УХВАЛА

13 березня 2024 року

м. Київ

справа № 562/4687/23

провадження № 61-53вп24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув питання про визначення підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Здолбунівського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 січня 2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів надіслано до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку, визначеному статтею 29 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Ухвала Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 січня 2024 року мотивована тим, що оскільки позивач та відповідач, які є громадянами України, проживають на території Чеської Республіки, тому наявні підстави, передбачені статтею 29 ЦПК України, для передачі справи до Верховного Суду для визначення підсудності.

04 березня 2024 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи № 562/4687/23.

У визначенні підсудності слід відмовити з огляду на таке.

Згідно зі статтею 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Таким чином, за змістом вказаної законодавчої норми підсудність справ за участю громадян України визначається ухвалою судді Верховного Суду в тому разі, якщо обидві сторони проживають за межами України.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивач ОСОБА_1 є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією її паспорта серії НОМЕР_1 (а. с. 16-19). Проте проживає позивач за межами України, що підтверджується копією договору оренди квартири від 27 вересня 2023 року з його перекладом на українську мову, згідно з яким ОСОБА_1 винаймає квартиру АДРЕСА_2 на визначений період з 01 жовтня 2023 року по 30 вересня 2024 року (а. с. 59-66).

Отже, факт проживання ОСОБА_1 за межами України підтверджується належними доказами.

Відповідач у справі ОСОБА_2 є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією його паспорта серії НОМЕР_2 та витягом з реєстру Здолбунівської територіальної громади щодо реєстрації місця проживання фізичної особи (а. с. 21-22, 98).

Постановляючи ухвалу від 05 січня 2024 року, Здолбунівський районний суд Рівненської області виходив, зокрема, з того, що позивач зазначила адресами для листування з відповідачем ОСОБА_2 основне та додаткове місця його роботи у Чеській Республіці.

Разом з тим додані до позовної заяви матеріали не містять жодних доказів на підтвердження факту проживання ОСОБА_2 за межами України.

Ураховуючи викладене, відсутні підстави для визначення Верховним Судом підсудності цієї справи в порядку, передбаченому статтею 29 ЦПК України.

Керуючись статтею 29 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у визначенні підсудності цивільної справи № 562/4687/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Матеріали справи № 562/4687/23 повернути до Здолбунівського районного суду Рівненської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов