ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1774/24 Справа № 204/3687/22 Суддя у 1-й інстанції - Чудопалова С.В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Барильської А.П.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Юнівес на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 20 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Юнівес, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду, з уточненим 26 липня 2023 року, позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Юнівес (далі ПрАТ СК Юнівес), треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 11 червня 2021 року по вулиці Робоча, 174(а) в м. Дніпро сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Jeep Cherokee номерний знак НОМЕР_1 під його керуванням та Volkswagen Touareg, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «СК «Юнівест». Ними було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), та викликано представника ПрАТ СК «Юнівес» на місце пригоди. Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 липня 2021 року у справі №204/4646/21, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки судом встановлено, що учасники дорожньо-транспортної пригоди 11 червня 2021 року спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду до ПрАТ СК «Юнівес». Згідно висновку №8524 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 25 червня 2021 року, виконаного експертом-автотоварознавцем Крутінь В.І., вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Jeep Cherokee, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , пошкодженого у наслідок від ДТП, становить 81155,91 грн. Позивач звернувся з заявою до ПрАТ СК «Юнівес» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, однак йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю підстав для здійснення виплати. Згідно висновку №ЕД-19/104-21/39420-ІТ експертного дослідження від 29 грудня 2021 року, виконаного судовим експертом Дніпропетровського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Третьяком О.Г., при заданому механізмові пригоди дії водія автомобіля Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 16.11 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. 19 травня 2022 року він направив засобами поштового зв`язку заяву до ПрАТ СК «Юнівес» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП з додатками. Заява ПрАТ СК «Юнівес» одержана 23 травня 2022 року, що підтверджується повідомленням про вручення. Оскільки добровільно ПрАТ СК «Юнівес» страхове відшкодування йому не виплатила, просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з ПрАТ СК «Юнівес» на його користь 78555,91 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, а також судові витрати.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 20 жовтня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Вирішено питання стосовно судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ПрАТ СК Юнівес посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, стягнути з позивача на їх користь суму судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, та витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ліміт відповідальності страховика у випадку складання учасниками ДТП спільного повідомлення про ДТП (Європротоколу) складає 50000 грн., а в даному випадку, з врахуванням франшизи 2600 грн., відповідальність ПрАТ СК Юнівес обмежена сумою 47400 грн. Вказує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження проведення відновлювального ремонту, а тому включення ПДВ до суми страхового відшкодування здійснено судом безпідставно.

Позивач та треті особи своїм правом на надання відзиву, передбаченим ст.360 ЦПК України, не скористались.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову становить 78555,91 грн. та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справ.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11 червня 2021 року, близько 12 год. 00 хв., по вул. Робоча, 174(а) в м. Дніпро сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів JeepCherokee, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_3 та Volkswagen Touareg, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес». Сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну, становить 130000 грн., франшиза 2600 грн.

Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 липня 2021 року провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки судом встановлено, що учасники дорожньо-транспортної пригоди 11 червня 2021 року спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду до ПрАТ СК «Юнівес».

Позивач звернувся до ПрАТ «СК «Юнівес» із заявою про відшкодування шкоди та надав автомобіль для огляду, в результаті чого представником ПрАТ «СК «Юнівес» 24 червня 2021 року складено протокол огляду транспортного засобу. Вказаний акт огляду підписаний експертом Яршолюк В.В.

Згідно звіту експерта ОСОБА_4 №YD05121 від 19 серпня 2021 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, становить 72048,92 грн., а вартість відновлюваного ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, становить 115193,24 грн.

Також судом встановлено, що позивач, з метою визначення вартості матеріального збитку, звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 , згідно висновку якого №8524 від 25 червня 2021 року, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Jeep Cherokee, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого у наслідок від ДТП, становить 81155,91 грн.

За відшкодуванням завданої шкоди позивач звертався до ПрАТ «СК «Юнівес» з письмовим повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та подав усі необхідні документи, включаючи заяву про страхове відшкодування. Проте листом та рішенням від 20 вересня 2021 року ПрАТ «СК «Юнівес» позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки згідно постанови суду, у водія який керував автомобілем Volkswagen Touareg, номерний знак НОМЕР_2 , не виникає цивільно-правова відповідальність за завдані збитки. Керуючись п.32.1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «СК «Юнівес» не виникає зобов`язання, щодо виплати страхового відшкодування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що розмір завданої позивачу ДТП матеріальної шкоди становить 81155,95 грн., а розмір франшизи за полісом 2600 грн., а отже позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 78555,91 грн.. Крім того, доказів, які б спростували вартість ремонту автомобіля та запасних частин і витратних матеріалів представником відповідача надано не було. Отже, інший розмір шкоди відповідачем не доведений, що є його процесуальним обов`язком.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно положень ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Статтею 1194 ЦК України урегульовано питання відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (пункт 73 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), пункт 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №752/16797/14-ц (провадження № 14-80цс19)).

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

Статтею 6 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 33.2. ст.33 Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З матеріалів справи вбачається, що 11 червня 2021 року, близько 12 год. 00 хв., по вул. Робоча, 174(а) в м. Дніпро, сталася ДТП за участю транспортних засобів JeepCherokee, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача ОСОБА_3 та Volkswagen Touareg, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес». Сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну, становить 130000 грн., франшиза 2600 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2021 року провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки судом встановлено, що учасники дорожньо-транспортної пригоди 11 червня 2021 року спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду до ПрАТ СК «Юнівес».

Слід зазначити, у ст. 33.2 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вказано, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України №698 від 17 листопада 2011 року (із змінами і доповненнями, яка діяла на час скоєння ДТП 11 червня 2021 року ) затверджено максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України - 50 000 грн. потерпілому.

Згідно висновку №8524 від 25 червня 2021 року, суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Jeep Cherokee, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого у наслідок від ДТП, становить 81155,91 грн. (а.с.14-17 зворот).

Позивач звернувся до ПрАТ «СК «Юнівес» із заявою про відшкодування шкоди та надав автомобіль для огляду, в результаті чого представником ПрАТ «СК «Юнівес» 24 червня 2021 року складено протокол огляду транспортного засобу (а.с.136,179).

Рішенням ПрАТ «СК «Юнівес» від 20 вересня 2021 року було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки згідно постанови суду, у водія який керував автомобілем Volkswagen Touareg номерний знак НОМЕР_2 , не виникає цивільно-правова відповідальність за завдані збитки. Керуючись п.32.1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «СК «Юнівес» не виникає зобов`язання, щодо виплати страхового відшкодування (а.с.233).

Колегія суддів наголошує на тому, що учасники дорожньо-транспортної пригоди 11 червня 2021 року спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду до ПрАТ СК «Юнівес» (Європротокол).

Таким чином ліміт відповідальності ПрАТ СК Юнівес обмежений сумою у розмірі 50 000 грн., та доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що включення ПДВ до суми страхового відшкодування здійснено безпідставно відхиляються, оскільки у висновку №8524 від 25 червня 2021 року, яким визначена вартість матеріального збитку, у розмірі 81155,91 грн. не вказано про включення до цієї суми ПДВ.

Доводи апеляційної скарги про відмову у задоволенні позову, з врахуванням встановлених у даній справі обставин, відхиляються, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

З врахуванням франшизи у сумі 2600 грн. з ПрАТ СК Юнівес на користь позивача до стягнення підлягає страхове відшкодування у розмірі 47400 грн.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, не виконав вимоги ст. 263 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно із частинами першою та другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на результат розгляду справи, в порядку ч.13 ч.141 ЦПК України з ПрАТ СК Юнівес на користь позивача підлягає стягнення судовий збір за подання часткового задоволеного позову у розмірі 598,81 грн., а з позивача на користь відповідача ПрАТ СК Юнівес підлягає стягненню судовий збір в розмірі 590,38 грн., за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Юнівес задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 20 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Юнівес, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Юнівес () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 47400 грн. та судовий збір у розмірі 598,81 грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Юнівес ( ) судовий збір у розмірі 590,38 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров