Провадження №2/603/27/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.,

секретар судового засідання Сандалюк О. В.,

за участі відповідача ОСОБА_1 , третьої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Орган опіки та піклування Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (далі - орган опіки та піклування Байковецької сільської ради) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , у якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останній перебуває на обліку Служби у справах дітей Байковецької сільської ради як дитина, що потрапила у складні життєві обставини, у зв`язку із ухиленням матері від виконання своїх батьківських обов`язків. Окрім того, з 01.08.2022 року відносно сім`ї відповідача також здійснюється соціальний супровід, у межах якого із ОСОБА_4 неодноразово проводились бесіди щодо відповідального батьківства, ведення здорового способу життя, створення належних житлово-побутових умов тощо. Проте, не зважаючи на вжиті заходи, ОСОБА_4 не змінила свою поведінку, зловживає алкогольними напоями та наркотичними засобами, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, неодноразово залишала сина на родичів чоловіка на невизначений строк. Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. З огляду на наведене просять позов задовольнити.

Представник позивача органу опіки та піклування Байковецької сільської ради - Сачик Н. М. у судовому засіданні підтримала позов та зазначила, що ОСОБА_1 не спроможна належним чином піклуватися про сина, оскільки не повною мірою усвідомлює свою відповідальність за дитину. Відповідач не створила належні умови для проживання сина, не забезпечує його продуктами харчування, систематично покидає його, оскільки не бажає доглядати за дитиною. Малолітній син ОСОБА_1 тимчасово влаштований у сім`ю своєї баби (свекрухи відповідача), яка, з її слів, готова доглядати за онуком лише до моменту вирішення питання про передання дитини батьку - ОСОБА_2 . Підставою звернення до суду із вищевказаним позовом є саме ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків. Надалі представник позивача з технічних причин не змогла продовжити участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, у зв`язку із чим просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнала, пояснила суду, що вона проживає у с. Лядське Чортківського району Тернопільської області, проте регулярно навідується до сина, якого залишила на свекруху та чоловіка - ОСОБА_2 у с. Байківці. Утриманням та забезпеченням сина усім необхідним займається ОСОБА_2 , оскільки вона ніде не працює. Також відповідач вказала, що батьки чоловіка чинять їй перешкоди у побаченнях із дитиною. Водночас ОСОБА_1 підтвердила, що покинула сина на три місяці, однак бажає змінити своє ставлення до виконання батьківських обов`язків, пройти лікування від залежностей та працевлаштуватись. З огляду на наведене просить відмовити у задоволені позову та не позбавляти її батьківських прав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що до вересня 2023 року перебував на військовій службі, проте у зв`язку із загибеллю на війні рідного брата був звільнений зі служби. ОСОБА_2 підтвердив наведені органом опіки та піклування обставини, та вказав, що саме він утримує сина, у чому йому допомагають батьки. Також ОСОБА_2 зазначив, що його батьки заперечували проти того, щоб ОСОБА_1 відвідувала сина, оскільки ОСОБА_5 після цього плакав за матір`ю. У вирішенні спору покладається на думку суду, проте вважає, що відповідачу слід надати шанс на виправлення.

Судом установлено такі обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13.07.2022 року батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Як убачається з акта обстеження умов проживання від 15.03.2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . На момент проведення обстеження за вказаною адресою фактично проживало 14 осіб, зокрема, відповідач ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 . Під час обстеження умов проживання дитини працівники Служби у справах дітей встановили, що відповідач ОСОБА_1 покинула сина, а доглядом за малолітнім ОСОБА_5 займалася його баба та тітка.

З 13.07.2022 року чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_2 був призваний на військову службу із запасу, що підтверджується витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 175 від 13.07.2022 року.

Як убачається з акта обстеження умов проживання від 23.03.2023 року, станом на 23.03.2023 року ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_2 . На момент проведення обстеження умов проживання у квартирі не було посуду, продуктів харчування, для дитини не створено жодних умов, не облаштоване спальне місце, відсутній дитячий одяг та речі. Окрім того, ОСОБА_1 підтвердила факт вживання наркотичних речовин та алкоголю.

23.03.2023 року начальником Служби у справах дітей Байковецької сільської ради ОСОБА_6 проведено профілактичну бесіду із ОСОБА_1 щодо відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, що підтверджується довідкою від 23.03.2023 року.

Як убачається із долученого до позову акта оцінки потреб сім`ї/особи та висновку оцінки потреб сім`ї від 23.03.2023 року, ОСОБА_3 взято на облік як дитину, що потрапила у складні життєві обставини.

Рішенням виконавчого комітету Байковецької сільської ради № 91 від 03.04.2023 року ОСОБА_1 попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків щодо малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доручено фахівцю із соціальної роботи Центру надання соціальних послуг Байковецької сільської ради по с. Лозова вести постійний контроль щодо дотримання належних умов проживання дитини у сім`ї, здійснювати соціальну роботу спрямовану на профілактику невиконання батьківських обов`язків.

Згідно акта проведення оцінки рівня безпеки дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 30.06.2023 року на момент здійснення оцінки доглядом за дитиною займалася його баба ОСОБА_7 , оскільки батько дитини призваний на військову службу, а мати - покинула сина, у зв`язку із чим прийнято наказ № 31-од про тимчасове влаштування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із актів обстеження умов проживання від 29.05.2023 року, 30.06.2023 року, 11.07.2023 року та від 17.07.2023 року убачається, що відповідач ОСОБА_1 неодноразово залишала малолітнього сина на родичів чоловіка. Доглядом за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично займалися його баба з тіткою.

Як убачається із висновку міждисциплінарної команди Служби у справах дітей Байковецької сільської ради № 01-17/5/02 від 17.07.2023 року, ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно сина, зловживає алкоголем та наркотичними засобами, систематично покидає дитину на невизначений час, а також неодноразово намагалася вчинити самогубство. Залишати дитину із матір`ю буде небезпечно для її життя та здоров`я, а тому повернення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матері є недоцільним.

Відповідно до характеристики, виданої Байковецькою сільською радою 20.07.2023 року, ОСОБА_1 проживає разом із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без реєстрації у батьків чоловіка, що за адресою: АДРЕСА_1 . Зі слів родичів, ОСОБА_1 схильна до вживання алкогольних напоїв та наркотичних засобів, неодноразово залишала сина на родичів на невизначений строк.

Згідно відповіді КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради № 892/1 від 04.03.2024 року ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі у зв`язку із вживанням наркотичних та інших психоактивних речовин.

15.03.2023 року ОСОБА_1 притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей), а 03.07.2023 року - за ч. 1 ст. 178 КУпАП (поява у громадському місці у п`яному вигляді), що підтверджується відповіддю начальника відділення поліції № 4 (м. Збараж) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області № 8921/06/01-23 від 25.07.2023 року.

Згідно висновку, затвердженого рішенням Байковецької сільської ради № 158 від 21.07.2023 року, орган опіки та піклування Байковецької сільської ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зі змісту вищевказаного висновку убачається, що, не зважаючи на неодноразові профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов`язків, ведення здорового способу життя, а також попередження про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, ОСОБА_1 продовжує зловживати алкоголем та наркотичними засобами, систематично залишає дитину на родичів та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, заслухавши учасників справи, вважає, що у задоволенні позову органу опіки та піклування слід відмовити, виходячи із таких підстав.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, що передбачено ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства».

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України).

У силу п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як убачається зі змісту ст. 166 СК України, позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

У постанові від 01.02.2023 року у справі № 761/6749/20 Верховний Суд вкотре наголосив на тому, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

У силу ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) звернув увагу на те, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особистості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька (матері) спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України»).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У силу ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У силу ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду і як доказ підлягає дослідженню та оцінці судом на основі всіх наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку. Зважаючи на наведене, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування Байковецької сільської ради щодо доцільності позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, оскільки вважає вказаний висновок передчасним, недостатньо обґрунтованим і таким, що суперечить інтересам малолітньої дитини.

Підсумовуючи вищенаведене, оцінивши долучені до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що органом опіки та піклування не надано достатніх доказів, які б свідчили про необхідність застосування щодо відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав. Судом установлено, що ОСОБА_1 бажає піклуватись про сина та брати участь у його вихованні, а також категорично заперечує щодо позбавлення її батьківських прав. Батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_2 у судовому підтвердив, що відповідач не втратила інтерес до дитини та систематично навідується до сина, у зв`язку із чим, вважає, що відповідачу слід надати шанс на виправлення.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та надавши їм належну правову оцінку, зважаючи на вік дитини, а також те, що дитина не повинна бути розлучена зі своєю матір`ю, крім тих випадків, коли для цього є виключні обставини, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити. Водночас, враховуючи поведінку відповідача, суд вважає за доцільне попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 206, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 19, 141, 155, 164, 166 СК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволені позову органу опіки та піклування Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: орган опіки та піклування Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 43, с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, 6.

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 21.03.2024 року.

Головуючий суддя Ю. Г. Гудкова