Справа № 211/2449/24
Провадження № 2/211/1635/24
У Х В А Л А

іменем України

17 квітня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Юзефовича І.О.,

при секретарі - Андрійченко А.Ю.,

розглянувши заяву про самовідвід головуючого судді Юзефовича І.О. у цивільній справі № 211/2449/24 за позовом ОСОБА_1 до російської федерації про стягнення матеріальної та моральної шкоди та визнання дій російської федерації геноцидом Українського народу,

встановив:

до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до російської федерації про стягнення матеріальної та моральної шкоди та визнання дій російської федерації геноцидом Українського народу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2024 справу розподілено на суддю Юзефовича І.О.

Однак суддею Юзифовичем І.О. було подано заяву про самовідвід, викладену у відповідності до частини першої, третьої статті 39 ЦПК України, яка долученя до матеріалів справи. В обґрунтування заяви зазначено, що у всіх провадженнях за позовами до країни-агресора має бути забезпечена критична оцінка правової та доказової бази позивача з такою метою і рівнем наполегливості, аби не допустити знецінення самої сили судового акту Української держави. Суддя, який сам постраждав від збройної агресії рф, вочевидь не може вважатися безстороннім, що врешті-решт підірве легітимну силу рішення суду. У негативному сприйнятті рішення українського народу в остаточному підсумку не зацікавлений позивач та країна в цілому.

На тимчасово окупованій рф території Луганської області проживають близькі родичі дружини судді, крім того його сім`я є власником нерухомого майна на окупованій території, і є внутрішньо переміщеною особою.

Дослідивши вказану заяву, суд дійшов до таких висновків.

Статтею 39 ч. 1 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 36 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

1. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 і ч. 11 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно із статтею сьомою Закону України «про судоустрій та статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Як вбачається з позову, позивач просить суд визнати повномасштабну збройну агресію російської федерації проти України, захоплення військовим шляхом значної частини території суверенної держави - Україна, та експропріацію російською федерацією природних родовищ корисних копалин, які знаходяться на тимчасово окупованих російською федерацією територіях Луганської і Донецької областях і АР Крим - геноцидом Українського народу; стягнути з російської федерації на мою користь майнову шкоду в розмірі 1 990 149,79 доларів США та моральну немайнову шкоду в розмірі 5 200 000,00 грн., завданої йому порушенням його майнових і конституційних прав унаслідок повномасштабних незаконних військових дій російської федерації проти Українського народу.

Враховуючи викладене, оскільки завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України), з метою недопущення сумніву сторін у справі та інших сторонніх спостерігачів в об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду справи та виконання рішення суду, суд вважає необхідним заяву про самовідвід судді Юзефовича І.О. завольнити.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 39, 247, 261 ЦПК України, суд

постановив:

заяву про самовідвід головуючого судді Юзефовича І.О. у цивільній справі №211/2449/24 за позовом ОСОБА_1 до російської федерації про стягнення матеріальної та моральної шкоди та визнання дій російської федерації геноцидом Українського народу- задовольнити.

Цивільну справу №211/2449/24 за позовом ОСОБА_1 до російської федерації про стягнення матеріальної та моральної шкоди та визнання дій російської федерації геноцидом Українського народу - передати до канцелярії суду для виконання вимог ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О.Юзефович