Номер провадження: 22-ц/813/1156/24
Справа № 509/3532/18
Головуючий у першій інстанції Кочко В.К.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Трофименка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Левіта Віктора Семеновича на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 лютого 2023 року по цивільній справі за позовом Міністерства оборони України до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Концерн «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі Концерну «Військторгсервіс» про усунення перешкод у користуванні майном,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року представник позовом Міністерства оборони України звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою, яка в подальшому була уточнена, до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Концерн «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі Концерну «Військторгсервіс» про усунення перешкод у користуванні майном.

Позов мотивований тим, що 21.02.2000 року між Міністерством оборони України, Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області та ТОВ «Промтоварний ринок» укладено договір № 181/9-83р, відповідно до п. 5.1 якого Міноборони має право протягом 99 років з дня підписання цього договору безкоштовного користування на власний розсуд 50 місцями під 20-футові контейнери, що розміщені на території ТОВ «Промтоварний ринок» по вулиці Рожевій.

27.11.2008 року між Міноборони та ДП Міноборони «Південь» укладено договір доручення, відповідно до п. 1.1, 5.1, 5.2 якого Довіритель доручає, а Повірений приймає на себе доручення та зобов`язується вчиняти від імені Міністерства оборони України юридичні дії, пов`язані з укладанням та розірванням договорів з фізичними особами про надання права платного користування 50 місцями для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ «Промтоварний ринок» по вул. Рожевій, збором і обліком грошових коштів, стягненням штрафів та судовим захистом інтересів сторін, які порушуються, оспорюються чи охороняються законом, згідно умов якого Договір набрав чинності з 01.01.2009 року та діяв до 31.12.2009 року.

04.03.2009 року між Міноборони, від імені якого діяло ДП Міноборони «Південь» (Сторона 1), та ОСОБА_2 (Сторона 2) було укладено договір №15/2009 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ «Промтоварний ринок» по вул. Рожевій, відповідно до положень п. п. 2.1, 2.2, 6.1 якого Сторона 1, зокрема, зобов`язується надати Стороні 2 торгове місце №3757 на території «Промтоварний ринок» по вул. Рожевій, а Сторона 2 зобов`язується, зокрема, своєчасно, в терміни, встановлені п. 3.2 договору, здійснювати оплату за договором. Договір набуває чинності з 04.03.2009 року і діє до 04.03.2019 року. Умови договору №15/2009 від 04.03.2009, його зміст та мета вказують на те, що даний договір є договором найму. Відповідно до п. 6.4 договору №15/2009 від 04.03.2009 року дія договору припиняється, зокрема за ініціативою однієї зі сторін. Сторона, яка виступає з ініціативою про припинення дії договору, повинна письмово повідомити про це іншу сторону за два місяці.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 17.06.2009 року №683-р ДП «Південь» було передано до сфери управління Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, який Наказом № 315 від 12.10.2010 року перейменував ДП «Південь» на ДП «ТВК», яке визначено правонаступником майнових прав та обов`язків ДП «Південь».

14.06.2016 року між Міноборони та Концерном «Військторгсервіс» укладено договір доручення №1, відповідно до п. 1.1 якого (у редакції додаткової угоди №1 від 06.03.2018 року) за цим договором Міністерство доручає, а Концерн приймає на себе доручення та зобов`язується від імені Міністерства вчиняти юридичні дії, пов`язані з укладанням, розірванням, припиненням договорів з фізичними та/або юридичними особами про надання права платного користування місцями для встановлення 20-футових контейнерів (загальна кількість - 50 місць) на території ТОВ «Промтоварний ринок» по вул. Рожевій, в тому числі з правом звернення до суду із позовами про тлумачення умов даних договорів, визнання їх недійсними, отримання та обліком коштів, стягнення заборгованості, штрафних санкцій та представництва інтересів сторін в судах та інших юрисдикційних органах з питань, пов`язаних з виконанням цього договору.

ДП «ТВК» листом від 20.07.2016 вих. № 092/41 повідомило відповідача про припинення договору №15/2009 від 04.03.2009 у зв`язку із укладенням між Міноборони та Концерном «Військторгсервіс» Договору доручення №1 від 14.06.2016, за яким укладення договорів та здійснення прийому оплати доручено виключно Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «ОУВТ».

Листами від 16.01.2017 № 42, від 29.03.2018 № 405/7 філія «ОУВТ» повідомила відповідача про припинення дії договору № 15/2009 від 04.03.2009 року в порядку п. 6.4 цього договору та про відсутність у відповідача правових підстав для використання торгового місця № 3757.

Також, за зверненням позивача, в газеті «Одеські вісті» (випуск від 09.06.2018 № 44 (5068) розміщено оголошення про те, що за ініціативою Міноборони припинено дію договорів про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ «Промтоварний ринок» по вул. Рожевій, укладених Міноборони від імені якого діяло ДП Міноборони «Південь», в подальшому ДП «ТВК», а саме: з 06.08.2018 року припиняється дія договору № 15/2009 від 04.03.2009 року укладеного з МОУ від імені якого діяло ДП МОУ «Південь» та ОСОБА_2 на користування торговельним місцем № НОМЕР_1 , на підставі повідомлення від 02.04.2018 року». Аналогічного змісту повідомлення про припинення дії договору № 15/2009 від 04.03.2009 було розміщено і на веб-сайті ТОВ «Промтоварний ринок».

04.03.2019 року закінчився термін дії договору № 15/2009 від 04.03.2009 року, що на думку позивача, виключає будь-яке право у відповідача на використання торгового Міноборони, крім цього позивач зазначає, що дію вказаного Договору продовжено не було, жодні додаткові угоди про продовження терміну дії даного Договору з відповідачем не укладались які б надавали право використовувати вказане торговельне місце і надалі.

Листом від 28.12.2018 року № 1915/13 повідомлено ОСОБА_3 , що після закінчення терміну дії вказаного Договору № 15/2009 від 04.03.2009 року Міноборони не має наміру продовжувати з нею договірні відносини, пов`язані з наданням права платного користування торговим місцем.

Однак, за ствердженнями позивача, після повідомлення про припинення дії вказаного договору, відповідач і надалі продовжує використовувати торгове місце в особі уповноважених нею осіб, на ньому і досі знаходяться 20-футові контейнери, що позбавляє Міністерства оборони України права використовувати торгове місце у відповідності до умов трьохстороннього Договору № 181/9-83р від 21.02.2000. Зокрема, Міноборони не має можливості передати вказане торговельне місце в користування іншій особі з метою отримання прибутку, так як відповідач та треті особи чинять перешкоди у користуванні та відмовляється його звільнити, чим систематично завдаються збитки у вигляді упущеної вигоди Міноборони, щомісячно у розмірі 16 925,40 грн. Таким чином, позивач вказує, що систематичне вчинення неправомірних дій, перешкоджання Міністерству оборони України в особі Концерну «Військторгсервіс» у здійсненні господарської діяльності, призводить до нанесення значних збитків господарській діяльності державного господарського об`єднання та державі в цілому.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 лютого 2023 року позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_3 та будь яких інших третіх осіб, усунути перешкоди Міністерству оборони України у користуванні торговельним місцем, шляхом звільнення торговельного місця № НОМЕР_1 від розміщених на ньому двох 20-футових контейнерів (шляхом демонтажу) по вулиці Рожевій на території ТОВ «Промтоварний ринок» за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20. Стягнуто зі ОСОБА_4 на користь Міністерства оборони України судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Левіт Віктор Семенович подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 лютого 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання, призначене на 12.03.2024 року на 15:00 год. відповідач ОСОБА_5 та її представник адвокат Левіт B.C. не з`явилися, про причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи в режимі відеоконференцзв`язку та про відкладення розгляду справи з викладенням відповідних обґрунтувань не подавали.

Присутні в судовому засіданні представники позивача Міністерства оборони України та третьої особи Концерн «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі Концерну «Військторгсервіс» не заперечували проти розгляду справи за відсутності скаржника та її представника, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Оскільки поважність причин неявки відсутніх в судовому засіданні 12.03.2023 року о 15:00 годині відповідача ОСОБА_1 та її представника адвоката Левіта B.C. судом апеляційної інстанції документально не встановлена, а наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, спір підлягає вирішенню по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тому розгляд апеляційним судом справи у відсутності учасників, які не з`явилися в судове засідання при таких обставинах не є порушенням їхніх прав щодо забезпечення участі в судовому засіданні і доступі до правосуддя. Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі № 361/8331/18.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам відповідає.

Задовольняючи позов, зобов`язуючи Стаховську Оксану та будь яких інших третіх осіб, усунути перешкоди Міністерству оборони України у користуванні торговельним місцем, шляхом звільнення торговельного місця № НОМЕР_1 від розміщених на ньому двох 20-футових контейнерів (шляхом демонтажу) по вулиці Рожевій на території ТОВ «Промтоварний ринок» за адресою Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, з матеріалів справи вбачається, що:

- 21.02.2000 року між Міністерством оборони України, Авангардівською селищною радою та товариством з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» укладено Договір № 181/9-83р, відповідно до п. 5.1 якого, Міністерство має право протягом 99 років з дня підписання цього Договору безкоштовно користуватися на власний розсуд 50-ма торговельними місцями під 20-футові контейнери по АДРЕСА_1 на території ТОВ «Промтоварний ринок»;

- у листі від 14.03.2017 № 240 ТОВ «Промтоварний ринок» вказав, що Міністерство оборони України має право використовувати на власний розсуд 50 торгових місць, у тому числі і торгове місце № 3757;

- 27.11.2008 року Міністерство оборони України (Довіритель) та Державне підприємство Міністерства оборони України «Південь» (Повірений) укладено договір доручення, за умовами п. 1.1. якого довіритель доручає, а повірений приймає на себе доручення та зобов`язується вчиняти від імені Міністерства оборони України юридичні дії, пов`язані з укладанням та розірванням договорів з фізичними особами про надання права платного користування 50 місцями для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ «Промтоварний ринок» по вул. Рожевій та вчиненням інших дій передбачених умовами цього договору доручення;

- 04.03.2009 року між Міністерством оборони України (Сторона 1) від імені якого діє ДП МОУ «Південь» відповідно до договору доручення від 27.11.2008 року і ОСОБА_2 укладений договір про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ «Промтоварний ринок» по вул. Рожевій № 15/2009, згідно з яким Сторона 1 надає Стороні 2 право платного користування місцем на території ТОВ «Промтоварний ринок» по вул. Рожевій для встановлення 20-футових контейнерів, що належать Стороні 2. Відповідно до п. 2.1 договору Сторона 1 зобов`язується надати Стороні 2 торгове місце № 3757 на території Промтоварного ринку по вул. Рожевій. Згідно п. 6.1. Договору № 15/2009 від 04.03.2009 року, договір набуває чинності з 04.03.2009 року і діє до 04.03.2019 року. Пунктом 2.2.4 Договору № 15/2009 від 04.03.2009 року визначено, що Сторона 2 зобов`язується при припиненні дії договору або його розірванні вивезти контейнери з території ТОВ «Промтоварний ринок».

Відповідно до п. 6.4 Договору дія Договору припиняється у випадках закінчення терміну на який він був укладений або за ініціативою однієї із сторін. Сторона, яка виступає з ініціативою про припинення дії Договору, повинна письмово повідомити про це іншу сторону за 2 місяці.

У матеріалах справи не міститься договорів, додаткових угод чи інших доказів які свідчили б про продовження терміну дії Договору № 15/2009 від 04.03.2009 року чи переукладення його на новий термін з відповідачем чи іншими особами на користування торговим місцем № 3757.

У відповідності до умов договору доручення від 14.06.2016 року № 1 з урахуванням Додаткової угоди № 1 від 06 березня 2018 року до договору доручення № 1 від 14.06.2016 року Міністерство оборони України уповноважило Концерн «Військторгсервіс» вчиняти від імені Міністерства юридично значимі дії, пов`язані з укладанням, розірванням, припиненням договорів з фізичними та/або юридичними особами про надання права платного користування місцями для встановлення 20-ти футових контейнерів на території ТОІВ «Одеський промтоварний ринок» по вул. Рожевій у тому числі звертатися з позовами з питань, пов`язаних з виконанням умов цього Договору (т. 1 а/с 22-26).

Згідно з повідомленням Концерн «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі Концерну «Військторгсервіс» від 29.03.2018 року вих. № 405/7 на адресу орендаря ОСОБА_6 направлено повідомлення про припинення дії договору про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ «Промтоварний ринок» по вул. Рожевій №15/2009 на підставі п. 6.4. Договору за ініціативи Міністерства оборони України, від імені якого діє Концерн «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі Концерну «Військторгсервіс» (т. 1 а/с 34).

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення лист Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі Концерну «Військторгсервіс» від 29.03.2018 року вих. № 405/7 вручений ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 - 02.04.2018 року (т. 1 а/с 35).

У матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_6 після отримання попередження від Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі Концерну «Військторгсервіс» про припинення на підставі п. 6.4. договору № 15/2009 від 04.03.2009 року його дії, вивезла контейнери, що належать ОСОБА_6 з території ТОВ «Промтоварний ринок» у відповідності до пункту 2.2.4 Договору.

У матеріалах справи міститься Акт огляду торговельного місця від 22.05.2019 року, а також Акти огляду від 09.07.2019 року та від 10.07.2019 року, з яких вбачається, що на торговельному місці № 3757 знаходяться 20-футові контейнери та продовжує здійснюватися торговельна діяльність, незважаючи на припинення дп договору про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ «Промтоварний ринок» по вул. Рожевій № 15/2009 від 04.03.2009 року зі ОСОБА_2 та не перебування Міністерства оборони України у будь-яких договірних відносинах з відповідачем чи з іншими особами які б надавали право будь-якій особі використовувати торгове місце № 3757 у господарській чи іншій діяльності.

Крім того, вже під час розгляду справи в суді 28.12.2018 року позивачем додатково направлено відповідачці повідомлення про небажання продовжувати з нею договір № 15/2009 від 04.03.2009 року про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ «Промтоварний ринок» по вул. Рожевій, що відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачка отримала 04.01.2019 року - тобто за два місяці до дати закінчення строку договору - 04.03.2019 року (т. 1 а/с 107-108).

Колегія суддів виходить з такого.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного права.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст. 759 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Оскільки з матеріалів справи вбачається і судом встановлено, що:

- у п. 6.4 Договору про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ «Промтоварний ринок» по вул. Рожевій №15/2009 від 04.03.2009 року сторони погодили припинення його Дії у випадках закінчення терміну на який він був укладений або за ініціативою однієї із сторін та сторона, яка виступає з ініціативою про припинення дії Договору, повинна письмово повідомити про це іншу сторону за 2 місяці;

- згідно з повідомленням Концерн «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі Концерну «Військторгсервіс» від 29.03.2018 року вих. № 405/7 на адресу орендаря ОСОБА_6 направлено повідомлення про припинення дії договору про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ «Промтоварний ринок» по вул. Рожевій №15/2009 на підставі п. 6.4. Договору за ініціативи Міністерства оборони України від імені якого діє Концерн «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі Концерну «Військторгсервіс» (т. 1 а/с 34);

- згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення лист Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі Концерну «Військторгсервіс» від 29.03.2018 року вих. № 405/7 вручений ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 - 02.04.2018 року (т. 1 а/с 35);

- у матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_6 після отримання 02.04.2018 року попередження від Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі Концерну «Військторгсервіс» про припинення на підставі п. 6.4. договору № 15/2009 від 04.03.2009 року його дії, вивезла контейнери, що належать ОСОБА_6 з території ТОВ «Промтоварний ринок» у відповідності до пункту 2.2.4 Договору;

- також міститься Акт огляду торговельного місця від 22.05.2019 року, а також Акти огляду від 09.07.2019 року та від 10.07.2019 року, з яких вбачається, що на торговельному місці № 3757 знаходяться 20-футові контейнери та продовжує здійснюватися торговельна діяльність;

- у матеріалах справи не міститься договорів, додаткових угод чи інших доказів які свідчили б про продовження терміну дії Договору №15/2009 від 04.03.2009 року чи переукладення його на новий термін з відповідачем чи іншими особами на користування торговим місцем № 3757.

Суд першої інстанції набув обґрунтованого висновку про задоволення позову та зобов`язання Стаховську Оксану та будь яких інших третіх осіб, усунути перешкоди Міністерству оборони України у користуванні торговельним місцем, шляхом звільнення торговельного місця № НОМЕР_1 від розміщених на ньому двох 20-футових контейнерів (шляхом демонтажу) по вулиці Рожевій на території ТОВ «Промтоварний ринок» за адресою Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20.

Доводи апеляційної скарги, що рішення суду крім відповідачки також стосується невідомих невизначених інших осіб не можуть бути взятими до уваги, оскільки відповідач не є представником цих інших невідомих осіб, а безпосередньо ці особи з апеляційною скаргою до суду не зверталися.

Крім того, у разі, якщо невідомі інші особи користуються належними відповідачці торговими контейнерами з її згоди, то наведені відповідачем доводи апеляційної скарги є неспроможними, так як договір, який надавав відповідачці право користування протягом певного часу торговим місцем № 3757 сплив, і оскільки позивач повідомив відповідачку про небажання продовжувати дію договору, фактична передача користування контейнерами іншим особам (в тому числі кожного разу іншій) перетворюють ухвалене на захист прав позивача судове рішення про усунення позивачу перешкод у користуванні шляхом зобов`язання звільнити торговельне місце № НОМЕР_1 від розміщених на ньому двох 20-футових контейнерів (шляхом демонтажу) по вулиці Рожевій на території ТОВ «Промтоварний ринок» за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20 на ілюзорне, тобто таке, що виконати не виявляється можливим (з огляду на неучасть цих інших невідомих осіб в судовій справі і відсутність їхніх анкетних даних у виконавчому документі).

Інші доводи апеляційної скарги зведені лише до незгоди з висновком суду першої інстанції без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів набутий судом висновок або свідчили б про невірну оцінку судом доказів, які надані сторонами та невірне застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських судців до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший" статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»),

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Левіта Віктора Семеновича - залишити без задоволення.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено: 28.03.2024 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова