Справа № 522/2675/24
Провадження № 2/522/3513/24
УХВАЛА

21 березня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Косіцина В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 27.02.2024 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачеві 10-ти денний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

06 березня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви та відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 11 березня 2024 року виправлено описку в ухвалі суду від 27.02.2024 року. З метою забезпечення права ОСОБА_1 на судовий захист, додатково надано 10-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

18 березня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про неможливість визначити вимоги ухвали та відкрити провадження у справі.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Підставами для залишення позовної заяви без руху стало:

- позовна заява не містила вказівки на наявність або відсутність електронного кабінету;

- позовна заява не містила ціни позову;

- позовна заява не містила документів, які б підтверджували сплату судового збору у розмірі, визначеному відповідно до дійсної вартості нерухомого майна на момент звернення до суду.

Ухвалою суду від 27.02.2024 року було роз`яснено, які дії має вчинити позивач задля усунення недоліків позовної заяви.

У заяві про усунення недоліків від 06.03.2024 року ОСОБА_1 вказала, що у неї відсутній електронний кабінет, а тому, зазначений недолік був усунутий.

Щодо ціни позову та відсутності документа, що підтверджує сплату судового збору як за вимогу майнового характеру, ОСОБА_1 зазначає про те, що вона втретє звертається до суду, проте, кожного разу суд не вважав, що її позовні вимоги носять майновий характер.

З приводу цього, суд зазначає, що відповідно до ч.1-2 ст.48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тому, суд здійснюючи правосуддя, задля дотримання принципу незалежності не повинен враховувати думку інших суддів, що викладена у їх рішеннях по справі.

Суд самостійно, із урахуванням чинного законодавства та усталеної Верховним Судом практики вирішує, чи носить позовна заява майновий або ж немайновий характер.

Визначення підстав для залишення позовної заяви без руху це виключна прерогатива суду, який здійснює розгляд справи, а тому, посилання позивачки на те, що у провадженні суду перебували цивільні справи за її позовом та те, що суд не вбачав у них вимогу майнового характеру не змінює змісту ухвали суду про залишення позову без руху та позиції суду, що позовна заява у справі № 522/2675/24 носить майновий характер.

У заяві про усунення недоліків ОСОБА_1 посилається на постанову ВП ВС від 25.08.2020 року у справі №910/13737/19, де вказано, що до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Зазначає про те, що її вимоги про визнання недійсним документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно неможливо оцінити як такі, що мають грошову оцінку. Вказує, що суд навмисно підмінює позовні вимоги позивачки.

Це твердження позивачки на думку суду є помилковим з огляду на наступне.

У Постанові ВС від 23.06.2020 у справі № 922/2589/19 вказано, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Суд зазначає про те, що зазначений у позовній заяві предмет позову фактично не відповідає позовним вимогам, що були заявлені позивачем, оскільки, позивач вказує, що предметом позову є: «визнання недійсним документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», тоді як у позовній заяві просить: «визнати недійсними довідку ТОВ «ТЕХНІК ПРОЕКТ», серія та номер 185/21, видану 22.03.2021 року на ім`я ОСОБА_2 та технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 , виготовлений ТОВ «ТЕХНІК ПРОЕКТ» замовнику технічної інвентаризації ОСОБА_2 , станом на 22 березня 2021 року, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Карякіним Кирилом Анатолійовичем Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області, номер запису про право власності 43001958 від 12.07.2021 року, реєстраційний номер нерухомого майна 101, об`єкт нерухомого майна: квартира АДРЕСА_1 , з одночасним припиненням речового права».

Згідно Постанови ВП ВС від 25.08.2020 по справі № 910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну.

У разі задоволення позову відбудеться фактичне скасування рішення про державну реєстрацію речових прав ОСОБА_2 на спірне нерухоме майно, внаслідок чого буде припинено її право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна, тому, суд вважає, що спір носить майновий характер.

В заяві про усунення недоліків зазначено, що в ухвалі суду не вірно визначено нерухоме майно, що є предметом спору.

Ухвалою суду від 11.03.2024 року з ухвали суду від 27 лютого 2024 року у справі №522/2675/24 абзац 7 мотивувальної частини у зв`язку з тим, що він внесений в текст ухвали помилково.

У заяві від 18.03.2024 року заявник зазначає, що судом виключено описку, яка має істотне значення для справи, а саме: адресу спірного нерухомого майна та вказує на те, що в ухвалі немає згадки про те, яке ж майно є спірне.

Дане твердження позивачки не відповідає матеріалам справи, оскільки, в абзаці четвертому описової частини ухвали суду від 27.02.2024 року зазначено наступне: «З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є визнання недійсними документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно з одночасним припиненням речового права щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ».

Щодо посилання на те, що суд створює штучні перепони у доступі до правосуддя, суд зазначає, що у статтях 175 та 177 ЦПК України визначено чітку форму та зміст позовної заяви, перелік документів, які мають бути додані до позовної заяви.

У постанові ВП ВС від 20.01.2021 № 9901/258/ вказано, що повернення позовної заяви через те, що позивач не виконав вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та не усунув недоліків такої заяви, обмежує гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право на доступ позивача до суду, але не порушує цього права і не нівелює його суті. Зазначене повернення позовної заяви забезпечує юридичну визначеність у правовідносинах суду з позивачем, який не виконав вимог чинної ухвали.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч.ч.5, 7 ст.185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи те, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 27.02.2024 року, зокрема, не визначено ціни позову та не сплачено судового збору як за вимогу майнового характеру з урахуванням дійсної вартості майна на момент звернення до суду, з метою забезпечення юридичної визначеності, суд доходить до висновку про наявність підстав для визнання позовної заяви неподаною та повернення позивачеві.

Керуючись ст.185, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду.

Суддя Косіцина В.В.