти висновку про те, що захисту підлягають трудові права працівника у разі порушення їх роботодавцем.
За таких обставин з урахуванням положень ст.ст. 77, 81 ЦПК України саме працівник має належними та допустимими доказами довести факт порушення роботодавцем його трудових прав. Для вирішення питання щодо заборгованості по заробітній платі позивачу необхідно довести розмір заробітної плати, яка встановлена за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадових обов`язків).
Таким чином, офіційні відомості Пенсійного фонду України щодо розміру заробітної плати за формою ОК-5 стосовно ОСОБА_1 підтверджують лише її страховий стаж, та не можуть бути прийняті судом як належні докази щодо розміру заробітної плати та розміру заборгованості по ній.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України на роботодавця покладається при звільненні працівника здійснити виплату всіх сум, що належать працівникові, в день його звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Як зазначено у правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 03.06.2013 по справі № 6-64цс13: «відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог щодо розміру заробітної плати та наявності її заборгованості.
Відсутні також докази про кількість невикористаних позивачем календарних днів щорічних відпусток в період її роботи в ФОП ОСОБА_2 .
З урахуванням наведеного, дослідивши матеріали справи, оцінюючи кожен отриманий доказ у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, зокрема, на належність, допустимість та достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із засад диспозитивності цивільного процесу, зважаючи на те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, та беручи до уваги той факт, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження наявності порушення відповідачем трудових прав позивача, суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим та недоведеним, а тому не підлягає задоволенню.
Оскільки суд не знаходить підстав для задоволення основної вимоги про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористані дні відпустки, не підлягають до задоволення також похідні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки заробітної плати.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 3-5, 7-13, 17, 19, 43, 49, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації не використаної відпустки, відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 10.01.2024року.

Учасники:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача адвокат Пороло Микола Миколайович, адреса місця роботи: АДРЕСА_2 ;

Відповідач ФОП ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

Представник відповідача ОСОБА_3 , адреса місця роботи: місто Олександрія, вул. Г.Усика, 38.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА