Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Бойко Володимир Володимирович, звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої, з урахуванням заяви, поданої в порядку усунення недоліків позовної заяви, просить:

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною від 31.05.2021 за реєстраційним номером 14571, щодо стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит - Капітал";

- cтягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит - Капітал" (адреса реєстрації 79018, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, буд.1, корп.28, ) витрати на правову допомогу адвокатом Бойко В.В. у розмірі 50 000,00 грн (п`ятдесят тисяч гривень 00 коп) грн на користь гр.України ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит - Капітал" (адреса реєстрації 79018, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, буд.1, корп.28, ) на користь держави витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком Андрієм Миколайовичем відкрито виконавче провадження ВП №67492158 щодо примусового виконання виконавчого напису №14571 від 31.05.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення з нього на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованості в розмірі 26 929,80 грн. Вважає, що спірний виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а сама заборгованість не є безспірною, у зв`язку з чим він підлягає визнанню таким, що не підлягають виконанню.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 29 листопада 2023 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

13 грудня 2023 року на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" - Шпичак К.М. надійшло клопотання, відповідно до змісту якого остання просить розглядати справу без участі представника ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

03 січня 2024 року на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від представника позивача - адвоката Бойка В.В. надійшли додаткові письмові пояснення, сформовані через підсистему "Електронний суд", в яких представник позивача вказав, що позивач не має ніяких правовідносин з ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", не укладав з ним ніяких угод та не брав кредитів. Також зазначив, що у спірному виконавчому напису сума відсотків (пені, неустойки, штрафів) значно перевищує тіло боргу.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 29 січня 2024 року у вищевказаній цивільній справі зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №14571, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною від 31 травня 2021 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованості за кредитним договором №4046499 від 30.01.2021.

Від третіх осіб письмових пояснень на позовну заяву не надходило. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою і доданими до неї матеріалами, направлялися на адреси третіх осіб за їх місцезнаходженням, у відповідності до приписів ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 31 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною було вчинено виконавчий напис №14571 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованості за кредитним договором №4046499 від 30.01.2021 в загальному розмірі 26 929,80 грн.

11 листопада 2021 року на підставі виконавчого напису №14571 від 31.05.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком Андрієм Миколайовичем було відкрито виконавче провадження ВП №67492158.

Не погоджуючись із безспірністю заборгованості та винесеним виконавчим написом №14571 від 31.05.2021, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису) передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п.3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (п.3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5).

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

В постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі №461/4609/16-ц зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України "Про нотаріат"). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Варто також зазначити, що як на підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року (далі - Постанова).

Проте вказана Постанова не відносить кредитний договір до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Разом з тим, Постанова Кабінету Міністрів України за №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» відповідно до Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14 визнана судом незаконною та нечинною.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п.2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй Постанові по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Також, пп.б п.2 Постанови передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, зокрема, подаються засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Спірний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною 31 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16 зазначено, що для правильного застосування статей 87, 88 Закону "Про нотаріат" необхідно установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення виконавчого напису.

В матеріалах справи відсутні докази і такі не надано як відповідачем, так і приватним нотаріусом Данич О.Ф. на підтвердження того, що на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мав безспірну заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" саме в такому розмірі, як зазначено у виконавчому написі.

Крім того, матеріали справи не містять відповідних доказів подання нотаріусу оригіналу нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може проводитися у безспірному порядку, доказів на підтвердження моменту виникнення у ОСОБА_1 заборгованості за кредитом, первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, тощо), які можуть підтвердити безспірність стягнення заборгованості за виконавчим написом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовані доводи позивача ОСОБА_1 про відсутність в нього безспірної заборгованості перед відповідачем, у зв`язку з чим оскаржуваний виконавчий напис №14571 від 31 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованості за кредитним договором №4046499 від 30.01.2021, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позов - задоволенню в цій частині.

Беручи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 у справі провизнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню звільнений від сплати судового збору на підставі ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів", тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в загальному розмірі 1 679,20 грн, з яких: 1 073,60 грн - за подання позовної заяви (подано в 2023 році), та 605,60 грн - за подання заяви про забезпечення позову.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 50 000 грн, суд зазначає наступне.

На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу представником позивача - адвокатом Бойком Володимиром Володимировичем до позовної заяви додано договір про надання правової допомоги адвокатом від 15 листопада 2023 року та кошторис витрат (у суді першої інстанції) від 15 листопада 2023 року.

Згідно п.1.1 розділу 1 вищевказаного договору від 15 листопада 2023 року, адвокат Бойко Володимир Володимирович (далі - адвокат) зобов`язався надати ОСОБА_1 (далі - клієнт) правову допомогу у цивільній справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а клієнт зобов`язався сплатити адвокату фактичні витрати пов`язані з виконанням договору.

Згідно п.1.5 розділу 1 договору клієнт надав адвокату повноваження в суді передбачені ст.ст.43, 49 ЦПК, в т.ч. протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, до початку розгляду судом справи по суті - змінити предмет або підстави позову.

Відповідно до положень розділу 3 зазначеного вище договору: сторони домовились, що гонорар за договором в кожній окремій судовій інстанції (першій, апеляційній або касаційній) становить в розмірі по 50 000 грн, який стягується у разі задоволення позову (справа на користь клієнта в суді апеляційної та (або) касаційної інстанції), з відповідача за судовим рішенням. Розміри оплати за конкретні дії адвоката визначені в кошторисі, що є невід`ємною частиною договору для розрахунку вартості фактично наданої правової допомоги адвокатом; cторони досягли згоди, що в гонорар не входить оплата відряджень або обов`язкових платежів (оплата висновку спеціаліста, тощо), оплата яких необхідна для вирішення завдань, поставлених клієнтом; сторони домовились про сплату гогонару адвокату після винесення остаточного рішення у справі у судах України.

Згідно наявного в матеріалах справи кошторису витрат (у суді першої інстанції) від 15 листопада 2023 року, складеного адвокатом Бойком В.В.:

- консультування клієнта до початку складання (написання) позовної заяви становить 5 000 грн;

- збір та опрацювання матеріалів (доказів) по цивільній справі, аналіз судової практики становить 10 000 грн;

- написання (складання) позовної заяви становить 15 000 грн;

- консультування клієнта у процесі ведення справи становить 5 000 грн;

- написання (складання) відповіді на відзив становить 5 000 грн;

- написання (складання) заперечення по справі становить 5 000 грн;

- написання (складання) додаткових пояснень становить 5 000 грн.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) від 05 липня 2012 року, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно статті 19 Закону №5076-VI, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи наведені приписи, відсутність будь-яких доказів на обгрунтування співмірності гонорару адвоката з обсягом наданої правової допомоги з урахуванням незначної складності справи, розгляд якої проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, сталої судової практики щодо розгляду справ даної категорії, cуд вважає необґрунтованою та такою, що явно виходить за розумні межі, суму гонорару адвоката, вказану в договорі про надання правової допомоги адвокатом, в розмірі 50 000 грн, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500 грн.

Керуючись ст.ст.141, 142, 258, 259, 263-265, 268, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (м.Львів, вул.Смаль - Стоцького, 1, корп.28, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна (м.Київ, вул.Софіївська, 8), приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович (м.Житомир, бульвар Новий, 5, офіс 2.8) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною від 31 травня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №14571, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованості за кредитним договором №4046499 від 30.01.2021 в загальному розмірі 26 929,80 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" в дохід держави судовий збір в розмірі 1 679,20 грн (одна тисяча шістсот сімдесят дев`ять гривень двадцять копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн (три тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).

В решті вимог позивача щодо витрат на правничу допомогу - відмовити.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 29 січня 2024 року у цивільній справі №296/11818/23 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 13 березня 2024 року.

Головуючий суддя М. В. Петровська