Справа № 127/5577/24
Провадження 2/127/634/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ СК «Альфа-Гарант» звернулось до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування.

Дослідивши матеріали позову, суд дійшов висновку, що дана справа не належить до підсудності Вінницького міського суду Вінницької області з огляду на наступне.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Процесуальним законодавством визначено наступні види підсудності: загальна (стаття 27 ЦПК України), альтернативна (стаття 28 ЦПК України), підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (стаття 29 ЦПК України) та виключна (стаття 30 ЦПК України).

Відповідно до правил загальної підсудності, які встановлені у статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.ч. 3,6 ст.28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди; позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Згідно доводів позовної заяви відповідач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Як встановлено судом з довідки Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 05.03.2024, відносно реєстрації місця проживання ОСОБА_1 в реєстрі Вінницької міської територіальної громади відсутня інформація.

Відповідно до Відповіді з ЄДДР №488878 від 12.03.2024 року судом встановлено, що адреса реєстрації місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , а тому саме ця адреса є відомим зареєстрованим його місцем проживання.

Частиною дев`ятою статті 28 ЦПК України визначено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Вказана вище адреса відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Вінницького районного суду Вінницької області.

Таким чином, відомості, про наявність підстав, визначених ч.ч. 3,6 статті 28 ЦПК України, які обґрунтували б право позивача обрати саме Вінницький міський суд Вінницької області для розгляду його позову відсутні, а тому, у даному випадку, відсутні підстави для визначення територіальної підсудності (альтернативної) цієї справи за Вінницьким міським судом Вінницької області, тобто, як вважає позивач, за місцем заподіяння шкоди ( АДРЕСА_3 ).

Отже, враховуючи положення ч. 1 ст. 27 ЦПК України, суддею не встановлено жодних обставин, які б давали можливість розгляду цієї справи саме Вінницьким міським судом Вінницької області, а тому суддя вважає, що відповідно до вимог ч.9 ст.28 ЦПК України, дана цивільна справа повинна бути передана до Вінницького районного суду Вінницької області, тобто за відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , що відноситься до території Тульчинського району, Вінницької області.

Крім того, статтею 28 ЦПК України визначено вичерпний перелік випадків, коли підсудність справ визначається з вибором позивача. Між тим, положення ч.ч.3, 6 ст. 28 ЦПК України не розповсюджуються на спірні правовідносини,які виникли між сторонами,тобто про стягнення грошових коштів у порядку регресу, оскільки, з позовної заяви вбачається, що ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» уже сплатило страхове відшкодування, а наразі, як особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, заявляє зворотну вимогу (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Враховуючи викладене приходжу до висновку про відсутність підстав вважати, що подана позовна заява підсудна Вінницькому міському суду Вінницької області.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогоюстатті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Позивачу слід врахувати, що розгляд і вирішення справи неповноважним судом, зокрема внаслідок порушення правил визначення підвідомчості та підсудності, є підставою для скасування навіть правильного за суттю рішення суду (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Статтею 187 ЦПК України визначено, що якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, на підставі частини 9 цієї ж статті, суд надсилає справу за підсудністю в порядку встановленому статтею 31 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що справа належить до підсудності Вінницького районного суду Вінницької області, тобто за місцем проживання відповідача, тому даний позов підлягає передачі за підсудністю до вказаного суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч.3 ст.31 ЦПК України).

Крім того, таке рішення суду повністю відповідає положенням статті6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Так, у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський Суд з прав людини висловив міркування у пункті24 про те, що як було встановлено фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, відповідність вимозі «суд встановлений законом» передбачає існування та дотримання таких передумов: законодавча основа створення та функціонування суду; діяльність суду на підставі та відповідно до норм закону; реалізація судом визначених законом повноважень у спосіб, передбачений законом, тобто з дотриманням процесуальних правил.

За нормами статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27-28, 31- 32, 187, 260- 261, 353-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування, передати за підсудністю до Тульчинського районного суду Вінницької області (вул. Перемоги, 16, м. Тульчин, Вінницька область, 23600).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: