Справа № 953/7465/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2024 року Київський районний суд м.Харкова
у складі головуючого судді Колесник С.А.,
за участю секретаря судового засідання Півоваровій Д.В.,
представника позивача - адвоката Смілянського Я.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 953/7465/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
17.08.2023 до Київського районного суду м.Харкова поштою надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , відповідно до якого позивач просить:
1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі;
2. Витребувати у ОСОБА_2 оригінал Свідоцтва про шлюб від 09.07.2019 серія НОМЕР_1 , який виданий Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області;
3. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 09.07.2019 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (актовий запис №2440);
4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.
Обгрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилається на те, що 09.07.2019 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області зареєстрований шлюб з ОСОБА_2 (актовий запис №2440). Відповідач при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала. Після спливу трьох років спільного сімейного життя Позивач прийшов до висновку, що відносини з ОСОБА_2 не склалися, оскільки, сторони є різними людьми за характером та поглядами на життя. Подальше перебування у сімейних відносинах є неможливим внаслідок відсутності у подружжя взаємної любові, поваги, взаємодопомоги та підтримки, що, у свою чергу, призводить до постійних сварок у сім?ї. Позивач та Відповідач вже тривалий час не проживають разом та не ведуть спільний побут. Також непоодинокими випадками стали непорозуміння на фінансовому побутовому ґрунті, які створюють гнітючу атмосферу у сім?ї. У зв?язку із введенням воєнного стану на території України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (який у подальшому було неодноразово продовжено) стосунки подружжя стали ще більш напруженими. Позивач вказує, що шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, а за вищенаведених обставин сімейного добробуту та довіри в родині не може бути. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2023 справу передано для розгляду судді Колесник С.А. (а.с.16).
Відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
На виконання вказаних вимог, судом було сформовано запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи відповідача у справі та 18.08.2023 отримано відповідну довідку, згідно якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17).
Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова Колесник С.А. від 21.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено перше судове засідання у справі з повідомленням (викликом) сторін (а.с.18).
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 25.09.2023 витребувано у Відповідача ОСОБА_2 оригінал свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 09 липня 2019 року (а.с.26).
18.10.2023 відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просила надати строк для примирення подружжя протягом 6 місяців (а.с.34-35).
19.10.2023 представник Позивача - адвокат Біленький Д.В. подав до суду клопотання про долучення доказів, у якому просив долучити до матеріалів справи повторне свідоцтво про шлюб (а.с.39).
24.10.2023 представник Позивача - адвокат Біленький Д.В. подав до суду заперечення на заяву про надання строку для примирення подружжя (а.с.46-47).
22.11.2023 Відповідач ОСОБА_2 подала до суду відзив на позовну заяву про розірвання шлюбу (а.с.65-67), у якому просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, визнати явку позивача в судове засідання обов"язковою. При цьому відповідач посилалася на те, що станом на теперішній час та на час подання позову шлюбні відносити між нею та позивачем не припинені, питання розірвання шлюбі між подружжям не обговорювалося, цей шлюб є сенсом її життя, бажає зберегти сім"ю. Також вказала, що на її погляд підпис позивача у позовній заяві не схожий на його підпис та почерк. В розмові з чоловіком він не повідомляв про те, що ним було подано до суду позов про розірвання шлюбу, та вважає, що позивач не міг подати позов до суду, оскільки понад 2-х років проживає в республіці Кіпр.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 27.11.2023 клопотання відповідача ОСОБА_2 про надання строку для примирення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено частково. Надано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 строк на примирення три місяці. Провадження по справі № 953/7465/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинено до закінчення строку на примирення, визначеного судом. Після закінчення строку для примирення та відновлення провадження призначено дату судового розгляду на 28 лютого 2024 року на 09 год. 00 хв. (а.с.72).
26.02.2024 від Відповідача ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, мотивуючи його тим, що підпис Позивача в позовній заяві та Договорі про надання юридичних послуг та правничої допомоги від 03.08.2023 між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Авангард» від імені ОСОБА_1 вчинений не ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с.77).
Крім того, 26.02.2024 від представника Відповідача ОСОБА_2 адвоката Гончарова С.І. до суду надійшло клопотання про витребування в Державній прикордонній службі України відомостей про перетин кордону громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з 01.01.2022 року по теперішній час, вказуючи, що позивач та відповідач мають постійний вид на проживання в Республіці Кіпр, де на час розгляду справи і проживають, а тому для повного, всебічного розгляду справи, встановлення місця проживання Відповідача та Позивача, можливості забезпечення розгляду справи справедливим судом визначеним законом, виникла необхідність у витребуванні вищевказаної інформації (а.с.78).
Також, 26.02.2024 від представника Відповідача ОСОБА_2 адвоката Гончарова С.І. до суду надійшло клопотання про направлення справи до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку ст.29 ЦПК України, посилаючись на проживання Позивача та Відповідача в Республіці Кіпр (а.с.79-80).
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 28.02.2024 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про призначення експертизи; відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Гончарова Сергія Ігоревича про витребування даних з Державної прикордонної служби; відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Гончарова Сергія Ігоревича про направлення справи до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку ст..29 ЦПК України (а.с.92-94).
Представник Позивача адвокат Смілянський Я.Г. у судовому засіданні позовну заяву підтримав в частині розірвання шлюбу з підстав, викладених у позові, просив про її задоволення. Позов в частині стягнення з відповідача судових витрат не підтримав та просив судові витрати залишити за позивачем.
Представник Відповідача - адвокат Гончаров С.І. про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте в судове засідання не з`явився, 26.02.2024 подав до суду заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на зайнятість при проведенні невідкладних слідчих дій.
Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи, що представник відповідача належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (а.с.73), даних про поважність причин неявки в судове засідання до суду не надав, суд вважає можливим провести судовий розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Тобто саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, вислухавши вступне слово представника позивача, вивчивши подані заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

09 липня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрували шлюб, про що 09 липня 2019 року складено відповідний актовий запис № 2440 у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.9).

Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч.1 ст.111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст.191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Ухвала суду про відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення не підлягає оскарженню в апеляційному та касаційному порядку (статті 293, 324 ЦПК). Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 27.11.2023 надано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 строк на примирення три місяці.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що позивач ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені та не можуть бути поновлені.

Відповідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

У зв`язку з ти, що при укладенні шлюбу відповідач прізвище не змінювала, суд залишає відповідачу дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 49, 141, 223, 263-265, 352 ЦПК України, ст.ст. 1, 24, 56, 110, 111, 112-114 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, місце народження Україна, м. Харків) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, місце народження Карагандиська область, м. Приозерськ), зареєстрований 09 липня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №2440 від 09.07.2019.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачу ОСОБА_2 дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається беззпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено та підписано 28.02.2024 .

Суддя Колесник С.А.