ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

28 лютого 2024 року

м. Харків

справа № 639/3887/21

провадження № 22-ц/818/258/24

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії Маміної О.В. Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Носової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харків цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «ЕСТЕЙТ СЕРВІС» до Держави Україна в особі Головного управління ДПС у Харківській області, Держави Україна в особі Управління ДКСУ у Шевченківському районі м. Харкова, ОСОБА_1 , треті особи: Шевченківський ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Департамент реєстрації Харківської міської ради, Харківська регіональна філія ДП «Національні інформаційні системи», про звільнення майна з-під арештів, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «ЕСТЕЙТ СЕРВІС» на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 січня 2023 року, ухвалене суддею Барковою Н.В., -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2021 року ТОВ «Агентство нерухомості «ЕСТЕЙТ СЕРВІС» звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд звільнити майно - квартиру АДРЕСА_1 з-під наступних арештів: зареєстрованого 31 липня 2013 року о 12:49:03 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем за реєстровим № 14790061 - арешту нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 38962176, виданий 23.07.2012, видавник: Дзержинський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції; зареєстрованого 31 липня 2013 року о 12:49:03 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем за реєстровим № 14790052 - арешту нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 38962176, виданий 23.07.2012, видавник: Дзержинський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції; стягнути з відповідачів на користь позивача понесені та такі, що можуть бути понесені в ході розгляду справи, судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.06.2021 року за № 260253887. При цьому, згідно з актуальними відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, на об`єкт - квартиру АДРЕСА_1 , що наразі належить ТОВ «Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ СЕРВІС», - накладені обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, відповідно до записів про обтяження № 14790052 та № 14790061. У зв`язку з цим позивач не має можливості реалізувати свої передбачені законом права власника квартири АДРЕСА_1 , оскільки Дзержинським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (після перейменування - Шевченківський ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)) на зазначену квартиру були накладені обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, що перешкоджає і унеможливлює реалізацію власником квартири, ТОВ «Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ-СЕРВІС», його законних прав як власника щодо володіння, користування та розпорядження вищезазначеною квартирою. Таким чином, враховуючи те, що вказані вище обтяження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , яка належить ТОВ «Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ СЕРВІС», грубо порушує його права як власника спірної квартири, він змушений звернутися до суду із позовною заявою про звільнення зазначеного майна з-під арештів.

В позові також зазначено, що позивачу стало відомо від попереднього власника, що 16.01.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявами, в яких просив надати інформацію стосовно того, за яким виконавчим листом було відкрито виконавче провадження № 38962176, а також про стан цього виконавчого провадження. У вказаних заявах ОСОБА_1 також просив у випадку відсутності передбачених законом підстав для продовження накладеного Шевченківським ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в рамках виконавчого провадження №38962176 арешту на квартиру АДРЕСА_1 , скасувати такий арешт, та у випадку закінчення виконавчого провадження №38962176 або повернення виконавчого документа до суду, який його видав, скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , накладений Шевченківським ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). В обґрунтування вищезазначених заяв ОСОБА_1 посилався на те, що 23.07.2012 року в рамках виконавчого провадження №38962176 державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. На виконання вказаної постанови 31.07.2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було проведено державну реєстрацію цього обтяження, у тому числі, за адресою квартири АДРЕСА_1 . Оскільки ОСОБА_1 не володів інформацією про стан та перебіг вказаного виконавчого провадження, в рамках якого були накладені вказані вище обтяження нерухомого майна, він просив державну виконавчу службу повідомити його про це. Однак, оскільки ані запитуваної інформації, ані жодної іншої відповіді Шевченківським ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) направлено так і не було, 04.02.2021 року ОСОБА_1 звернувся повторно із заявами про надання інформації такого ж змісту. Лише у відповідь на повторні заяви Шевченківський ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надіслав повідомлення, з якого вбачається, що згідно перевірки даних автоматизованої системи виконавчого провадження, якою здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії, на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 38962176 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 1/2011/216/12, виданого 08.05.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова про конфіскацію всього належного майна ОСОБА_1 23.07.2013 року державним виконавцем відділу в межах виконавчого провадження № 38962176 з метою повного та фактичного виконання рішення суду було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 01.04.2015 року державним виконавцем відділу було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, у зв`язку з відсутністю документів, що характеризують об`єкт нерухомості, що унеможливлює підготовку майна до реалізації (п. 4 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», у редакції, що діяла до на момент винесення постанови). Більш детальну інформацію надано не було, оскільки відповідно до Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом МЮУ 12.04.2012 року № 578/5, строк зберігання Журналу обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві відділу становить 3 роки та документи після закінчення строку зберігання підлягають знищенню. Дійсно, як згодом було встановлено, 08.05.2013 року Дзержинським районним судом стягувачу був виданий виконавчий лист у справі № 1/2011/216/12 на виконання рішення районного суду від 30.01.2012 року. Разом з тим, 23.07.2013 року державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на виконання вищезазначеного виконавчого листа №1/2011/216/12 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, в якій стягувачем вказано державу Україна. Вказана постанова була зареєстрована 23.07.2013 року о 13:31:45 Харківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, про що було надано Витяг за № 41331436. Згідно з відомостями вказаного Витягу, термін дії вказаного обтяження встановлено до 23.07.2018 року. При цьому, ця ж сама постанова державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 23.07.2013 року була додатково (повторно) зареєстрована державним реєстратором Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Гарбуз Т.О. 31.07.2013 року о 12:49:03, про що було надано витяг за №7345939. Таким чином, позивач зазначає, що вказані арешти нерухомого майна були накладені на майно ОСОБА_1 , як боржника у виконавчому провадженні №38962176. Стягувачем в рамках вказаного виконавчого провадження, як вже зазначалося вище, є держава Україна. В цей же час, згідно відповіді Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), 01 квітня 2015 року виконавчий лист за № 1/2011/216/12, виданий 08.05.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова, на примусове виконання якого було відкрито виконавче провадження № 38962176, в рамках якого була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, був повернутий на підставі постанови державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачеві. Судові рішення, на підставі та на виконання яких було видано виконавчий лист № 1/2011/216/12, постановою Верховного Суду України від 19.10.2015 року по справі № 5-163кс15 були скасовані. Даний факт підтверджується, в тому числі, постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області від 07.12.2015 року в рамках виконавчого провадження № 47429984, яке було відкрито на підставі іншого виконавчого листа, виданого 08.05.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова в рамках тієї ж кримінальної справи №1/2011/216/12. Тобто, виходячи з вищевикладеного, позивач вважає, що жодних підстав для подовження дії зазначених вище арештів немає, а тому вони підлягають скасуванню у судовому порядку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 січня 2023 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «ЕСТЕЙТ СЕРВІС» відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги, також просить стягнути з Відповідачів на користь ТОВ «АН «Естейт-Сервіс» понесені ним судові витрати в суді першої та апеляційної інстанцій.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що з наданих позивачем доказів, а саме - Виконавчого листа Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.05.2013 року по справі № 1/2011/216/12, Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.07.2013 року, Витягу № 41331436 від 23.07.2013 року про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було більш ніж достатньо, для встановлення судом в оскаржуваному Рішенні факту того, що саме додана Позивачем до позовної заяви Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.07.2013 була підставою для державної реєстрації обтяжень у вигляді арешту за № 14790061 та № 14790052. Вказує, що відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Отже, висновок суду про те, що позов спрямований не на захист права власності ТОВ «Агентство нерухомості «ЕСТЕЙТ-СЕРВІС», а фактично захищає особисті інтереси директора Подвезько А. В. - є помилковим, оскільки ОСОБА_1 був визначений Відповідачем у справі відповідно до правових висновків ВССУ. Наголошує, що позивачем було надано всі необхідні докази, які однозначно вказують на безпідставність та необгрунтованість існування на даний час обтяжень № 14790061 та № 14790052 у вигляді арешту квартири АДРЕСА_1 , яка наразі належить ТОВ «АН «Естейт-Сервіс».

Представником ГУ ДПС У Харківській області надано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що на його думку апелянтом було проігноровано судову практику, стосовно зняття арешту з майна, накладеного згідно із положеннями КПК України, 1960 року та не враховано особливості, які випливають у зв`язку із змінами у Кримінально процесуальному законодавстві України, а саме заміною КПК України, 1960 року на новий КПК України, який набрав чинності 20 листопада 2012 року. Вказує, що згідно п. 9 розділу ХІ "Перехідні положення" КПК України, 2012 року арешт майна, застосований до набрання чиннності цим Кодексом, продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припимнення у порядку, що діяв до набрання чиннності цим Кодексом. Ця правова норма узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 5 КПК України 2012 року, отже у визначенні порядку звільнення майна з-під арешту потрібно керуватися правилами КПК України, 1960 року. Вказує, що відповідно до ч 1 ст. 409 КПК України, 1960 року питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок. Отже, зняття арешту має здійснювати суд, який постановив вирок по цій справі.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено в рамках якого виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.07.2012 на підставі якої винесено записи про оспорювані обтяження за № 14790061 та № 14790052, суду не надано такої постанови.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Агентство нерухомості «ЕСТЕЙТ СЕРВІС» на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.06.2021 року за № 260253887, сформованою пошуком через веб-сайт ОСОБА_1 . Право власності зареєстровано 31.10.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Анохіною Вікторією Михайлівною (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:32284451 від 09.11.2016), підстава державної реєстрації акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер:13-31/10-16-П1, виданий 31.10.2016, видавник: ТОВ «Агентство нерухомості «ЕСТЕЙТ СЕРВІС»/Подвезько А.В. (т.1, а.с. 143-144)

Згідно з актуальною інформацією про державну реєстрацію обтяжень, вказане нерухоме має ряд обтяжень. Між тим, предметом спору є лише наступні обтяження:

1)Номер запису про обтяження 14790061 від 31.07.2013, державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Ковальчук Сергій Павлович (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 29878890 від 02.06.2016 р.), підстава для державної реєстрації постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 38962176, виданий 23.07.2012 обтяжувачем Дзержинським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, вид обтяження арешт нерухомого майна, особа, майно/права якої обтяжуються ОСОБА_1 , перенесено із запису 1953843, опис предмета обтяження все майно;

2) Номер запису про обтяження 14790052 від 31.07.2013, державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Ковальчук Сергій Павлович (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 29878890 від 02.06.2016 р.) підстава для державної реєстрації постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 38962176, виданий 23.07.2012 обтяжувачем Дзержинським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, вид обтяження арешт нерухомого майна, особа, майно/права якої обтяжуються ОСОБА_1 , перенесено із запису 1953389, опис предмета обтяження все майно;

Також позивачем до позову надано копію виконавчого листа у справі №1/2011/216/12, виданого 08.05.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова, який 30.01.2012 року розглянув кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1 , засудженого за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 190 КК України, присудив: конфіскувати з ОСОБА_1 все особисто йому належне майно. Зі змісту виконавчого листа вбачається, що вирок набрав законної сили 09.04.2013 року. Стягувачем вказано державу (т.1 а.с.152).

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по ВП№38962176, винесеною 23.07.2013 року державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Мирною Т.В. при примусовому виконанні виконавчого листа №1/2011/216/12, виданого 08.05.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова про конфіскацію з ОСОБА_1 всього майна, яке йому належить (боржник - ОСОБА_1 , стягувач держава) постановлено накласти арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 і заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику (т.1 а.с.153).

Як вбачається з витягу про реєстрацію в Державному реєстрі рухомого майна №41331436 від 23.07.2013 року, до державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про публічне обтяження арешт рухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 38962176, прийнятої 23.07.2013 року державним виконавцем Дзержинського ВДВС ХМУЮ Мирна Т.В., об`єкт все майно, заборонено відчужувати, боржник ОСОБА_1 (т.1 а.с.154).

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №7345939 від 31.07.2013 року, підтверджується, що реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції Харківської області прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 4609769 від 31.07.2013 року про арешт нерухомого майна, особа, майно/права якої обтяжуються (власник): ОСОБА_1 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 38962176, виданої 23.07.2013 року Дзержинським ВДВС ХМУЮ, опис предмета обтяження все майно (т.1 а.с.155).

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою (повторно) про надання інформації стосовно того, за яким виконавчим листом було відкрито виконавче провадження № 38962176, яка особа є стягувачем в рамках вказаного виконавчого провадження, а також про стан та перебіг цього виконавчого провадження. При цьому, у вказаних заявах ОСОБА_1 також просив у випадку відсутності передбачених законом підстав для продовження накладеного Шевченківським ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в рамках виконавчого провадження №38962176 арешту на квартиру АДРЕСА_1 , скасувати такий арешт; також скасувати цей арешт і у випадку закінчення виконавчого провадження №38962176 або повернення виконавчого документа до суду, який його видав (т.1, а.с. 145-149).

У відповідь на вищевказану заяву ОСОБА_1 Шевченківський ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надіслав повідомлення, з якого вбачається, що згідно перевірки даних автоматизованої системи виконавчого провадження, якою здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії, на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 38962176 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 1/2011/216/12, виданого 08.05.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова про конфіскацію всього належного майна ОСОБА_1 . 23.07.2013 року державним виконавцем відділу в межах виконавчого провадження № 38962176 з метою повного та фактичного виконання рішення суду було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 01.04.2015 року державним виконавцем відділу було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, у зв`язку з відсутністю документів, що характеризують об`єкт нерухомості, що унеможливлює підготовки майна до реалізації (п. 4 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», у редакції, що діяла до на момент винесення постанови). Надати більш детальну інформацію не виявилось можливим, оскільки відповідно до Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом МЮУ 12.04.2012 року № 578/5, строк зберігання Журналу обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві відділу становить 3 роки та документи після закінчення строку зберігання підлягають знищенню. Відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених Наказом міністерства юстиції України 07.06.2017 року (зі змінами), а саме п.п. 1,2 Розділу ХІ строки зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву становлять 3 роки та документи після закінчення строку зберігання підлягають знищенню. Також повідомлено, що повернення виконавчого документу стягувачу як наслідок завершення виконавчого провадження, згідно ч.1 п.2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», не передбачає можливість зняття арешту з майна боржника. Отже заявнику відмовлено у знятті арешту (т.1, а.с. 151).

За правилами статті 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ч. 2 статті 40 вказаного Закону про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або поверненні виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Частиною 1 статті 59 цього Закону передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилався на те, що його право власності на квартиру АДРЕСА_2 порушено накладенням на спірне нерухоме майно арешту, зареєстрованого 31 липня 2013 року о 12:49:03 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем за реєстровим № 14790061 та зареєстрованого 31 липня 2013 року о 12:49:03 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем за реєстровим № 14790052.

Як вбачається з копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 07.12.2015 року по ВП №47429984 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Бардіним І.С. при примусовому виконанні виконавчого листа №1/2011/216/12, виданого 08.05.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова про конфіскацію з ОСОБА_1 всього майна, яке належить особисто йому, боржник ОСОБА_1 , стягувач - Держава в особі ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, встановлено, що постановою Верховного Суду України про справі №5-163кс15 від 19 жовтня 2015 року вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.01.2012 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 09.04.2013 року та ухвалу колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.02.2014 року щодо ОСОБА_1 скасовано, кримінальна справа щодо нього направлена на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Враховуючи викладене, керуючись п.4 ч.1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено виконавче провадження закінчити, арешт, накладений на все майно згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП№47429984 від 21.07.2015 року зняти, також зняти арешт, накладений на кошти боржника та зняти з розшуку транспортні засоби (т.1 а.с.156).

Між тим, копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.07.2012 року, на підставі якої внесено записи про обтяження нерухомого майна № 14790061 та № 14790052 матеріали справи не містять та позивачем суду не надано, як і не надано доказів в рамках якого виконавчого провадження винесено дану постанову, оскільки за ВП№38962176 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження саме 23.07.2013 року.

Позивач наголошував на тому, що вочевидь в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в графі «підстава для державної реєстрації обтяження», має місце суто технічна описка: Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, що є підставою для державної реєстрації обтяжень № 14790061 та № 14790052 помилково датована 23.07.2012 року, а не 23.07.2013 року.

Між тим, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях щодо можливої описки, при цьому доказів того, що позивач звертався до державного реєстратора для виправлення помилки, на яку він вказує, матеріали справи не містять.

Також відсутні посилання на скасування арешту, накладеного постановою від 23.07.2012 року або 23.07.2013 року у постанові про закінчення виконавчого провадження від 07.12.2015 року по ВП №47429984.

З матеріалів справи вбачається, що право власності на спірну квартиру за позивачем ТОВ «Агентство нерухомості «ЕСТЕЙТ СЕРВІС» зареєстровано 31.10.2016 року на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер:13-31/10-16-П1, виданого 31.10.2016, видавник: ТОВ «Агентство нерухомості «ЕСТЕЙТ СЕРВІС»/Подвезько А.В., тобто вже під час дії оскаржуваних обтяжень.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність належними доказами порушення прав позивача та необґрунтованість збереження оспорюваних арештів.

Представник ГУ ДПС У Харківській області надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що справа підлягає розгляду у порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом, оскільки арешт було накладено на майно позивача (обвинуваченого) під час досудового слідства у кримінальній справі, за результатами розгляду якої було ухвалено обвинувальний вирок. Вказує, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 30 липня 2021 року у справі № 185/9002/20.

Між тим, посилання ГУ ДПС У Харківській області на постанову Верховного Суду від 30 липня 2021 року у справі № 185/9002/20 судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги, оскільки висновки викладені у вказаних постановах не є релевантними у даній справі.

Так, у вказаній постанові Верховного Суду йдеться про звільнення з-під арешту майна позивача (обвинуваченого) під час досудового слідства у кримінальній справі, а у даній справі позивачем є інша особа - ТОВ «Агентство нерухомості «ЕСТЕЙТ СЕРВІС».

Доводи апеляційної скарги не спростовують фактичних обставин справи, встановлених судом і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм процесуального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про обґрунтованість та законність рішення суду що дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України залишити без задоволення апеляційну скаргу та без зміни рішення суду.

Керуючись статтями 255, 268, 367, 375, 381 - 383 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «ЕСТЕЙТ СЕРВІС» - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення виготовлено 08 березня 2024 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова