КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-з/824/595/2024
Справа № 756/7203/22
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Кашперської Т.Ц.,
суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,
за участю секретаря Діденка А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Тіньковського Олександра Геннадійовича про ухвалення додаткового рішення в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва, ухвалене у складі судді Шролик І.С. в м. Київ 25 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2023 року в позові відмовлено.

Додатковим рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2023 року частково задоволено заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на правничу допомогу в розмірі 30000 грн., в задоволенні решти вимог відмовлено.

Позивач ОСОБА_2 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 березня 2024 року ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2023 року залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 21740,40 грн., сплата якого була відстрочена ухвалою Київського апеляційного суду від 16 січня 2023 року.

15 березня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Тіньковського О.Г., направлена в електронній формі 15 березня 2024 року.

Заявник посилався на те, що у відзиві на апеляційну скаргу був наведений попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат. 08 січня 2024 року між адвокатським бюро «Олександра Тіньковського» та ОСОБА_1 було укладено договір № 08-01-24 про надання професійної правничої допомоги, відповідно до ч. 1 якого правова допомога здійснюється через адвоката Тіньковського О.Г., а відповідно до п. 5 договору, сторони домовились, що вартість послуг за надання професійної правничої допомоги, опис таких послуг та розрахунок, погоджується за взаємною угодою сторін, та оформляється додатковою угодою до цього договору. Так, 08 січня 2024 року було укладено додаткову угоду № 1, у якій узгоджено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, зокрема зазначили, що участь захисника на стадії розгляду справи в суді апеляційної інстанції (складання процесуальних документів, ознайомлення зі справою, консультації, тощо) - 18500 грн.; участь в одному судовому засіданні - 2000 грн. за одну годину витраченого часу. 14 березня 2024 року було укладено додаткову угоду № 2, в якій узгоджено остаточний розрахунок судових витрат. Відповідно до розділу 3 договору про надання професійної правничої допомоги сторони узгодили порядок оплати за надання професійної правничої допомоги у справі № 756/7203/22, а саме, що оплата здійснюється на протязі одного року з дати виставлення бюро на адресу клієнта рахунку на оплату професійної правничої допомоги. 14 березня 2024 року сторони підписали акт наданих послуг, та в цей же день на адресу ОСОБА_1 був виставлений рахунок на оплату професійної правничої допомоги у сумі 25000 грн. Таким чином, відповідачем наведені відомості, які свідчать про наявність судових витрат на професійну правничу допомогу. Зауважував, що позивачем була заявлена вимога майнового характеру про стягнення майже 2 млн. грн. з відповідача, а тому заявлені витрати на правову (правничу) допомогу є цілком пропорційними ціні позову.

На підставі вищевикладеного просив ухвалити додаткове рішення та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати, понесені нею на надання професійної правничої допомоги у сумі 25000 грн.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Таким чином, питання про ухвалення додаткового судового рішення в даній справі вирішується в судовому засіданні з повідомленням сторін.

В судове засідання 15 квітня 2024 року з`явився представник заявника ОСОБА_1 - Тіньковський О.Г. , який підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлявся шляхом направлення судової повістки-повідомлення, а також електронним листом на адресу, зазначену ОСОБА_2 в процесуальних документах, наявних в матеріалах справи.

Відповідно до п. 2, 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлений законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення вже відкладався в зв`язку з неявкою позивача, з огляду на обов`язок сторони цікавитися провадженням у її справі, вжиті судом заходи щодо належного повідомлення позивача про дату, час та місце судового засідання, апеляційний суд прийшов до висновку, що неприбуття ОСОБА_2 в судове засідання не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Вирішуючи заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по суті, апеляційний суд виходить із наступного.

Питання про судові витрати, понесені відповідачем на правничу допомогу, апеляційним судом в постанові від 13 березня 2024 року в справі № 756/7203/22 не вирішувалось.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Заперечень від ОСОБА_2 на заяву про ухвалення додаткового рішення не надходило.

До закінчення судових дебатів у даній справі, а саме у відзиві на апеляційну скаргу позивача, відповідачем зроблено заяву про витрати на правничу допомогу, понесені нею під час розгляду справи апеляційним судом, а саме, про орієнтовний розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу в розмірі 24500 грн.

До заяви про ухвалення додаткового рішення надано копію договору про надання професійної правничої допомоги № 08-01-24, укладеного ОСОБА_1 з Адвокатським бюро «Олександра Тіньковського» 08 січня 2024 року з додатковими угодами № 1 від 08 січня 2024 року та № 2 від 14 березня 2024 року.

Згідно розділу 1 договору про надання професійної правничої допомоги № 08-01-24, бюро бере на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу клієнту та використовувати усіма законними методами та способами професійної правничої допомоги клієнту, в захисті його прав та інтересів державних органах, в судах всіх інстанцій, з всіх питань, які виникають та/або порушують права та інтереси клієнта. Зокрема представлення інтересів клієнта у Київському апеляційному суді за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків. Надання правової допомоги Адвокатським бюро здійснюється через адвоката Тіньковського О.Г.

Згідно п. 5.1 договору, вартість послуг за надання професійної правничої допомоги, опис таких послуг та розрахунок, погоджується за взаємною угодою сторін, та оформляється додатковою угодою до цього договору.

Згідно додаткової угоди № 1 від 08 січня 2024 року, сторони узгодили опис робіт, які будуть надані, та розрахунок відповідних витрат, зокрема участь захисника на стадії розгляду справи в суді апеляційної інстанції (складання процесуальних документів, ознайомлення зі справою, консультації тощо) - 18500 грн., участь в одному судовому засіданні 2000 грн. за одну годину витраченого часу. Точний розрахунок понесених витрат, та порядок їх оплати буде узгоджений сторонами не пізніше 5 днів після винесення рішення по справі судом апеляційної інстанції.

Згідно додаткової угоди № 2 від 14 березня 2024 року, сторони узгодили остаточний опис робіт, які були надані, та розрахунок відповідних витрат у цивільній справі № 756/7203/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, яка перебувала в провадженні Київського апеляційного суду, зокрема: 1. Ознайомлення з матеріалами справи в суді - 1 година, 2000 грн., 2. Аналіз поданої апеляційної скарги - 2 години, 4000 грн., 3. Огляд судової практики судів апеляційної інстанції в аналогічних справах - 1 година, 2000 грн., 4. Надання роз`яснень та консультацій - 0,5 години, 1000 грн., 5. Складання та подача відзиву на апеляційну скаргу - 3 години, 6000 грн., 6. Ознайомлення з додатковими матеріалами справи в суді (клопотання про призначення експертизи та клопотання про приєднання доказів) - 1 година, 2000 грн., 7. Аналіз додаткових матеріалів, які були додатково подані позивачем в суді (клопотання про призначення експертизи та клопотання про приєднання доказів) - 1 година, 2000 грн., 8. Участь в судовому засіданні 31 січня 2024 року - 1 година, 2000 грн., 9. Участь в судовому засіданні 13 березня 2024 року - 1 година, 2000 грн., всього 12,5 годин, 25000 грн.

Також до заяви про ухвалення додаткового рішення надано копію акту наданих послуг № 1 від 14 березня 2024 року, підписаного ОСОБА_1 та адвокатом Тіньковським О.Г., згідно якого виконавцем були виконані роботи (послуги), перелік, опис та вартість яких відповідають умовам додаткової угоди № 2 від 14 березня 2024 року, а також копію рахунку на оплату № 20 від 14 березня 2024 року.

Судом встановлено, що представництво інтересів ОСОБА_1 в даній справі в апеляційній інстанції здійснював адвокат Тіньковський О.Г. за ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АА № 1399189, виданим на підставі договору від 08 січня 2024 року, за підписом якого складено відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , і який брав участь в судових засіданнях.

Таким чином, факти надання послуг правничої допомоги підтверджені матеріалами справи та встановлені судом першої інстанції.

У постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 734/2313/17 (провадження № 61-7550св19) Верховний Суд наголосив, що «гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи».

Аналогічні правові висновки підтримуються Верховним Судом і в подальшому, зокрема в постанові від 06 листопада 2023 року в справі № 938/466/21 (провадження № 61-5256св23).

Оцінюючи дотримання стороною позивача критеріїв реальності адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), а також критерії розумності їхнього розміру, апеляційний суд вважає в даному випадку дотриманими.

Апеляційний суд враховує, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20), від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21), від 06 листопада 2023 року в справі № 725/8953/21 (провадження № 61-531св23), від 08 листопада 2023 року в справі № 443/299/22 (провадження № 61-8861св23). Указана судова практика є незмінною.

Як вже зазначалось вище, статтею 141 ЦПК України визначено розподіл судових витрат між сторонами та передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У справі, що переглядалася Київським апеляційним судом, апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Виходячи із наведеного, оскільки апеляційним судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір з адвокатським бюро «Олександра Тіньковського» про надання правничої допомоги та додаткові угоди до нього, в яких сторони обумовили види послуг правничої допомоги, їх вартість, склали акт наданих послуг, в якому зазначено дату наданих послуг, їх опис, витрачений час, і відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів в апеляційному суді відповідачем зроблено заяву про надання доказів понесення витрат на правничу допомогу в порядку та строки, передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а протягом п`яти днів після прийняття постанови представник відповідача звернувся з заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, до якої надав докази на підтвердження розміру судових витрат, та підстави їх сплати у вигляді акту надання послуг, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність і задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, стягнувши з позивача ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу, які були понесені відповідачем ОСОБА_1 в апеляційному суді, на її користь в розмірі 25000 грн.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 270, 381, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Тіньковського Олександра Геннадійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 25000 грн.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 17 квітня 2024 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.