Справа № 161/5058/23 Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С. С.
Провадження № 22-ц/802/232/24 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 , в інтересах якого діє його представник ОСОБА_4 , на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2023 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири та зазначають, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 здійснює створене співвласниками квартир цього будинку ОСББ «Відродження 39». Відповідач ОСОБА_3 проживає поверхом вище у квартирі АДРЕСА_3 того ж будинку. 15.07.2023 року близько 20:15 год. відбулось залиття їхньої квартири відповідачем. 16.07.2023 року відповідачем, а також сантехніком ОСОБА_5 та зятем позивачів ОСОБА_6 , зайшовши до квартири відповідача було виявлено що у туалеті зірвало заглушку фільтра грубої очистки перед лічильником гарячої води, який був розміщений після крана перекриття води на вхід у квартиру АДРЕСА_3 .

У зв`язку з цим, 20.07.2022 року комісією ОСББ «Відродження 39» був складений акт № 1 про залиття житлового приміщення та було встановлено, що під час залиття квартири АДРЕСА_4 пошкодження зазнали коридор, спальня та туалет. Обсяг завданої шкоди орієнтовно оцінили в 35000 грн. Зазначають, що причиною залиття квартири АДРЕСА_5 стала поломка фільтру грубої очистки гарячої води, що розміщений після крана відсікання подачі на квартиру АДРЕСА_3 . Після складання акту про залиття квартири 22.07.2022 року у залитій квартирі зникло світло. 31.08.2022 року комісією у складі ОСОБА_7 , голови правління ОСББ «Відродження 39», ОСОБА_8 , члена правління, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_4 , як представника власника квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_3 було складено акт № 2 про залиття житлового приміщення. Комісією було встановлено, що після складання акту № 1, у квартирі були виявлені нові пошкодження у частині затопленого коридору, а саме відшарування шпалер на стінах коридору, поява плісняви на шпалерах та стінах під шпалерами, де відбулось відшарування. Також комісією зафіксовано відсутність електропостачання. В результаті огляду електриком було встановлено, що для відновлення електропостачання в затопленій частині квартири необхідна заміна алюмінієвого кабелю.

Крім того, позивачі зазначають, що їм була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які вони зазнали у зв`язку із знищенням та пошкодженням їхнього майна у квартирі.

Відповідачу була надіслана вимога про добровільне відшкодування майнової шкоди внаслідок залиття квартири, однак останній збитки не відшкодував.

Просять стягнути з відповідача в користь позивача ОСОБА_2 майнову шкоду в сумі 34542,75 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., судовий збір в розмірі 805,20 грн. 3150 грн. витрат пов`язаних з проведенням експертизи та правову допомогу; стягнути з відповідача в користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 11514,25 грн., 4294,98 грн. майнової шкоди завданої пошкодженням матрацу торгової марки «Dormeo», моральну шкоду в сумі 5000 грн. судовий збір в сумі 268,40 грн., 3150 грн. витрат пов`язаних з проведенням експертизи та витрати на правничу допомогу.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2023 року позов задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду завдану залиттям квартири в сумі 34542, 75 грн та моральну шкоду в сумі 3000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду завдану залиттям квартири в сумі 11514, 25 грн та майнову шкоду завдану пошкодженням матрацу в розмірі 4294,98 грн та моральну шкоду в сумі 3000 грн.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 січня 2024 року заяву задоволено частково.

Стягнуто з держави Україна в користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 644,16 грн.

Стягнуто з держави Україна в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 644,16 грн.

В решті вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3500 грн. на відшкодування понесених судових витрат у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3500 грн. на відшкодування понесених судових витрат у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, відповідач ОСОБА_3 , в інтересах якого діє його представник, подав апеляційну скаргу в якій, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивачі просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду та додаткове рішення - залишити без змін.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову в даній справі (60351,98 грн) менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у даній справі є 28 лютого 2024 року, тобто дата складення повного тексту судового рішення.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що залиття належної позивачам квартири сталося з вини відповідача, який є власником квартири, що знаходиться поверхом вище. Вартість витрат на відновлення пошкоджень позивачами повністю доведена та відповідачем не спростована, а тому матеріальна шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі та в наслідок неправомірних дій відповідача спричинено моральну шкоду позивачам.

Такі висновки суду є правильними, відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального права.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Стаття 322 ЦК України зобов`язує власника утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 151 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що власник зобов`язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини.

Таким чином, обов`язок по утриманню санітарно-технічних приладів (кранів, труб, що знаходяться у квартирі) у належному стані покладено виключно на власника квартири.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належить на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 18.12.1997 року виданим Відділом по приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської ради Народних депутатів та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 326668580 від 22.03.2023 року (а.с.12-14).

З копії технічного паспорту на дану квартиру, виданого КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» від 02.07.20201 року вбачається, що квартира знаходиться на 4 поверсі 5-ти поверхового будинку, є 4-кімнатною, має загальну площу 84,4 кв.м., житлову- 44,9 кв.м.(а.с.18-21).

Управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 здійснює створене співвласниками квартир цього будинку ОСББ «Відродження 39» (а.с.22).

В квартирі проживають ОСОБА_2 , та її дочка ОСОБА_1 з сім`єю.

Над вказаною квартирою, розташована квартира АДРЕСА_3 , власником якої є відповідач ОСОБА_3

15.07.2022 року близько 20:15 год. відбулось залиття квартири АДРЕСА_4 позивачів зверху з квартири АДРЕСА_3 .

16.07.2022 року за участю відповідача, ОСОБА_10 та сантехніка, було виявлено, що у туалеті квартира АДРЕСА_3 зірвало заглушку фільтра грубої очистки перед лічильником гарячої води, який був розміщений після крана перекриття води на вхід у квартиру АДРЕСА_3 . Також виявлено, що кран у квартирі АДРЕСА_3 на вхід води перекритий не був, а тому відповідач перекрив кран на вхід води у дану квартиру.

У зв`язку з цим, 20.07.2022 року комісією у складі ОСОБА_7 , голови правління ОСББ «Відродження 39», ОСОБА_8 , члена правління ОСББ «Відродження 39», ОСОБА_9 - мешканця будинку за особистої присутності ОСОБА_1 та присутності ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , як представника від власника квартири АДРЕСА_3 за договором про надання правової допомоги, складено акт № 1 про залиття житлового приміщення з якого вбачається, що під час залиття квартири АДРЕСА_4 пошкодження зазнали коридор, ванна кімната, спальня та туалет. В коридорі: край стелі розміром 0,28кв.м. пожовтілий з відлущенням фарби, шов між плитами довжиною 2,42 м жовтий з тріщинками на фарбі. Спальня: вся стеля та всі стіни в жовтих плямах, деякі мокрі на час огляду. Відкоси на вікнах з жовтими плямами. Ламінат мокрий з набряками на стиках. Замочена люстра, замочений матрац на ліжку розміром 2,0 м*1,4 м. Туалет: шов між плитами пожовклий, вологий. Довжина-0,81 м. Ванна: шов між плитами пожовклий, вологий -1,66 м. Обсяг завданої шкоди власника квартири АДРЕСА_4 орієнтовно оцінюють в 35000 грн.

Причиною залиття квартири АДРЕСА_4 стало поломка фільтру грубої очистки гарячої води, що розміщений після крана відсікання подачі на квартиру АДРЕСА_3 .

Вказаний акт був підписаний представником відповідача Терлецьким . При цьому в даному акті не конкретизовано з якими саме обставинами зафіксованими в акті не погодився представник відповідача лише зауважено, що акт складено без урахування присутніх свідків (а.с.23-24).

Крім того, 22.07.2022 року мешканці квартири АДРЕСА_1 звернулись до голови ОСББ «Відродження 39» з приводу відсутності світла у одній з частин їх квартири, де відбулось залиття відповідачем. Після звернення, до квартири АДРЕСА_4 було направлено кваліфікованих працівників електриків, які здійснюють обслуговування ОСББ. За висновками електриків, власникам квартири АДРЕСА_1 , для відновлення електроосвітлення у попередньо затопленій частині квартири слід провести нову лінію до коробки розподілення, тому освітлення у квартирі не відновлено. Дана обставина зафіксована в довідці ОСББ «Відродження 39» від 29.07.2022 року № 3 (а.с.25).

31.08.2022 року комісією у складі ОСОБА_7 , голови правління ОСББ «Відродження 39», ОСОБА_8 , члена правління, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_4 , як представника власника квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_3 було складено акт № 2 про залиття житлового приміщення. Комісією було встановлено, що після складання акту № 1, у квартирі були виявлені нові пошкодження у частині затопленого коридору, а саме : відшарування шпалер на стінах коридору, поява плісняви на шпалерах та стінах під шпалерами, де відбулось відшарування. На момент огляду стіна під шпалерами була вологою. Площа пошкодженої поверхні- 9,30 кв.м. (складається з двох частин -6,18 (висота 2,3м, ширина 2,62 м) та 3,12 кв.м. (висота 2,36 м, ширина -1,32 м). Також комісією зафіксовано відсутність електроосвітлення у затопленій частині квартири АДРЕСА_4 (ванна, туалет, спальня, коридор). В результаті огляду електриками квартири АДРЕСА_4 встановлено, що для відновлення електропостачання в затопленій квартирі необхідна заміна алюмінієвого кабелю 2*4 кв.м. довжиною 4,55 м в затопленій частині коридору.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Для застосування такого заходу відповідальності, як відшкодування шкоди слід встановити наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), ступінь її вини у розумінні статті 1193 ЦК України.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Судом встановлено, що з квартири АДРЕСА_6 було затоплено квартиру за АДРЕСА_1 , власниками якої є позивачі по справі. Затоплення відповідачем не заперечувалось та не спростовувалось.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Актами від 20.07.2022 року та від 31.08.2022 року, складеного комісією, відповідно до акту № 1 від 20.07.2022 року вбачається, що було проведено візуальний огляд квартири АДРЕСА_1 після залиття. Причиною залиття , яка зазначена у акті, стала поломка фільтру грубої очистки гарячої води, що розміщений після крана відсікання подачі на квартиру АДРЕСА_3 .

З висновку будівельно-технічної експертизи від 23.01.2023 року № 3 вбачається, що ринкова вартість відновлювального ремонту (з урахуванням ПДВ та зносу матеріалів) квартири АДРЕСА_1 внаслідок затоплення (розмір заподіяної матеріальної шкоди - збитків) становить 46057 грн (а.с.28-60).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що при затопленні квартири був пошкоджений матрац «Dormeo», вартістю 4294,98 грн. (а.с.67-72)

Частинами 1, 6 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Частинами 1, 2 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» унормовано, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Згідно ч. 3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Наданий позивачами висновок відповідає вимогам законодавства та відповідно складений уповноваженими на те суб`єктами оціночної діяльності.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає доведеними та обґрунтованими вимоги позивачів, щодо заподіяння шкоди майну, винними діями власника квартири АДРЕСА_6 .

Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Частинами 1 та 2 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, встановивши, що позивачі довели розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивачів, суд першої інстанцій дійшов правильних висновків, що завдана позивачам шкода підлягає відшкодуванню саме відповідачем.

Відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивачів, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивачів, не заявляв та не надав інших доказів щодо розміру спричиненої позивачам майнової шкоди, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що в даному випадку на відповідача не можна покладати обов`язок відшкодування шкоди, оскільки актом комісії не встановлено, що саме з вини відповідача відбувся зрив заглушки фільтра грубої очистки гарячої води, не заслуговують на увагу.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» покладено на споживача обов`язки щодо своєчасного вжиття заходів з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; своєчасного проведення підготовки помешкання та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; допущення у приміщення квартири представників виконавця/виробника для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку.

Власником квартири АДРЕСА_6 з якої відбулося залиття квартири позивачів є ОСОБА_3 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 326668598 від 22.03.2023 року.

Власник квартири зобов`язаний утримувати належне йому майно, у тому числі інженерно-технічне обладнання, у належному стані і своєчасно усувати недоліки у його роботі. Майнова шкода, завдана іншим особам у зв`язку з невиконанням таких обов`язків, підлягає відшкодуванню власником.

20.07.22 комісією у складі ОСОБА_7 , голови правління ОСББ «Відродження 39», ОСОБА_8 , члена правління ОСББ «Відродження 39» (квартира АДРЕСА_7 ), ОСОБА_9 - мешканця будинку (квартира АДРЕСА_8 , що був присутній під час затоплення) за особистої присутності ОСОБА_14 та присутності ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , як представника від власника квартири АДРЕСА_3 за договором про надання правової допомоги, складено акт №1 про залиття житлового приміщення.

Комісією встановлено, що причиною залиття квартири АДРЕСА_4 стало: поломка фільтру грубої очистки гарячої води, що розміщений після крана відсікання подачі води на квартиру АДРЕСА_3 .

Посилання адвоката Терлецького О.М. на те, що ОСОБА_3 відповідає за стан мережі водопостачання, яка знаходиться після лічильника гарячої води не заслуговує на увагу та не відповідає дійсності.

Безпосереднє сантехнічне обладнання знаходиться саме у квартирі АДРЕСА_3 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 і після крану відсікання подачі води на квартиру, а відповідальність ОСББ «Відродження 39» могло б нести у випадку порушення саме внутрішньо будинкових труб/комунікацій (до кранів відсікання подачі води на квартири жильців).

Акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 11.08.22, що складений комісією ОСББ «Відродження 39» у квартирі АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_3 знову ж таки підтвердив аналогічні причини залиття: «Зрив заглушки фільтра грубої очистки води перед лічильником гарячої води № 416121. Інших причин не встановлено», а також за висновком комісії «аварія відбулась внаслідок виходу з ладу вказаної заглушки».

Внутрішньобудинковою системою гарячого, холодного водопостачання та централізованого опалення є система від зовнішньої стіни будинку (крім транзитних трубопроводів) до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або (у разі її відсутності) трійника (врізки) включно, що знаходиться у квартирі споживача (житлового приміщення у гуртожитку), нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку).

Пунктом 22 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, є: у багатоквартирному будинку послуги з: централізованого опалення відгалуження від стояків у межах квартири; постачання холодної та гарячої води після першої водозапірної арматури на відгалуженні від стояка у квартирі споживача; водовідведення зливний отвір санітарно-технічних приладів.

Водночас, саме на власників квартир, як індивідуальних споживачів житлово - комунальних послуг, покладено обов`язок дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири), забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору; допускати у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку; забезпечити своєчасну підготовку об`єктів, що перебувають у його власності, до експлуатації в осінньо-зимовий період (ст. 156, 177 ЖК України, ст 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Доводи апеляційної скарги про те, що вказаний акт не є належним доказом факту залиття квартири позивачів та причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та шкодою, спричиненою позивачу, є необґрунтованими, оскільки вказаний акт відповідає вимогам, встановлених у Правилах, тому є належними і допустимими доказами заподіяння відповідачем майнової шкоди позивачам.

Щодо стягнення моральної шкоди, то суд першої інстанції, відповідно до вимог норм закону, врахувавши характер вчинених дій, якими позивачам завдано шкоди, ступінь вини відповідача, глибину душевних і фізичних страждань позивачів, а також вимог розумності, виваженості та справедливості визначив розмір моральної шкоди в сумі по 3000 гривень кожному. Розмір моральної шкоди, стягнутий судом першої інстанції, є адекватним нанесеній моральній шкоді позивачам.

Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають, оскільки спростовуються встановленими обставинами справи. Інші доводи апеляційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів та встановлених на їх підставі обставин справи.

Аналізуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанцій правильно визначив характер спірних правовідносин та застосував закон, що їх регулює, надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, врахував принцип повного відшкодування шкоди потерпілому, з`ясував фактичний розмір заподіяних позивачам збитків, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Докази та обставини, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження місцевого суду та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухваленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування.

Додатковим рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 січня 2024 року компенсовано з державного бюджету позивачам судовий зір та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 кожному зокрема 3500 грн понесених судових витрат у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду, відповідач, в інтересах якого діє його представник, подав апеляційну скаргу. З тексту апеляційної скарги вбачається, що скаржник фактично незгідний з розміром витрат на правничу допомогу, які були стягнуті з відповідача на користь позивачів.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Вирішуючи заяву позивачів, суд першої інстанції дослідив надані докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, урахував вимоги статті 137 ЦПК України та дійшов обґрунтованого висновку, що надані позивачам послуги з правничої допомоги відповідають предмету договору на правничу допомогу, а обсяг і вартість цих послуг є обґрунтованими та співмірними.

Безпідставними є доводи скаржника, щодо необґрунтованого розміру стягнутих судом судових витрат, оскільки понесення таких витрат підтверджені відповідними доказами, а визначений судом розмір витрат на правничу допомогу відповідає складності справи, обсягу робіт та часу витраченому адвокатом на представництво та захист інтересів позивачів у даній справі.

Додаткове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачі, крім іншого, просили стягнути витрати на правничу допомогу, за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, з відповідача на користь позивачів. До початку розгляду справи по суті від позивачів надійшла заява про стягнення судових витрат на правничу допомогу з відповідача на користь позивачів в розмірі по 2500 гривень кожному. До заяви долучено додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги адвокатом від 14 лютого 2023 року, акт прийому-передачі наданих послуг № 3, з зазначенням переліку послуг та вартістю таких послуг, копії розрахункових квитанції про сплату кожним позивачем адвокату по 2500 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Частинами 1-4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, складання відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Враховуючи наведене, оцінивши подані позивачами докази на підтвердження понесених ними витрат, виходячи з наведених критеріїв та обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку, що реально понесені витрати позивачів на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанцій відповідно до умов договорів у розмірі 5 000 грн відповідають обсягу виконаних робіт, є співмірними з предметом позову та складністю справи, тому за відсутності заперечень сторони відповідача вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 , в інтересах якого діє його представник ОСОБА_4 , залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2023 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 січня 2024 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий-суддя:

Судді: