Дата документу 13.03.2024 Справа № 310/9447/18
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 310/9447/18 Пр. № 22-ц/807/274/24Головуючий у 1-й інстанції: Яцун О.О. Суддя-доповідач: Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2023 року про часткове задоволення заяви Банку про поворот виконання рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2019 року у справі ЄУН 310/9447/18 за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПриватБанк» (надалі Банк) про захист прав споживачів, стягнення процентів за депозитними договорами, трьох процентів річних та неустойки (пені),

на підставі матеріалів подання Банком та розгляду Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, як судом першої інстанції, вищезазначеної заяви Банку (ЄУН 310/9447/18), які самі по собі не є матеріалами вказаної цивільної справи ЄУН 310/9447/18

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року Банк звернувся до суду із заявою про поворот виконання рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2019 року (а.с. 1-4), яку в подальшому було уточнено (а.с. 58-62), та в якій останній просив здійснити поворот виконання рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2019 року у справі № 310/9447/18 про стягнення з Банку на користь ОСОБА_1 відсотків за договором банківського вкладу SAMDN7320 від 31.05.2013 року у розмірі 1394,92 доларів США; 3% річних за прострочення повернення вкладу у розмірі 73119,80 грн.; пені на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 548473,84 грн. та стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку грошових коштів у розмірі 616065,43 грн., видання виконавчого листа про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 на користь Банку у розмірі 616065,43 грн.

Обґрунтовуючи подану заяву, заявник посилався на вимоги ст. 444 ЦПК України, а також ту обставину, що постановою Верховного Суду від 18 травня 2022 року касаційну скаргу Банку задоволено частково, рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 липня 2019 року (головуючий суддя (суддя-доповідач Кухар С.В., судді Крилова О.В. та Поляков О.З.) у справі № 310/9447/18 скасовано, ухвалено нове рішення, позов ОСОБА_1 в частині вимог про стягнення відсотків за договором банківського вкладу та трьох відсотків річних за прострочення повернення вкладу задоволено частково, стягнуто з Банку на користь ОСОБА_1 відсотки за договором банківського вкладу №SAMDN7320 від 31 травня 2013 року за період з 08 листопада 2015 року до 08 листопада 2018 року у розмірі 300,02 дол. США, три відсотки річних за прострочення повернення вкладу у розмірі 1440,00 дол. США, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Банку у частині вимог про стягнення пені, відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» відмовлено, зобов`язано компенсувати Банку сплачений за подання апеляційної та касаційної скарг судовий збір у розмірі 30363,22 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Також, заявник на обґрунтування поданої заяви вказував, що 29 січня 2020 року з Банку в рамках виконавчого провадження № 60293808 були списані грошові кошти в розмірі 725164,16 грн., згідно із виконавчим листом, виданим Бердянським міськрайонним судом Запорізької області у справі № 310/9447/18, та на підтвердження цього, заявник долучає копію реєстру платіжної вимоги та платіжну вимогу № 27/20/9 від 27.01.2020 року на загальну суму 725164,16 грн., згідно яким було списано з рахунку Банку на користь ОСОБА_1 - 659078,72 грн. та виконавчий збір в дохід держави у розмірі 65907,87 грн. Заявник зазначає, що із вищевказаного вбачається, що судове рішення першої інстанції, яке було виконано відповідачем, скасовано Верховним Судом у повному обсязі та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково, а суми стягнутих коштів зменшені.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Яцун О.О. (а.с. 32).

Ухвалою суду першої інстанції від 22 березня 2023 року (а.с. 37) провадження у цій справі відкрито.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2023 року (а.с. 75-77) заяву Банку у цій справі задоволено частково.

Допущено поворот виконання рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2019 року у справі № 310/9447/18 за позовом ОСОБА_1 до Банку про захист прав споживачів, стягнення відсотків за депозитним договором, трьох відсотків річних та неустойки (пені).

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Банку () грошові кошти у розмірі 610529,16 грн., що були стягнуті в межах виконавчого провадження № 60293808.

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено.

ОСОБА_1 із вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції погодився, останню в апеляційному порядку не оскаржував.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції в частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, Банк у своїй апеляційній скарзі (а.с. 84-89) просив ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви Банку про поворот виконання вищезазначеного рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви Банку про поворот виконання вищезазначеного рішення в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку 616065,43 грн., стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку судові витрати за розгляд апеляційної скарги у розмірі 2694,00 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Полякова О.З., суддів: Крилову О.В., Кухаря С.В. (а.с. 92).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі відкрито 28 грудня 2023 року (а.с. 106), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (а.с. 107).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду 23 січня 2024 року (а.с. 114-116) заяви судді-доповідача Полякова О.З., суддів членів колегії: Крилової О.В., Кухаря С.В. про самовідвід в порядку ст. 37 ЦПК України (Недопустимість повторної участі судді в розгляді справи) у цій справі задоволено.

В автоматизованому порядку 25 січня 2024 року для розгляду цієї справи повторно визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 121).

Ухвалою апеляційного суду від 26 січня 2024 року (а.с.122) дану справу за апеляційною скаргою прийнято і призначено до апеляційного розгляду з урахуванням відповідного навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, відповідного штату суддів апеляційного суду взагалі, а також відпустки судді-доповідача у період з 19.02.2024 року по 05.03.2024 року включно (довідка а.с. 132).

ОСОБА_1 не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу Банку у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

Ухвалою апеляційного суду від 13 березня 2024 року (а.с.138) у задоволенні клопотання представника Банку Мельникової Я.В. від 13 березня 2024 року про участь у даному судовому засіданні 13 березня 2024 року в режим відеоконференції (а.с. 133-137) у цій справі відмовлено через пропуск строку для його подачі, передбаченого ст. 212 ч. 2 ЦПК України.

У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату час та місце розгляду цієї справи (а.с. 126, 130-131) всі учасники цієї справи не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371- 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу за відсутності всіх учасників цієї справи.

В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи… фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Банку у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч. 4 ЦПК України).

В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали (1)…

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи частково вищезазначену заяву Банку про поворот виконання у справі ЄУН 310/9447/18, керувався ст.ст. 353 - 354, 444 ЦПК України та виходив із такого.

Судом встановлено, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2019 року у справі № 310/9447/18 позов ОСОБА_1 до Банку про захист прав споживачів, стягнення процентів за депозитними договорами, трьох процентів річних та неустойки (пені) про стягнення коштів задоволено частково. Стягнуто з Банку на користь ОСОБА_1 відсотки за договором банківського вкладу SAMDN7320 від 31.05.2013 року за період з 01.01.2014 року по 08.11.2018 року у розмірі 1394,92 доларів США, 3 % річних за прострочення повернення вкладу у розмірі 73119,80 грн., пеню на підставі ч. 5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 548473,84 грн., судовий збір у розмірі 1113,53 грн. (витяг з ЄДРСР а.с.46-48).

Відповідно до постанови Запорізького апеляційного суду від 09 липня 2019 року апеляційну скаргу Банку залишено без задоволення, а рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2019 року залишено без змін (витяг з ЄДРСР а.с.49-51).

Згідно із постановою Верховного Суду від 18 травня 2022 року касаційну скаргу Банку задоволено частково. Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 липня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_1 в частині вимог про стягнення відсотків за договором банківського вкладу та трьох відсотків річних за прострочення повернення вкладу задоволено частково. Стягнуто з Банку на користь ОСОБА_1 відсотки за договором банківського вкладу від 31 травня 2013 року № SAMDN7320 за період з 08 листопада 2015 року до 08 листопада 2018 року у розмірі 300,02 дол. США, три відсотки річних за прострочення повернення вкладу у розмірі 1440,00 дол. США. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Банку у частині вимог про стягнення пені відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» відмовлено. Компенсовано Банку сплачений за подання апеляційної та касаційної скарг судовий збір у розмірі 30363,22 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (витяг з ЄДРСР а.с.11-30).

Відповідно до виписки по рахунку, 29 січня 2020 року з Банку в рамках виконавчого провадження № 60293808 були списані грошові кошти в розмірі 725164,16 грн. (а.с.8), згідно виконавчого листа, виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області у справі № 310/9447/18, та на підтвердження цього, заявник долучає копію реєстру платіжної вимоги № 27/20/9 від 27 січня 2020 року (а.с 9) та платіжну вимогу № 27/20/9 від 27 січня 2020 року (а.с.10) на загальну суму 725164,16 грн., згідно яким було списано з рахунку банку на користь ОСОБА_1 - 659078,72 грн. та виконавчий збір в дохід держави у розмірі - 65907,87 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості по справі № 310/9447/18, яка надана заявником представника Банку на підтвердження вимог, вказано, що Банком було зараховано на користь ОСОБА_1 на виконання рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області суму в розмірі - 659078,72 грн. та на користь держави виконавчий збір в сумі - 65907,87 грн., та 177,57 грн. на користь Міністерства юстиції України, а всього перераховано 725164,16 грн. А тому заявник, на обґрунтування суми стягнення, надає розрахунок - 725164,16 грн.-65907,87 грн.-177,57 грн. = 659078,72 грн.(а.с.36).

Між тим, в уточненій заяві від 31 травня 2023 року (а.с.58-60), заявник уточнив вимоги та надав суду наступний розрахунок боргу, який підлягає поверненню ОСОБА_1 на користь Банку: 659078,72 грн. (сума зарахованих коштів на рахунок ОСОБА_1 , згідно виконавчого листа, виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області у справі № 310/9447/18) 43013,29 грн. (сума стягнута на користь ОСОБА_1 , згідно постанови Верховного Суду від 18.05.2022 року) = 616065,43 грн.

Разом з тим, заявник у розрахунку боргу, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Банку окрім іншого зазначив суму у розмірі 43013,29 грн., яка відповідно до постанови Верховного Суду від 18.05.2022 року, підлягає стягненню з Банку на користь ОСОБА_1 .

При цьому, суд звертає увагу, що постановою Верховного Суду від 18 травня 2022 року стягнуто з Банку на користь ОСОБА_1 відсотки за договором банківського вкладу від 31 травня 2013 року № SAMDN7320 за період з 08 листопада 2015 року до 08 листопада 2018 року у розмірі 300,02 дол. США, три відсотки річних за прострочення повернення вкладу у розмірі 1440,00 дол. США.

Отже, як вбачається із змісту даної постанови Верховного Суду та враховуючи курс долару США станом на 08 листопада 2018 року (1 долар США = 27,90 грн.) загальна сума, яка згідно постанови Верховного Суду від 18.05.2022 року, стягнута на користь ОСОБА_1 , повинна становити 48546,56 грн. (300,02 долар США = 8370,56 грн.)+ (1440,00 долар США = 40176 грн.).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він відмовляє в позові повністю.

В силу вимог ч. 9 ст. 444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За змістом ч. 10 цієї статті, заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року у справі № 13-рп/2011 вказано, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З огляду на вищевикладене та зважаючи на те, що зазначене рішення суду скасовано в частині, суд першої інстанції вважав, що заявлені вимоги Банку підлягають частковому задоволенню.

Отже, приймаючи до уваги, що постановою Верховного Суду від 18 травня 2022 року стягнуто з Банку на користь ОСОБА_1 відсотки за договором банківського вкладу від 31 травня 2013 року № SAMDN7320 за період з 08 листопада 2015 року до 08 листопада 2018 року у розмірі 300,02 дол. США, три відсотки річних за прострочення повернення вкладу у розмірі 1440,00 дол. США. (враховуючи курс долару США станом на 08.11.2018 рік (1 долар США = 27,90 грн.) загальна сума повинна становити 48546,56 грн.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вважав, що стягненню з ОСОБА_1 на користь Банку підлягає сума у розмірі 610529,16 грн., яка розраховується, виходячи з такого.

659078,72 грн. - нарахована сума за рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05.02.2019 року та яка перерахована Банком на користь ОСОБА_1 ;

48546,56 грн. сума, яка відповідно до постанови Верховного суду від 18 травня 2022 року, підлягає стягненню з Банку на користь ОСОБА_1 (враховуючи курс долару США станом на 08.11.2018 рік (1 долар США = 27,90 грн.).

Отже, 659078,72 грн. - 48546,56 грн. = 610529,16 грн., що є загальною сумою, яка надмірно перерахована Банком на користь ОСОБА_1 , та яка підлягає поверненню, оскільки хоча судові рішення і було скасовано, проте Верховний Суд в рамках даної справи здійснив стягнення з Банку на користь ОСОБА_1 відсотків за договором банківського вкладу від 31 травня 2013 року № SAMDN7320 за період з 08 листопада 2015 року до 08 листопада 2018 року у розмірі 300,02 дол. США, три відсотки річних за прострочення повернення вкладу у розмірі 1440,00 дол. США.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що заяву Банку про поворот виконання рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2019 року у частині суми, яку він просить стягнути з ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, та допустити поворот виконання рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2019 року по справі № 310/9447/18 і стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку 610529,16 грн., які були надмірно нараховані йому.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись повністю не можна з таких підстав.

Вимогам законності та обґрунтованості ухвала суду першої інстанції у цій справі не відповідає.

Так, зайвим є відкриття провадження за вищезазначеною заявою Банку у справі ухвалою від 22 березня 2023 року у цій справі (а.с.37).

Крім цього, апеляційним судом встановлено, що станом на 06.02.2024 року Жовтневому районному суду м. Запоріжжя, тобто у тому числі станом на час постановлення оскаржуваної ухвали 25 жовтня 2023 року (а.с.75-77), не передавались справи Бердянського міськрайонного суду Запорізької області, у зв`язку із чим не вбачається можливим направити цивільну справу ЄУН № 310/9447/18 до Запорізького апеляційного суду для розгляду вищезазначеної апеляційної скарги Банку…Додатково …сторони про вказаній цивільній справі не звертались до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із заявами про відновлення втраченого судового провадження у порядку розділу Х ЦПК України і Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за власною ініціативою питання про відновлення втраченого судового провадження у даній справі не вирішувалося… (інформація Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2024 року а.с. 128-129).

Хоча, в силу вимог ЦПК України вищезазначена заява Банку про поворот виконання вищезазначеного Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2019 року у справі ЄУН № 310/9447/18 підлягає розгляду в одному провадженні зі справою, в якій воно ухвалено. Якщо справа не збереглася, заяву може бути розглянуто лише після відновлення втраченого судового провадження в порядку, визначеному …ЦПК України. ЦПК України передбачає на сьогодні Розділ Х: «Відновлення втраченого провадження» (ст. ст. 488-495).

Проте, при вищевикладених обставинах, апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції у порушення норм цивільного процесуального права питання, пов`язане з виконанням рішення суду, а саме: про поворот виконання вищезазначеного рішення суду у справі ЄУН 310/9447/18,

- вирішувалось поза межами провадження ЄУН 310/9447/18, в якому було ухвалено вищевказане рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2019 року,

- також було порушено черговість вирішення питання судом першої інстанції:

= оскільки лише за наявності судового провадження ЄУН 310/9447/18 або відновлення повністю чи частково останнього Жовтневий районний суд м. Запоріжжя, як суд першої інстанції в порядку ст. 444 ч. 9 ЦПК України

(розпорядження голови Верховного Суду лише від 14.09.2022 року № 49/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області» територіальну підсудність справ Бердянського міськрайонного суду Запорізької області було визначено Жовтневому районному суду м. Запоріжжя - а.с.128),

міг вирішувати по суті вищезазначену заяву Банку, як відповідача, про поворот виконання вказаного рішення,

- так як із матеріалів подання Банком та розгляду Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, як судом першої інстанції, вищезазначеної заяви Банку (ЄУН 310/9447/18) про поворот виконання, які самі по собі не є матеріалами вказаної цивільної справи ЄУН 310/9447/18 (а.с.1-77), та, які, навіть, не містять тексту постанови Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі ЄУН № 310/9447/18 із зазначенням ПІБ учасників справи, лише ОСОБА 1 та ОСОБА 2 тощо (а.с.11-30, витяг постанови із ЄДРСР із ПІБ учасників цієї справи здійсненний лише апеляційним судом при апеляційному розгляді цієї справи а.с. 139-147), у тому числі не представляється можливим встановити, чи дійсно Верховний Суд після винесення вищезазначеної постанови 18.05.2022 року, якою було скасовано вищезазначене рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2019 року у справі ЄУН 310/9447/18, або Бердянський міськрайонний суд Запорізької області, як суд першої інстанції, не вирішували раніше питання по суті про поворот виконання вказаного рішення у справі ЄУН 310/9447/18.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Банку лише частково ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах.

Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення передчасної помилкової ухвали, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, та в силу вимог ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду (вирішення питання) до суду першої інстанції.

Банком було сплачено судовий збір при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду (а.с. 103).

Однак, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного із розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції у подальшому за правилами ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 141, 367, 369, 371-372, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2023 року про часткове задоволення заяви Банку про поворот виконання рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2019 року у цій справі скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 14.03.2024 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.