УХВАЛА

27 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 396/591/23

провадження № 61-2612ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17 серпня 2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 28 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нова-Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_1 , про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості за орендною платою,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати договір оренди земельної ділянки від 01 жовтня 2013 року, укладеного між ОСОБА_2 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Росія», яке змінило назву на Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Нова-Україна» (далі - СТОВ «Нова-Україна»);стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати в розмірі 8 829,99 грн, пені - 3 028,00 грн та три проценти річних - 329,76 грн.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 28 листопада 2023 року, позов задоволено.

Розірвано договір оренди земельної ділянки від 01 жовтня 2013 року, укладений між сторонами щодо земельної ділянки, кадастровий номер :02:002:1219, площею 4,46 га, розташованої на території Новоукраїнської міської ради.

Стягнено з СТОВ «Нова Україна» на користь ОСОБА_2 заборгованість з виплати орендної плати за період 2020-2022 роки у розмірі 8 829,99 грн; пеню - 3 028,00 грн; три проценти річних - 329,76 грн, а всього стягнено - 12 187,75 грн. Здійснено розподіл судових витрат.

У грудні 2023 року СТОВ «Нова Україна» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17 серпня 2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 28 листопада 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 10 січня 2024 року (провадження № 61-18655ск23) відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою СТОВ «Нова Україна»на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17 серпня 2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 28 листопада 2023 року.

У лютому 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17 серпня 2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 28 листопада 2023 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про строкові платежі і видачі ціна позову визначається сукупністю всіх платежів або видач, але не більше ніж за три роки.

Також, за змістом пункту 8 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про розірвання договору найму (оренди) ціна позову визначається сукупністю платежів за користування майном протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.

У позовах, що складаються з кількох самостійних вимог ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 176 ЦПК України).

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до змісту оскаржуваних судових рішень розмір орендної плати з розрахунку 121 877,27 грн (уточнена нормативно грошова оцінка) х три проценти річних (розмір орендної плати) х 3 роки, становить 10 968,95 грн, розмір заборгованості - 12 187,75 грн, отже ціна позову складає 23 156,70 грн, яка станом на 01 січня 2024 року не перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028*250= 757 000,00 грн).

Враховуючи зазначене вище, рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17 серпня 2023 року та постанова Кропивницького апеляційного суду від 28 листопада 2023 року не підлягають касаційному оскарженню відповідно до положень частини третьої статті 389 ЦПК України, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали містять посилання на випадки, передбачені підпунктами а), в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа має виняткове значення для заявника.

Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки заявник, посилаючись на необхідність у формуванні єдиної правозастосовчої практики щодо застосування статей 512, 528 Цивільного кодексу України, водночас посилається на наявність відповідної практики Верховного Суду щодо застосування наведених норм матеріального права, що виключає потребу формування єдиної правозастосовчої практики.

Стосовно «виняткового значення» справи для учасника справи, то Верховний Суд зазначає: у даному випадку оцінка судом такої «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

Проте, наведені заявником обставини свідчать про переоцінку досліджених судами доказів щодо сплати орендної плати повністю/частково орендарем (стороною договору) та/або третьою особою, яка не є стороною правочину та на яку не покладався обов`язок зі сплати орендної плати.

Посилання заявника на ту, обставину, що ним сплачено позивачу орендну плату у загальному розмірі 30 000,00 грн, а задоволення позову у цій справі зумовлять ініціювання іншого позову щодо повернення цих коштів, зумовлені (посилання) необхідністю встановлення певних преюдиційних обставин у вказаній справі за відсутності обов`язку їх доведення в іншій справі.

Отже, доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що посилання заявника на положення підпункту а), в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України є необґрунтованими, оскільки предмет спору не містить обґрунтованих фактичних передумов для віднесення справи до категорії винятково значимих. Крім того, наведені заявником в касаційній скарзі обставини не дають підстав для висновку, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у справі з ціною позову, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яке не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17 серпня 2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 28 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нова-Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_1 , про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості за орендною платою.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян