Номер провадження: 22-ц/813/4307/24
Номер провадження: 22-ц/813/4322/24
Справа № 502/1619/23
Головуючий у першій інстанції Березнікова О.В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

04.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді Дришлюка А.І., дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 27 грудня 2023 року та на додаткове рішення Кілійського районного суду Одеської області від 04 січня 2024 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ОКТАН» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ТОВ «ОКТАН» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 20 липня 2023 року її було звільнено з посади диспетчера ГНП ТОВ «ОКТАН» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Звільненню за вказаною статтею передувало попередження від 15 травня 2023 року її про скорочення штату працівників та наступне звільнення із займаної посади диспетчера ГНП ТОВ «ОКТАН» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, яке відбудеться 20 липня 2023 року, з одночасним повідомленням про відсутність на підприємстві іншої роботи (посади) відповідної кваліфікації для можливого переведення. Позивач вказувала, що з наказом про звільнення вона ознайомлена 20 липня 2023 року та не згодна з ним, оскільки відповідач не намагався запропонувати позивачці іншу роботу, тобто не надав всі наявні на підприємстві вакансії на день звільнення, а тому вважала, що з боку відповідача наявні порушення вимог ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України.

27 грудня 2023 року рішенням Кілійського районного суду Одеської області вирішено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

04 січня 2024 року додатковим рішенням Кілійського районного суду Одеської області стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКТАН» витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції в розмірі 10000 гривень.

07 лютого 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 направила до Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 27 грудня 2023 року та на додаткове рішення Кілійського районного суду Одеської області від 04 січня 2024 року. Апелянт не погоджується із оскаржуваними судовими рішеннями, вважає їх незаконними та необґрунтованими, прийнятими з порушенням норм процесуального та матеріального права, без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування відповідних норм у схожих правовідносинах. Так, апелянт зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення по суті спору не дослідив, що звільнення апелянта (позивача) було проведено з порушенням норм трудового законодавства, оскільки відповідач не виконав належним чином вимоги ч. 2 ст. 40 та ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України. Апелянт звертає увагу на те, що повідомлення про за планове вивільнення від 15 травня 2023 року за №2 їй відповідач не вручав, натомість їй було вручено попередження від 15 травня 2023 року №2, за змістом якого позивача було попереджено про наступне звільнення без запропонування іншої вакантної посади на підприємстві. Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що в наказі №10-К від 15 травня 2023 року про скорочення штату працівників відсутня вказівка на будь-які підстави для видачі цього наказу. При цьому, апелянт наголошує, що відповідач не надав та в матеріалах справи відсутні докази, що у відповідача дійсно існувала об`єктивна неможливість запропонувати працівнику наявні вакансії та роботи на час його звільнення, які б останній міг виконувати за кваліфікаційним рівнем. Крім того, апелянт вважає, що витяг з ЄДРЮО ФОП та ГФ від 24 листопада 2023 року не є належним та допустимим доказом в даній справі, оскільки не дозволяє встановити чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці на день звільнення позивача з посади на підприємстві та не дозволяє встановити законність доводів відповідача в цій частині. Щодо оскарження додаткового рішення апелянт зазначає, що суд першої інстанції не перевірив повноваження Гніздовської Г.М., як представника ТОВ «Октан» в судових органах, не перевірив достовірність інформації, вказаної в договорі про надання правової допомоги, не витребував у відповідача документи, які встановлюють хто саме має право підписувати угоди від імені ТОВ «Октан» та установчі документи саме на момент подання ОСОБА_2 відзиву на позов і до моменту ухвалення рішення по суті, а тому, на думку апелянта, клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає. З огляду на викладене в апеляційній скарзі, апелянт просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення Кілійського районного суду Одеської області від 27 грудня 2023 року, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 20 липня 2023 року по день ухвалення постанови апеляційного суду, а також скасувати додаткове рішення Кілійського районного суду Одеської області від 04 січня 2024 року та ухвалити нове, яким у задоволенні клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу відмовити.

12 лютого 2024 року вказана апеляційна скарга зареєстрована канцелярією Одеського апеляційного суду.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що виключає можливість їх опрацювання в строк, визначений ст. 359 ЦПК України, апеляційні скарги опрацьовуються в порядку надходження.

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Пунктом 4 ч. 4 ст. 356 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності).

Повні тексти оскаржуваних рішення та додаткового рішення складені 04 січня 2024 року, апеляційну скаргу засобами пошитого зв`язку направлено до Одеського апеляційного суду 07 лютого 2024 року, отже строк на апеляційне оскарження був пропущений.

В апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копії оскаржуваних рішень вона отримала 13 січня 2024 року, однак на підтвердження вказаного жодних доказів до апеляційної скарги не долучила. Тобто, вимоги п. 4 ч. 4 ст. 356 ЦПК України апелянтом недотримані.

Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи, що апелянт на підтвердження своїх доводів щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження відповідних доказів не надала, апеляційний суд вважає за потрібне залишити апеляційну скаргу без руху та надати апелянтові час для усунення недоліків, а саме доказів щодо отримання копій оскаржуваних рішень 13 січня 2024 року. Крім того, з урахуванням надходження апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду, апеляційний суд вважає за потрібне витребувати з Кілійського районного суду Одеської області матеріали цивільної справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» апелянт звільнена від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. При цьому, відповідно до квитанції від 07 лютого 2024 року апелянт сплатила судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1610,4 грн.

Відповідно до ст. ст. 185, 357 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє апелянта та надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись 175, 177, 185, ч. 4 ст. 356, 357 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 27 грудня 2023 року та на додаткове рішення Кілійського районного суду Одеської області від 04 січня 2024 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ОКТАН» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Витребувати з Кілійського районного суду Одеської області матеріали цивільної справи №502/1619/23 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ОКТАН» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Повідомити апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити апелянтові, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суддею буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст.ст. 185, 357 ЦПК України.

В процесі розгляду справ Одеським апеляційним судом застосовуються Правила організації ефективного цивільного судочинства, затверджені Радою суддів України №14 від 28.02.2020 року, з текстом яких можна ознайомитися за посиланням: https://oda.court.gov.ua/sud4813/inshe/3/1163581/

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк