Справа № 212/521/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ваврушак Н.М., за участі секретаря судового засідання Дущак К.О., розглянувши у судовому засіданні у залі суду міста Кривого Рогу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я під час виконання трудових обов`язків, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі за текстом рішення - АТ «КЗРК»), в обґрунтування якого посилався на те, що він працював на підприємстві відповідача з 01.09.2000 року по 02.03.2021 року на різних посадах. 02.03.2021 року звільнений з підприємства відповідача за власним бажанням, у звязку із виходом на пенсію. 12.10.2023 року медичним висновком ЛЕК ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» позивачу було встановлено наступне професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень другої - третьої стадії (пиловий бронхіт другої - третьої стадії, емфізема легень другої - третьої стадії) група С. ЛН другого - третього ступеня. Відповідно до Акту розслідування причин виникнення професійного захворювання від 22.02.2022 року підставою для виникнення у ОСОБА_1 професійного захворювання стало те, що внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, порушень в роботі систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, ОСОБА_1 підпадав під вплив концентрацій аерозолів фіброгенної дії в повітрі робочої зони, що перевищували нормативні значення. У зв`язку із поганим самопочуттям він був змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури та лікування. Внаслідок отриманого професійного захворювання було порушено нормальні життєві зв`язки ОСОБА_1 , через що йому доводиться докладати додаткові зусилля для організації свого побуту. Так позивача турбує частий сухий кашель, важкість та біль у грудній клітці, щоденні приступи задухи, головний біль та загальна слабкість, задишка при незначному фізичному навантаженні, швидка втомлюваність, а також періодичні болі в суглобах та зниження слуху. Також через отримане ушкодження здоров`я відчуває психологічний дискомфорт, що негативно позначається на душевному та фізичному станах позивача. Оскільки обов`язок з відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання, покладено на роботодавця, бо відповідач не створив належні та безпечні умови праці, що призвело до встановлення ОСОБА_1 50 % втрати працездатності та третьої групи інвалідності безстроково, то відповідач повинен відшкодувати йому заподіяну моральну шкоду, яку він оцінив у розмірі 380000,00 гривень. На підставі наведеного просив суд стягнути з АТ «Криворізький залізорудний комбінат» на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 380000,00 гривень без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Ухвалою суду від 15 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, встановлено учасникам справи строк для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень, а також роз`яснено право сторін клопотати перед судом про розгляд справи з їх викликом.

05 лютого 2024 року від представника відповідача АТ «Криворізький залізорудний комбінат» надійшов відзив на позовну заяву, де просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі з підстав того, що, останній, працюючи на підприємстві тривалий час, був обізнаний, усвідомлював та погоджувався зі шкідливими умовами праці та за час роботи скарг на стан його здоров`я не надходило. Окрім того, позивач був звільнений за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію за віком. Вказує, що підприємством здійснювалися заходи щодо зниження негативного впливу виробничих факторів на здоров`я працівника. Таким чином, відповідач створив всі необхідні умови, передбаченим чинним законодавством, для належних умов праці. Підставою для відшкодування моральної шкоди у зв`язку із ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання є доведеність причинно - наслідкового зв`язку між отриманим позивачем захворюванням та виною підприємства. Зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження зазнання моральної шкоди через професійне захворювання. Так, розмір моральної шкоди повинен відповідати загальним засадам розумності та справедливості.

05 лютого 2024 року представником відповідача АТ «Криворізький залізорудний комбінат» до суду подані додаткові пояснення, у яких зазначає, що з урахуванням вимог діючого законодавства підстави для стягнення судового збору з відповідача відсутні.

Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд вважає поданий позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Суд встановив, що ОСОБА_1 працював з 01.09.2000 року по 02.03.2021 року підземним електрослюсарем черговим, підземним майчстром в підземних умовах, заступником начальника дільниці на шахті «Октябрська» АТ «Кривбасзалізрудком», звідки був звільнений за власним бажанням через вихід на пенсію за віком відповідно до ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (серія НОМЕР_1 ) на ім`я ОСОБА_1 . (а. с. 8-13)

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 22 лютого 2022 року, складеного відносно АТ «КЗРК» було встановлено наявність у ОСОБА_1 професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень другої - третьої стадії (пиловий бронхіт другої - третьої стадії, емфізема легень другої - третьої стадії) група С. ЛН другого - третього ступеня, що підтверджується медичним висновком № 1167 від 12.10.2023 ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини», а також зазначено причини (обставини) його виникнення: оскільки внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, порушень в роботі систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив концентрацій аерозолів фіброгенної дії в повітрі робочої зони, що перевищували нормативні значення. (а. с. 14-17, 22)

Згідно із довідками Обласної МСЕК № 2 серії 12 ААА № 129794 та серії 12 ААГ № 187362 від 08.12.2023 року ОСОБА_1 було встановлено первинно 50% стійкої втрати працездатності через професійне захворювання по ХОЗЛ, а також третю групу інвалідності з 27 листопада 2023 року безстроково з рекомендацією санаторно-курортного та медикаментозного лікування, забезпечення виробами медичного призначення. Протипоказана важка фізична праця в умовах виробничого пилу. (а. с. 18-19)

У зв`язку із професійним захворюванням ОСОБА_1 неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується виписками з медичної карти позивача. (а. с. 20-21, 23-26)

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

За ч. 4 ст. 43, ч. 1 ст. 46 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону праці» (на момент виникнення спірних правовідносин), відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральною втратою потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відшкодування моральної шкоди можливе без втрати потерпілим працездатності. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно із ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

На підставі ст. 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Враховуючи, що відшкодування працівнику моральної шкоди у випадку, передбаченому ст. 237-1 КЗпП України, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала через професійне захворювання, спричинене негативними виробничими факторами під час виконання ним трудових обов`язків на підприємстві відповідача, то моральну шкоду йому безумовно було заподіяно внаслідок ушкодження здоров`я під час роботи на АТ «КЗРК», оскільки роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, з урахуванням чого суд дійшов висновку про необхідність відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди за рахунок відповідача.

Суд при цьому виходив з того, що в зв`язку із отриманням професійного захворювання зі встановленням стійкої втрати працездатності ОСОБА_1 у розмірі 50% та здобуттям третьої групи інвалідності безстроково позивачу безумовно було заподіяно моральну шкоду, оскільки внаслідок професійного захворювання у нього змінилися умови життя, він змушений проходити тривале лікування, відчуваючи фізичний біль та дискомфорт у повсякденному житті, обмеженість у можливості продовжувати колишній активний спосіб життя та тривогу за майбутнє внаслідок професійного захворювання.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності та справедливості.

Так відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Таким чином суд бере до уваги при обрахунку розміру моральної шкоди позивачу внаслідок професійного захворювання кількість часу, яку ОСОБА_1 пропрацював у шкідливих умовах на підприємстві відповідача, ступінь втрати ним працездатності через професійне захворювання, отриману ним інвалідність внаслідок такого захворювання, розмір мінімальної заробітної плати на час розгляду справи, а також провину підприємства відповідача у спричиненні ушкодження здоров`я позивачу.

Отже, на підставі переліченого вмотивування, враховуючи, що ОСОБА_1 пропрацював на підприємстві відповідача більше 20 років у шкідливих умовах, отримавши внаслідок недосконалості виробництва з вини відповідача 50% стійкої втрати працездатності через набуте ним професійне захворювання та інвалідність при роботі у шкідливих умовах на підприємстві відповідача, зважаючи на розмір на 1 січня 2024 року мінімальної заробітної плати в сумі 7100,00 гривень, то на переконання суду розмір відшкодування, завданої ОСОБА_1 ушкодженням здоров`я, моральної шкоди з боку АТ «КЗРК» повинен дорівнювати 200000,00 гривень, що відповідатиме завданій позивачу моральній шкоді через незворотність негативних наслідків професійного захворювання на його здоров`ї та подальшому житті позивача.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точного мірила майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (справа «Войтенко проти України», «Науменко проти України»).

Суд не приймає посилання представника АТ «КЗРК» на відсутність підстав стягнення судового збору з відповідача.

Так, з урахуванням результату розгляду справи, яким позовні вимоги задоволені частково та положень п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 2000,00 гривень.

Керуючись ст. 4-5, 13, 19, 76-81, 89, 133-141, 258-259, 263, 265 ЦПК, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я під час виконання трудових обов`язків.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодження здоров`я, 200000,00 гривень (двісті тисяч гривень 00 копійок) без утримання з такої суми податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» у дохід держави судовій збір в сумі 2000,00 гривень (дві тисячі гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», , місцезнаходження юридичної особи: вул. Симбірцева, 1-А, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50029.

Повний текст рішення суду складено та підписано 14 березня 2024 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак