КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/20/23 Головуючий у 1 інстанції: Скрипник О.Г.
Провадження № 22-ц/824/7700/2024 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Крижанівської Г.В., Матвієнко Ю.О.,

секретар Ткаченко В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 вересня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в:

В січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Зазначила, що її син ОСОБА_3 з 18 березня 1983 року перебував у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 . Шлюб розірваний рішенням Подільського районного суду м. Києва від 30 листопада 2020 року. В червні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом про поділ майна подружж - квартири АДРЕСА_1 . Вказана квартира придбана позичені у неї кошти, про що 20 вересня 2016 року її син ОСОБА_3 склав відповідну розписку на суму 20 000 доларів США. Вартість квартири склала 483 920,00 грн., що відповідно до курсу Національного банку України відповідало 18 240 доларів США. Частина грошей пішла на облаштування квартири, власність на яку було оформлено 25 вересня 2018 року. При поділі спільного майна подружжя мають враховуватися також борги подружжя та відносини за зобов`язанням, що виникли в інтересах сім`ї. Її син ОСОБА_3 повернув свою частину боргу 10 000 доларів США., а ОСОБА_2 свою частину боргу не повернула. Позивачка просила стягнути з ОСОБА_2 заборгованість в сумі 365 686,00 грн.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11 вересня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставини, що мають значення для справи. Вважає помилковим висновок суду про недоведеність укладання договору позики ОСОБА_3 в інтересах сім`ї, а також факту використання позичених коштів на придбання квартири АДРЕСА_1 . Зазначає, що відповідачка ОСОБА_2 факт придбання квартири не заперечувала, а у її сина та ОСОБА_2 кошти для придбання квартири були відсутні. Оскільки договір позики укладався під час шлюбу її сина та ОСОБА_2 , квартира є спільним майном подружжя, то слід вважати, що і договір позики від 20 вересня 2016 року укладався в інтересах сім`ї.

Представник ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 просить подану апеляційну скаргу відхилити.

Вислухавши пояснення представників сторін осіб, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідачка ОСОБА_2 з 18 березня 1983 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з сином позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 . Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірваний рішенням Подільського районного суду м. Києва від 30 листопада 2020 року.

20 вересня 2016 року ОСОБА_3 видав позивачці ОСОБА_2 розписку, якою підтверддив, що взяв у борг 20 000 доларів США на придбання рухомого і нерухомого майна на своє ім`я та зобов`язався повернути вказану суму коштів протягом 10 днів з моменту отримання письмової вимоги (а.с. 5).

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення боргу за розпискою з ОСОБА_2 . Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 2 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до змісту ст. 65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Згідно ч. 2 ст. 73 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом установлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї і одержане за договором використано на її потреби.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 коштів в сумі 365 686,00 грн., ОСОБА_1 посилалася на те, що за позичені у неї кошти ОСОБА_3 разом з ОСОБА_2 придбали квартиру АДРЕСА_1 . Відтак, з ОСОБА_2 на її користь підлягає стягненню 1/2 часина переданих у позикукоштів, що в еквіваленті становить 365 686,00 грн.

Разом з тим, позивачка ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих доказів на того, що відповідачка ОСОБА_2 надавала згоду ОСОБА_3 на укладення ним договору позики від 20 вересня 2016 року, на підставі якого заявлено позовні вимоги.

Позивачкою не доведено, що взяті у борг ОСОБА_3 кошти за розпискою від 20 вересня 2016 року були витрачені саме на придання квартири АДРЕСА_1 . Такі обставини заперечувала в суді відповідачка ОСОБА_2 . За твердженням відповідачки право власності на квартиру АДРЕСА_1 було набуто частково за рахунок власних заощаджень подружжя, а також за грошові кошти, які отримані у борг від друга сім`ї ОСОБА_4 . Борг повернутий ОСОБА_4 після продажу 19 липня 2018 року їх з ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_2 . За договором купівлі-продажу вартість проданої квартири становила 471988,13 грн., що складає еквівалент сумі 18000 доларів США. Факт надання 26 жовтня 2017 року у борг подружжю ОСОБА_5 10000 доларів США для придбання нерухомого майна у м.Южне підтвердив ОСОБА_4 , надавши посвідчену радником з консульських питань Посольства України в Республіці Молдова письмову заяву.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про недоведеність позовних вимог ОСОБА_2 .

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 вересня 2023 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 березня 2024 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Крижанівська Г.В.

Матвієнко Ю.О.