Справа № 589/1076/24
Провадження № 2-о/589/70/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Лєвши С.Л.,

з участю секретаря судового засідання Новик О.С.,

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка Сумської області цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою представника - адвоката Скуби Миколи Миколайовича, в інтересах заявника ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

- про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

Представник - адвокат Скуба Микола Миколайович, в інтересах заявника ОСОБА_1 , 11 березня 2024 року звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із заявою про видачу обмежувального припису.

В обґрунтування заяви зазначено, що з 2018 року ОСОБА_1 почала проживати з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в будинку матері заявника, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що з того часу періодично між ними почали відбувались сварки.

В 2023 році заявник разом із ОСОБА_2 придбала будинок за адресою: АДРЕСА_2 .З моменту переїзду до нового будинку, ОСОБА_2 почав більше зловживати алкогольними напоями, у зв`язку з чим почастішали сварки, погрози та образи в її адресу, внаслідок чого вона періодично йшла жити до своєї матері.

22 вересня 2023 року стосунки між нею та ОСОБА_2 остаточно зіпсувались, після того, як ОСОБА_1 супроводжувала сина на похоронах свого колишнього чоловіка. Цього дня, після її повернення додому, ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, влаштував сварку та став погрожувати не лише заявнику ОСОБА_1 , а й її дитині, виражався нецензурною лайкою та викинув частину речей з будинку. Зазначена подія стала підставою для переїзду ОСОБА_1 з сином до Будинку-1. З моменту переїзду ОСОБА_2 переслідує її, надсилає смс-повідомлення з образами та погрозами їй та її матері, періодично публікує образливі оголошення щодо ОСОБА_1 до соціальної мережі «Фейсбук», які не відповідають дійсності. Одночасно зазначає, що 22.02.2024 ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до Будинку-1 та здійснив 5 пострілів у вікно, з метою залякати.

Відтак неодноразові, протиправні дії ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 негативно впливають на психічне здоров`я заявника та її матері, що свідчить про те, що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства.

Посилаючись на викладені обставини заявник просить видати обмежувальний припис відносно кривдника ОСОБА_2 строком на 6 місяців, яким:

- заборонити наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , за адресою Будинку-1;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо остання за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який інший спосіб спілкуватися із нею.

- заборонити вести листування, телефонні переговори, розмови в соціальних мережах та месенджерах або контактувати з ОСОБА_1 контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву про видачу обмежувального припису підтримала, в її обґрунтування послалися на обставини зазначені в цій заяві.

Представник - адвокат Скуба М.М. в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений, Заяв до суду не надав.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву про видачу обмежувального припису визнав частково, а саме в частині скоєння протиправних дій відносно заявника, в яких щиро розкаюється та просив у неї вибачення.

Суд, заслухавши, заявника, заінтересовану особу, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до приписів ч.1, 2 ст.350-5 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником.

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року за №2229-VIII (далі - Закон №2229-VIII), який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 ч.1. ст.1 Закону №2229-VIII домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

До переліку осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, входять, в тому числі - колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти), особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти (ч.2 ст.3 Закону №2229-VIII).

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.24 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За п.7 ч.1 ст.1 Закону №2229-VII обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців та за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративні правопорушення та Кримінальному кодексі України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

У п.9 ч.1 ст.1 Закону №2229-VIII оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису представник заявника посилається на неодноразове вчинення відносно ОСОБА_1 домашнього насильства з боку ОСОБА_2 , з яким заявник спільно проживала однією сім`єю, але не перебувала у шлюбі, однак докази притягнення останнього до кримінальної або адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства в матеріалах справи відсутні.

Долучені представником заявника знімки з екрану електронного листування з месенджеру «Vider», скріншоти публікацій в мережі Фейсбук не підтверджують факт вчинення домашнього насильства, зокрема тому, що не дають можливості ідентифікувати їх автора.

В свою чергу наявність кримінального провадження за фактом вчинення ОСОБА_2 хуліганських дій на користь таких обставин також не свідчить.

Сам по собі факт тривалих неприязних стосунків між заявником та заінтересованою особою не є достатньою підставою для видачі обмежувального припису.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для застосування спеціальних заходів, спрямованих на забезпечення безпеки постраждалої особи.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Враховуючи викладене, оцінюючи встановлені судом обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку, що підстав для видачі обмежувального припису за заявою представника заявника не має, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.4, 12, 13, 19, 95, 258, 259, 263-265, 350-1, 350-8, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви представника - адвоката Скуби Миколи Миколайовича, в інтересах заявника ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, - відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого та фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення складений 13 березня 2024 року.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області С.Л.Лєвша