"14" березня 2024 р.
справа №642/812/23
провадження 2/642/326/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2024 року м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - Бородіної О.В.,
з участю секретаря Брус М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Загорулько Євгена Олеговича про ухвалення додаткового рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 22.02.2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено.

Поділено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок літ. «Г-2» з надвірними будівлями, розташований за адресою АДРЕСА_1 , що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ), право власності на 1/2 частини житлового будинку літ. «Г-2» з надвірними будівлями, розташований за адресою АДРЕСА_1 .

В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 ), право власності на 1/2 частини житлового будинку літ. «Г-2» з надвірними будівлями, розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Поділено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру загальною площею 21,1 кв.м. житловою площею 18,4 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 , що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ), право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 .

В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 ), право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 ) в порядку поділу майна грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки FIAT DOBLO, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , у розмірі 104 440 (сто чотири тисячі чотириста сорок ) грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 ) в порядку поділу майна грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки VOLKSVAGEN TRANSPORTER, 2002 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , у розмірі 182 350 (сто вісімдесят дві тисячі триста п`ятдесят) грн. 00 коп.

В іншій частині у задоволенні зустрічних позовних вимог - відмовлено.

27.02.2024 року до суду звернувся представник позивача з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, оскільки судом не було вирішено питання щодо відшкодування судових витрат на правову допомогу, про що було заявлено у позовній заяві.

Крім того, судом встановлено, що при ухваленні судового рішення не було вирішено питання щодо відшкодування витрат сторін по сплаті судового збору.

Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Судом вирішено розглянути питання щодо відшкодування судових витрат без повідомлення та виклику сторін у судове засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом заяви за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку встановленим фактам, приходить до наступного висновку.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивачем за первісним позовом заявлялось в позовній заяві вимога про відшкодування понесених ним судових витрат, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу, та позивач за зустрічним позовом просила покласти на відповідача понесені судові витрати.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Позивачем за первісним позовом при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 2040,76 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №40308979 від 13.02.2023 в матеріалах справи (а.с. 1), та у розмірі 6011,20 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №40480493 від 02.03.2023 в матеріалах справи (а.с. 39). Позивачем за зустрічним позовом сплачено судовий збір у розмірі 3700 грн., що підтверджується квитанцією № 1Т1А-71С5-5496-5ХВ3 від 04.05.2023 в матеріалах справи (а.с. 137), та у розмірі 2867,90 грн., що підтверджується квитанцією № (а.с. 187об)

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При цьому зміст позовної вимоги - це вимога позивача, якою є предмет позову. А предмет позову, як один з його елементів, це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд має ухвалити відповідне рішення.

Суд враховує, що процесуальний термін «пропорційно задоволені вимоги» передбачає, що якась частина вимог позивача не задоволена і вона ухвалена на користь відповідача.

Таким чином, з урахуванням всіх вищенаведених обставин, та оскільки позовні вимоги первісного позивача задоволено повністю, слід покласти на відповідача обов`язок відшкодування понесених судових витрат.

Крім того, враховуючи те, що зустрічні позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача за зустрічним позовом слід стягнути понесені судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, як видно з матеріалів справи, позивачем за первісним позовом заявлялось разом із поданням позову, що у зв`язку із розглядом справи останній планує понести судові витрати у зв`язку із розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Правничу допомогу позивачу ОСОБА_1 здійснював адвокат Загорулько Є.О. на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 28.10.2022 року та додаткової угоди № 1 від 25.09.2023 до вказаного договору

На підтвердження понесених позивачем ОСОБА_1 витрат на правову допомогу суду надано:

- Акт прийому-передачі наданих послуг від 23.02.2024 року за договором про надання правничої допомоги б/н від 28.10.2022 року, підписаний сторонами, за надані послуги у сумі 15 000 грн., у якому конкретизовано які саме послуги були надані.

Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Враховуючи наведені вище положення закону, якими встановлено, що витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги адвоката, несуть сторони, а також той факт, що позивач у справі належним чином документально підтвердив такі витрати, що вказує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 понесених ним витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки позовні вимоги позивача за первісним позовом задоволені у повному обсязі з відповідача належить стягнути загальну суму сплаченого судового збору у розмірі 8051,86 грн. та понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

На користь позивача за зустрічним позовом, враховуючи часткове задоволення позовних вимог - у розмірі 2867,90 грн.

На підставі п. 10 ст. 141 ЦПК України, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за первісним позовом на користь позивача різницю понесених сторонами судових витрат.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 137, 141, 263-265, 270, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Ухвалити додаткове рішення, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 5183 (п`ять тисяч сто вісімдесят три) грн. 96 коп., та витрати на правничу допомогу у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Бородіна