Справа №601/263/24
Провадження № 2/601/221/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі

головуючого Мочальської В.М.,

з участю секретаря судового засідання Домінської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кременецького районного суду Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

Адвокат Юзьвак Т.В., яка діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем, зареєстрований 24.05.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №47.

Свої вимоги мотивує тим, що протягом останнього часу їх сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Шлюб носить формальний характер. На даний час разом не проживають. Від шлюбу дітей не мають, однак відповідач не бажає розірвати шлюб в органі ДРАЦС.

У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, однак від адвоката Юзьвак Т.В. надійшла на адресу суду заява про розгляд справи у їхній відсутності, позов підтримують з підстав, наведених у ньому.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла на адресу суду заява про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, просить шлюб розірвати.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 29.01.2024 позовну заяву залишено без руху.

06.02.2024 на адресу суду від представника позивачки адвоката Юзьвак Т.В. надійшла заява про виконання вимог ухвали про усунення недоліків.

07.02.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

12.02.2024 відповідачем подано заяву про визнання позову.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи те, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, а тому суд приймає визнання позову відповідачем та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Сторони по справі перебувають у шлюбі з 24.05.2004, який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №47, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 24.05.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області.

З довідки № 16 від 23.01.2024, виданої директором Кременецького медичного фахового коледжу імені Арсена Річинського вбачається, що ОСОБА_1 з 16.11.2023 знаходиться на листку непрацездатності.

Між сторонами фактично припинені подружні відносини, вони не ведуть спільне господарство та не бажають зберегти сім`ю.

Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони не можуть розірвати в позасудовому порядку.

Оцінка суду.

Проаналізувавши доводи позивачки, викладені в позові, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не складається. Позивачка не бажає зберігати сім`ю за умов, які склалися між подружжям, відповідач позов визнає, а тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, прізвище позивачки змінити на дошлюбне « ОСОБА_3 », що відповідно до ст. 113 СК України є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Розподіл судових витрат.

Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що позивачка просить не стягувати з відповідача судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114, 160 СК України та ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24.05.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №47.

Прізвище позивачки після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне « ОСОБА_3 ».

Дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Текст повного судового рішення складено 13 березня 2024 року.

Головуючий