ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/2168/23 Номер провадження 22-ц/814/1148/24Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Чумак О.В.,

суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

за участю секретаря Галушко А.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Круглова Сергія Сергійовича, який представляє інтереси позивача ОСОБА_1 , на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 жовтня 2023 року, ухвалене суддею Андрієць Д.Д.,

по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАРАЗ-8" про захист прав споживача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

встановила:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАРАЗ-8" про захист прав споживача, пославшись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку 21/4 від 19 травня 2016 року управителем багатоквартирного будинку було визначено ТОВ «ЗАРАЗ-8», встановлено ціну на послугу з управління та затверджено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, а саме ціна послуг з управління за 1 кв.м. загальної площі для житлових приміщень (квартир) складає 6,48 грн, а за 1 кв.м. загальної площі для житлових приміщень (квартир) першого поверху 6,20 грн.

Відповідач в односторонньому порядку почав змінювати умови договору про надання послуг, в частині переліку послуг та їх вартості, зокрема збільшив вартість послуг з 6,48 грн до 7,99 грн.

Крім того в період з 01.05.2019 по 31.10.2021 відповідач не надав позивачу частину послуг, а тому за вказаний період вона мала сплатити вартість послуг з утримання будинку виходячи із розміру 1,80 грн за 1 кв.м..

Позивач зазначила, що відповідно до відомостей з кадастрової карти прибудинкова територія відсутня, а тому і послуги з її утримання надаватись не можуть.

Вважає, що діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яка полягала у порушенні її прав, як споживача. Моральну шкоду вона оцінює в 1 000 000 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 жовтня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАРАЗ-8" про захист прав споживача відмовлено.

Позивач не погодилась з вказаним рішенням суду першої інстанції та її представник адвокат Круглов С.С. подав на рішення суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що відповідач, як виконавець послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у багатоквартирному будинку надавав відповідну послугу споживачам в буд. АДРЕСА_2 з 01.03.2016 до часу, з якого співвласники визначаться з формою управління багатоквартирним будинком, але не пізніше 01.07.2016.

19.05.2016 відбулися збори співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , на яких серед іншого визначено відповідача управителем цього будинку, встановлено ціну на послугу з управління та затверджено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, а саме ціна послуг з управління за 1 кв.м. загальної площі для житлових приміщень (квартир) складає 6,48 грн, а за 1 кв.м. загальної площі для житлових приміщень (квартир) першого поверху 6,20 грн.

10.12.2017 набув чинності закон «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, яким передбачено, що ціна на послугу з управління багатоквартирним будинком встановлюється за домовленістю сторін, а змінюватися може виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначеному таким договором та не є врегульованою, що передбачено п. 3.3.6. договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком

Вказує, що відповідач не надавав позивачу звіти про напрямки та розміри витрачених коштів за весь час проживання позивача у будинку, а рішення виконкому сільської ради від 26.04.2017 № 139 отримано незаконним шляхом.

Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території відповідач не надає позивачу та іншим співвласникам, що підтверджено рахунками на оплату та довідками про нарахування заборгованості, які надані сторонами., та відповідно до яких відповідач надає виключно послуги з управління будинком позивача за узгодженою ціною, а не тарифом.. Ціну та її зміну на послуги з управління будинком затверджують співвласники будинку, а тариф може бути затверджено органом місцевого самоврядування щодо будинків, які перебувають в його власності або яким він за конкурсом обирав управителя відповідно до вимог ч.5 ст. 13 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Вважає, що виконавчий комітет Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради не мав право втручатися у правовідносини позивача і відповідача та приймати рішення про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території.

Вказує, що складений позивачем 16.06.2021 акт-претензія є належним доказом на підтвердження факту ненадання відповідачем послуги за період з травня 2019 року по червень 2021 року, як і акт-претензія від 08.06.2021, яка свідчить про ненадання відповідачем послуг за період з червня 2021 року по жовтень 2021 року. При цьому вказаний акт-претензія надісланий відповідачу поштою по квитанції № 798 та отриманий 14.06.2024, що підтверджено принстскріном з сайту Укрпошти. До суду першої інстанції цей доказ не був наданий, оскільки відповідач не спростував факту отримання акту-претензії, а суд першої інстанції не ставив цього питання та не висловлював сумніви щодо факту отримання відповідачем претензії.

Також представник позивача вважає доведеними твердження про те, що земельна ділянка навколо будинку позивача перебуває в оренді в ТОВ «Укргаз», отже, обслуговування відповідачем прибудинкової території іншої юридичної особи за кошти мешканців будинку, в тому числі позивача, проводиться незаконно. Відповідач не спростував вказану обставину. А висновки суду про наявність території для надання послуг відповідачем та що будинок, в якому проживає позивач, є частиною жилого комплексу позивач вважає помилковими.

Крім цього представник позивача вказує на те, що суд не дослідив обставини ненадання відповідачем послуг, передбачених договором, за період з 01.05.2019 по 31.10.2021, а саме з прибирання прибудинкової території, підвалу, техповерхів, покрівлі, обслуговування систем диспетчеризації, обслуговування та поточний ремонт систем протипожежної автоматики і димовидалення, а також за наявності інших внутрішньо будинкових інженерних систем; проведення поточного ремонту елементів зовнішнього упорядження, розташованих на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території, озеленення, обслуговування клумб, газонів, зелених насаджень, прибирання снігу, посипання призначеною для проходу та проїзду частини прибудинкової території протиожеледними сумішами; охорона майна загального користування, включаючи забезпечення контрольно-пропускного режиму на території житлового комплексу, де розташований будинок.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ТОВ «ЗАРАЗ-8» просить залишити без задоволення апеляційну скаргу та без змін рішення суду першої інстанції, яке вважає законним і обґрунтованим.

У поданих на відзив поясненнях ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи та перевіривши рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.07.2013 №6685746.

19.05.2016 відбулись збори співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 . Управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 визначено ТОВ «Зараз-8». Також було встановлено ціну на послугу з управління та затверджено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (Договір про надання послуг).

Відповідно до пункту 2.1 договору, ціна послуг та порядок її розрахунку визначається в додатку №1 до даного договору. Зміна ціни послуг проводиться виключно у порядку, встановленому законом.

Додатком 1 до договору про надання послуг визначено ціну послуг з управляння та тарифи, серед якого ціна послуг з управління за 1 кв.м. загальної площі для житлових приміщень (квартир) складає 6,48 грн., а за 1 кв.м. загальної площі для житлових приміщень (квартир) першого поверху 6,20 грн.

Окремо в додатку №1 до договору з управління вказано, що централізоване водопостачання холодної води та водовідведення, електроенергія оплачується згідно тарифів виробника, затверджених у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно з умовами у підпункті 3.3.6 пункту 3.3 договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, управитель має право вносити за письмовим погодженням з власником у договір зміни, що впливають на розмір плати за послуги.

Рішенням Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 26.04.2017 №142 погоджено та введено в дію з 07.05.2017 відкоригований тариф ТОВ «ЗАРАЗ-8» на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для споживачів за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: для житлових приміщень (споживачі І групи населення): вартість за 1 кв.м. загальної площі в будинках 7,99 грн; вартість за 1 кв.м. загальної площі в будинках без урахування обслуговування ліфтів 7,25 грн; для житлових і нежитлових приміщень (споживачі ІІ та ІІІ груп фізичні та юридичні особи): вартість за 1 кв.м. загальної площі в будинках 10,92 грн; вартість за 1 кв.м. загальної площі в будинках без урахування обслуговування ліфтів 9,92 грн.

08.06.2021 позивач направила претензію на адресу ТОВ «ЗАРАЗ-8» з приводу ненадання послуг з прибирання прибудинкової території; прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі; обслуговування систем диспетчеризації; технічне обслуговування та поточний ремонт систем протипожежної автоматики і димовидалення; проведення поточного ремонту елементів зовнішнього упорядження, розташованих на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території; озеленення, обслуговування клумб, газонів, зелених насаджень; прибирання снігу і вивезення снігу та посипання прибудинкової території протиожеледними сумішами; охорона майна загального користування, включаючи забезпечення контрольно-пропускного режиму на території житлового комплексу де розташований будинок.

16.06.2021 ОСОБА_1 склала акт-претензію про те, що послуги з обслуговування прибудинкової території вона не отримувала.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довела наявність порушеного права зі сторони відповідача, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 45 від 24.01.2006 року, визначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

10.06.2018 втратили чинність окремі норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV, що регулюють надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління будинком, спорудою та групою будинків, ремонту приміщень, будинків, споруд.

Інші норми цього закону залишилися чинним до 01.05.2019, коли весь закон втратив чинність повністю на підставі Закону № 2189-VIII від 09.11.2017, ВВР, 2018, № 1, ст. 1.

10.06.2018 набули чинності окремі положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189, зокрема: стаття 5 щодо розмежування житлових і комунальних послуг та встановлення переліку послуг, що входять до послуги з управління багатоквартирним будинком; стаття 12 щодо укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону; частина 3 пункту 3-1 розділу VI про те, що до моменту затвердження Кабінетом Міністрів України Типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком сторони укладають договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за формою та на умовах, погоджених між управителем та співвласниками.

Відповідно до вимог ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, а згідно із п. 3.1 Договору боржник повинен вносити плату за отримані послуги на рахунок заявника до кінця поточного місяця.

Статтею 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно; розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку; розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.

Крім того відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані: виконувати рішення зборів співвласників, своєчасно оплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Згідно із п. п. 5, 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 №417-VIII співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників та своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 вважала, що сплата комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території має відбуватись за тарифами, встановленими зборами співвласників багатоквартирного будинку.

Як встановив місцевий суд, відповідними зборами співвласників багатоквартирного будинку було лише затверджено типові умови договору та уповноважено кожного співвласника особисто укласти з ТОВ «ЗАРАЗ-8» індивідуальний договір про надання послуг з управління багатоквартирного будинку на умовах, затверджених зборами.

Між тим індивідуального (окремого) договору з ТОВ «ЗАРАЗ-8» ОСОБА_1 укладено не було і на цей час він не укладений.

При цьому саме на споживача послуг в силу зазначеного рішення співвласників багатоквартирного будинку та п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» покладено обов`язок укласти такий договір.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (чч.1, 2 ст.77 ЦПК України ).

Згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що рішення Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 26.04.2017 №142 не суперечить вимогам законодавства та рішенню зборів багатоквартирного будинку, оскільки на момент його ухвалення Закон України «Про житлово-комунальні послуги» надавав повноваження органам місцевого самоврядування на встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги.

Доказів, які б підтверджували те, що позивач скористалася наданим їй законом правом на подання зауважень щодо тарифів, встановлених рішенням Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, матеріали справи не містять та стороною позивача суду не надано.

За таких обставин місцевий суд дійшов правильного висновку про відсутність порушення відповідачем вимог законодавства в частині нарахування вартості послуги за тарифами, встановленими рішенням Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 26.04.2017 №142.

Належних і допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачем не надавалися послуги за період із травня 2019 року по червень 2021 року за адресою: АДРЕСА_2 , стороною позивача не надано.

Суд надав правильну правову оцінку акту-претензії позивача щодо неотримання послуги з обслуговування прибудинкової території за вказаний період, оскільки вона складена ОСОБА_1 лише 16.06.2021, отже не доводить вказану обставину, тому обґрунтовано не прийнята до уваги місцевого суду як належний і допустимий доказ на підтвердження факту не надання послуги за період із травня 2019 року по червень 2021 року.

Враховуючи те, що позивач не надала суду доказів отримання відповідачем претензії від 08.06.2021, що згідно вимог законодавства викликало б у відповідача обов`язок з`явитись для проведення перевірки кількості та якості надання послуги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність вимог позивачки щодо відсутності заборгованості за період із червня 2021 року по жовтень 2021 року, та не взяв до уваги як належний і достатній доказ на підтвердження її вимог акт-претензію від 08.06.2021.

При цьому суд вірно послався на те, що позивач не надала доказів щодо виклику управителя шляхом усного звернення, чи звернення на електронну пошту, шляхом телефонного дзвінка тощо.

Також суд першої інстанції надав правильну правову оцінку доводам позивача про відсутність території для надання послуги з її обслуговування, оскільки будинок АДРЕСА_3 , є частиною житлового комплексу, який, в свою чергу, є цілісним майновим комплексом, що утворений земельною ділянкою в установлених межах, розміщеним на ній жилим багатоквартирним будинком або його частиною разом із спорудами та інженерними мережами.

Доводи апеляційної скарги представника позивача адвоката Круглова С.С., які дублюють переважно обґрунтування позовних вимог, належними, допустимими і достатніми доказами не підтверджені, зводяться до незгоди з ухваленим рішенням, правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, тому на увагу колегії суддів не заслуговують.

Посилання сторони позивача на те, що не затверджено ціну послуги на управління багатоквартирним будинком, а тому нарахування за послуги з управління з боку ТОВ «ЗАРАЗ-8» є неправомірними, спростовується рішенням виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільради КиєвоСвятошинського району Київської області від 26.04.2017 року № 142, яким було погоджено та введено в дію з 07.05.2017 року відкориговані тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території: -вартість за 1 кв.м. загальної площі в будинках - 7,99 грн., -вартість за 1 кв.м. загальної площі в будинках без урахування обслуговування ліфтів - 7,25 грн.

Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачає, що витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Таким чином, Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» не містить норм на випадок розрахунку вартості надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; коригування тарифів у зв`язку із зростанням цін/тарифів на послуги, які виробляються суб`єктами природних монополій, діяльність яких регулюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Враховуючи невизначеність, що міститься у Законі України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», у квітні 2017 року ТОВ «ЗАРАЗ-8» звернулося до виконавчого органу місцевого самоврядування з проханням погодити та ввести в дію відкоригований тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій лише у зв`язку із зростанням цін/тарифів на послуги, які виробляються суб`єктами природних монополій, діяльність яких регулюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг (наприклад, вивезення твердих побутових відходів, водопостачання та водовідведення, обслуговування ліфтів тощо), як це передбачено Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» є нормативним актом спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Крім того даний закон визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Відповідно до п. 36 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затвердженого постановою КМУ від 01.06.2011 р. №869, метою коригування тарифів, що розраховуються згідно порядку, є забезпечення відшкодування у повному обсязі економічно обґрунтованих планових витрат, що враховуються під час визначення повної собівартості послуг, планового прибутку та податку на додану вартість.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади; погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності.

На підставі вищевказаної правової норми, рішенням виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 26.04.2017 року №142 були погоджені та введені в дію з 07.05.2017 року відкориговані тарифи для ТОВ «ЗАРАЗ-8» на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території для споживачів за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів. Органи місцевого самоврядування встановлюють (погоджують) тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі, не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання).

09.11.2017 Верховною Радою України прийнятий Закон України «Про житловокомунальні послуги» № 2189-VIII, який набрав чинності з 10.12.2017 та введений в дію з 1 травня 2019 року.

10.06.2018 року втратили чинність окремі норми Закону України «Про житловокомунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV, що регулюють надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління будинком, спорудою або групою будинків, ремонту приміщень, будинків, споруд.

Інші норми цього закону залишалися чинними до 01.05.2019, коли весь закон втратив чинність повністю на підставі Закону № 2189-VIII від 09.11.2017, ВВР, 2018, №1, ст.1. 10.06.2018 року набули чинності окремі положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189, зокрема: стаття 5 щодо розмежування житлових і комунальних послуг та встановлення переліку послуг, що входять до послуги з управління багатоквартирним будинком; стаття 12 щодо укладання договорів про надання житлово-комунальних послуг відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону; частина 3 пункту 3-1 розділу VI про те, що до моменту затвердження Кабінетом Міністрів України Типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком сторони укладають договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за формою та на умовах, погоджених між управителем та співвласниками.

Крім того даним законом (п. 1 ч. 1 ст. 5) передбачається, що послуга з управління багатоквартирним будинком може включати також і інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.

Зважаючи на обов`язковість виконання законів України управителем та співвласниками багатоквартирного будинку, Управитель відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189 ініціював приведення у відповідність до чинних норм законодавства існуючий перелік послуг з управління багатоквартирним будинком шляхом виключення з нього послуг, що безпосередньо не повинні входити до тарифу на утримання будинків, споруд та прибудинкової території (такі послуги Управитель у зв`язку із змінами в чинному законодавстві мав би право забезпечувати за окремими договорами або додатковими угодами).

З цією метою Управителем у серпні 2018 року було підготовлено та до 01 вересня 2018 року було розіслано всім мешканцям будинку АДРЕСА_2 , додаткові угоди до вже діючих договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, в яких було внесено зміни до пункту 1.2 договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що затверджений зборами Співвласників багатоквартирного будинку.

Як зазначив представник відповідача, і це не спростовано стороною позивача, на момент ініціювання Управителем зазначених змін до переліку житлово-комунальних послуг, в законодавстві України були взагалі відсутні прийняті підзаконні нормативно-правові акти, які б затверджували типові або примірні договори про надання житлово-комунальних послуг, що також не дозволяло виконати вимоги пункту 2 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189 щодо необхідності укладання договорів про надання житлово-комунальних послуг відповідно до типових або примірних договорів.

28 серпня 2018 року Управителем направлено поштовими відправленнями (із складанням реєстру одержувачів), співвласникам багатоквартирного будинку відповідні Додаткові угоди про внесення змін до договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (копія реєстру додається).

У своєму правочині Управитель керувався вимогами частини 3 пункту 3-1 розділу VI Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189 про те, що до моменту затвердження Кабінетом Міністрів України Типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком сторони укладають договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за формою та на умовах, погоджених між управителем та співвласниками. Зазначена Додаткова угода, направлена Управителем співвласникам, і була саме такою формою погодження. Тридцяти денний термін погодження співвласниками змін до договору визначений з урахуванням вимог пунктів 3 і 5 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV, відповідно до яких процедура погодження договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін, а договір про надання житлово-комунальних послуг набирає чинності з моменту його укладення.

Відносини з реалізації права власності у багатоквартирних будинках регулюються законодавством, що, складається з Конституції України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII, інших законів України та нормативноправових актів, що регулюють відносини у сфері власності у багатоквартирних будинках.

Попри внесення змін в договори з управління багатоквартирним будинком за ініціативою Управителя, співвласники не були позбавлені права самостійно ініціювати внесення змін до цих договорів та винести це питання на обговорення зборів співвласників, проте останніми цього не було зроблено.

Як зазначив відповідач, у період з 01.09.2018 р. по 30.09.2018 р. (30-денний строк для надання відповіді щодо підписання Додаткової угоди) до Управителя не звернулося письмово жодного власника із всього квартирного будинку, в тому числі позивач, про свою незгоду з внесенням запропонованих змін та відмову підписувати Додаткові угоди.

Вказана обставина стороною позивача не спростована. Отже 100% співвласників даного будинку АДРЕСА_2 фактично погодили зміст запропонованої додаткової угоди.

Крім цього позивач не оскаржував у суді ані рішення Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 24.02.2016 р. № 40. Ані рішення (оформлене протоколом) зборів співвласників від 19 травня 2016 р., яким ТОВ «ЗАРАЗ-8» було обрано управителем багатоквартирного будинку; ані рішення виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільради КиєвоСвятошинського району Київської області від 26.04.2017 року № 142.

Виходячи із засад ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім спорів, розгляд яких здійснюється в поядку іншого судочинства.

Відповідно до положень ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом вказаної норми особа, яка вважає, що її право порушене, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який, як правило, визначається спеціальним законом (Цивільний Кодекс чи інший акт цивільного законодавства), що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Відсутність порушеного права, чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту, способам, визначеним законодавством є підставою для відмови у позові.

Отже, посилання позивача на неправомірність нарахувань з боку Управителя є необґрунтованими та недоведеними, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 ..

Крім цього, колегія суддів зазначає, що ДБН А.2.2-3-2014 ідентифікує житловий комплекс (будову) як сукупність будинків, будівель, споруд будь-якого призначення, лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури, об`єднаних цільовим призначенням, зведення яких здійснюється, як правило, за єдиною проектною документацією.

Відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», комплексна забудова території здійснюється з метою забезпечення громадських інтересів. Таким чином, оскільки, будинки у житловому комплексі збудовані за єдиною проектною документацією, співвласники набуваючи право власності на приміщення у таких будинках, набувають додатково не тільки право спільної власності на багатоквартирний будинок, але і право спільної власності на увесь житловий комплекс, як цілісний майновий комплекс у т. ч. і на елементи благоустрою, оскільки територія житлового комплексу об`єднана цільовим призначенням - задоволення житлових потреб співвласників комплексу, а оскільки власність зобов`язує, то власники квартир у житлових комплексах мають сплачувати послуги з управління усім комплексом, а не окремо взятими будинками.

Відповідно до ДБН 360-92** житловий квартал (житловий комплекс) це первісний структурний елемент житлового середовища, обмежений магістральними або житловими вулицями, проїздами, природними межами тощо, площею до 20-50 га з повним комплексом установ і підприємств обслуговування місцевого значення (збільшений квартал, мікрорайон) і до 20 га з неповним комплексом.

Як вказує відповідач, і це не спростовано позивачем, ЖК «ЧАЙКА» є комплексною, єдиною забудовою, оскільки його будинки, споруди, передавальні пристрої та уся інженерна інфраструктура збудована за єдиною проектною документацією, що об`єднані територіально, а тому тариф на утримання будинків, споруд, будь-якого призначення, єдиних мереж, об`єктів інженерно - транспортної інфраструктури та прибудинкової території житлового комплексу «ЧАЙКА» розрахований як єдина середня величина для 1 метра квадратного житлової/нежитлової площі для всіх власників та орендарів приміщень ЖК «ЧАЙКА».

Тобто це комплекс, який налічує 30 будинків і оскільки, територія житлового комплексу є спільною для всіх мешканців то і вартість утримання території розподілена на всіх мешканців комплексу пропорційно площі житлового/нежитлового приміщення кожного з них.

Отже твердження апелянта про те, що відсутня прибудинкова територія, яка підлягає обслуговуванню та за яку нараховується плата, не заслуговують на увагу.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, і яка полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазначала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами те, що неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача йому завдана моральна шкода, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями відповідача та його вини в заподіянні моральної шкоди, не зазначено з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову у цій частині, яка є похідною вимогою.

Рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, ухвалено на підставі всебічно встановлених обставин. Підстав для його скасування з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегією суддів не встановлено.

За таких обставин апеляційна скарга залишається колегією суддів без задоволення. Рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката Круглова Сергія Сергійовича, який представляє інтереси позивача ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Ю.В.Дряниця

Л.І.Пилипчук