Справа № 367/927/24
Провадження №2/367/2863/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

11 березня 2024 Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

за участі секретаря судових засідань Мартинюка Н.Р.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Коцюбинської селищної ради Київської області, про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Коцюбинської селищної ради Київської області, про позбавлення батьківських прав.

Позов обґрунтовує наступним.

23.07.2010 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб. Спільне життя з Відповідачкою не склалося, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13.09.2022 року шлюб між сторонами було розірвано. За час перебування в шлюбі народилось двоє спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає про те, що основною причиною розлучення стало те, що дружина перестала приділяти увагу сім?ї, а особливо дітям та почала займатись виключно своїми справами та задовольняти свої інтереси, а також змінила місце проживання, переїхавши до своєї бабусі за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає і до сьогодні. Відповідачка ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , станом їх здоров?я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти.

Вказує також про те, що ОСОБА_2 почала вживати наркотичні засоби.

Відповідачка не виконує покладених на неї законом батьківських обов?язків, а саме не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні синів. Оскільки Відповідачка не бере жодної участі в утриманні фінансово дітей, Позивач був вимушений звернутись до Ірпінського міського суду Київської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання спільних дітей.

02.08.2022 року було видано судовий наказ №367/2154/22, стягнуто з Відповідачки на користь Позивача на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. У зв?язку з тим, що Відповідачка ніде не працює, а всі наявні її кошти використовуються на придбання наркотичних засобів, у неї утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 49663,83 грн станом на 01.01.2024 рік.

Всі питання щодо виховання вирішуються Позивачем самостійно без участі та підтримки з боку Відповідачки. Діти постійно проживають з Позивачем за адресою: АДРЕСА_2 , та знаходяться на повному утриманні Позивача.

Так, ОСОБА_3 є учнем 8-Д класу Коцюбинського ліцею №1 Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області. ОСОБА_4 є учнем 6-В класу Коцюбинського ліцею № 1 Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області.

Позивач зазначає про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мають усі належні умови проживання. Також Позивач надає характеристику зі свого місця роботи - ТОВ «Укрбудсервіс», характеристику з помісної церкви християн віри євангельської «Християнська Надія» та характеристику з місця проживання.

Таким чином, Позивач стверджує, що зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме нехтування матір`ю своїми батьківськими обов`язками.

Враховуючи викладене, просить суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В підготовчому судовому засіданні позивач та представник позивача просили позов задовольнити.

В підготовчому судовому засіданні відповідач вимоги позову визнала.

В підготовче судове засідання представники третьої особи: Служби у справах дітей та сім`ї Коцюбинської селищної ради Київської області не з`явився, про розгляд справи повідомлені, до суду направили заяву про розгляд справи у їх відсутність та надали висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її дітей.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши думку сторони позивача та відповідача, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23.07.2010 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13.09.2022 року у справі №367/2152/22 шлюб між сторонами було розірвано.

За час перебування в шлюбі у сторін народилось двоє спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 13.10.2012 року, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 15.06.2011 року.

Судовим наказом №367/2154/22 від 02.08.2022 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Згідно довідки, виданої Ірпінським відділом державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області у межах виконавчого провадження № 71041149, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 49663,83 грн станом на 01.01.2024.

Згідно довідки медичного центру ТОВ «АЛЬЯНСМЕД», ОСОБА_2 проходить лікування від наркотичної залежності.

Факт наркотичної залежності ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 постійно проживають з батьком за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягами з реєстру територіальної громади від 21.11.2023 року та Довідкою про фактичне місце проживання, виданою виконавчим комітетом Коцюбинської селищної ради.

ОСОБА_3 згідно довідки № 413 від 20.12.2023 року є учнем 8-Д класу Коцюбинського ліцею №1 Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області. ОСОБА_4 згідно довідки № 414 від 20.12.2023 року є учнем 6-В класу Коцюбинського ліцею № 1 Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області.

Діти мають усі належні умови проживання, що підтверджується актом перевірки житлових умов від 21.12.2023 року, складеного депутатом селищної ради Ющенко-Корбут К.Ю. та актом обстеження умов проживання від 11.01.2024 року, складеного Службою у справах дітей та сім?ї Коцюбинської селищної ради.

Згідно висновку Служби у справах дітей та сім`ї Коцюбинської селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради від 20.02.2024 №22, вважають за доцільне позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

В свою чергу, відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини , піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток , забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя , передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності , батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, однією з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку батьків.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 3 ст. 5 Сімейного кодексу України передбачено, держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своїх синів, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав, а тому є передбачені законом підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно її дітей.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у розмірі 1211,20 грн.

На підставі ст.ст. 84, 150, 155, 157, 164 -165, 180-182 СК України, п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 200, 206, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Коцюбинської селищної ради Київської області, про позбавлення батьківських прав,- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Л.В. Мерзлий