Справа № 372/5671/23
Провадження 2-к-1/24
ухвала

Іменем України

20 лютого 2024 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Сікорській М.А.,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Обухівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області, ОСОБА_2 , про визнання рішення іноземного суду,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду з клопотанням про визнання на території України рішення Окружного суду м. Ноймюнстера, Федеративної Республіки Німеччина у справі 41 F 189/20 від 01.08.2023, мотивуючи клопотання тим, що 17.06.2006 вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 та отримала його прізвище - ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_7 .Сімейне життя не склалось та їх шлюб 27.08.2008 року було розірвано. 24.04.2018 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , громадянином Федеративної Республіки Німеччина, та отримала його прізвище - ОСОБА_1 .

24.03.2020 року заінтересована особа, ОСОБА_2 , надав нотаріально посвідчену заяву, що надає згоду на усиновлення його малолітнього сина ОСОБА_7 громадянином Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_5 .

01 серпня 2022 року окружний суд Ноймюнстера Федеративної Республіки Німеччини по справі 41 F 189/20 оголосив усиновлення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про народження №381887 відділу РАГС м. Обухів, громадянином Німеччини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З часу усиновлення ОСОБА_7 має прізвище ОСОБА_7 . Рішення суду набрало чинності 05 серпня 2022 року.

16 березня 2023 року відділом реєстрації актів цивільного стану м. Ноймюнстер було видано свідоцтво про народження, реєстраційний номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_11 , мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_13 .

При зверненні до нотаріуса заявниці було роз`яснено, зокрема, що дане рішення іноземного суду підлягає визнанню на території України за рішенням суду.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Представник заявника подав до суду клопотання про проведення судового засідання без його та заявника участі. Заявлені вимоги підтримав в повному обсзяі та просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи подала до суду клопотання про проведення розгляду клопотання без її участі. При вирішення питання покладається на розсуд суду.

Заінтересована особа ОСОБА_2 до суду не з`явився, про поважність неявки суду не повідомив, хоч про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подав.

Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Загальний процесуальний порядок визнання та приведення до виконання рішень іноземних судів, що підлягають примусовому виконанню в Україні врегульовано Законом України «Про міжнародне приватне право» та главою 2 розділу ІХ Цивільного процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ст.81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 Постанови Верховного Суду України від 24.12.1999 №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу України» не потребують виконання рішення про: визнання прав; оголошення банкрутом; визнання недійсними певних актів; визнання, оспорювання батьківства; позбавлення батьківських прав; розірвання шлюбу; встановлення фактів, що мають юридичне значення; усиновлення; визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно з ч.1ст.462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ч.2 ст.462ЦПК України вважається, що принцип взаємності існує, якщо тільки не доведено інше. Таким чином, принцип взаємності означає, що рішення суду певної держави повинно визнаватись та виконуватись в Україні, якщо тільки не має доказів того, що рішення українських судів не визнаються і не можуть бути виконані на території такої держави.

Частиною 1статті 471ЦПК України передбачено, рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до п.17 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від24грудня 1999року за№ 12«Про практикурозгляду судамиклопотань провизнання йвиконання рішеньіноземних судівта арбітражіі проскасування рішень,постановлених упорядку міжнародногокомерційного арбітражуна територіїУкраїни» рішення про розірвання шлюбу є таким, яке не потребує виконання.

Відповідно до ч.2 ст.11Закону «Проміжнародне приватнеправо» якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, вважається, що вона існує, оскільки не доведено інше.

Судом встановлено, що 17 червня 2006 року між заявницею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією витягу (а.с. 11). Від шлюбних відносин ОСОБА_2 та ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син - ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7).

27 серпня 2008 року шлюб між ОСОБА_15 та ОСОБА_16 був розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 8).

24 квітня 2018 року заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , громадянином Федеративної Республіки Німеччини, та отримала його прізвище - ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копією паспорту (а.с. 9,10).

24 березня 2020 року заінтересована особа, ОСОБА_2 , надав нотаріально посвідчену заяву, що надає згоду на усиновлення його малолітнього сина ОСОБА_7 громадянином Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_5 , що підтверджується копією заяви (а.с. 15).

01 серпня 2022 року окружний суд Ноймюнстера Федеративної Республіки Німеччини по справі 41 F 189/20 оголосив усиновлення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про народження №381887 відділу РАГС м. Обухів, громадянином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З часу усиновлення ОСОБА_7 має прізвище ІНФОРМАЦІЯ_5 . Рішення суду набрало чинності 05 серпня 2022 року, що підтверджується копією рішення суду з перекладом та апостилем.

16 березня 2023 року відділом реєстрації актів цивільного стану м. Ноймюнстер було видано свідоцтво про народження, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_11 , мати ОСОБА_1 , батько ГебельЙоханнес, що підтверджується копією свідоцтва з перекладом.

Між Україною та Федеративною Республікою Німеччина не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, то рішення суду Федеративної Республіки Німеччина визнається в Україні за принципом взаємності і відсутність двостороннього договору не може бути підставою для невизнання рішення. Тому для даних правовідносин слід застосовувати принцип взаємності для визнання рішення суду.

Таким чином, принцип взаємності означає, що рішення суду певної держави повинно визнаватись та виконуватись в Україні, якщо тільки немає доказів того, що рішення українських судів не визнаються і не можуть бути виконані на території такої держави.

Частиною 2 ст.11 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, то вважається, що воно існує, оскільки не доведено інше.

Згідно із п.12 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від24грудня 1999року за№ 12«Пропрактику розглядусудами клопотаньпро визнанняй виконаннярішень іноземнихсудів таарбітражі іпро скасуваннярішень,постановлених упорядку міжнародногокомерційного арбітражуна територіїУкраїни» клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Отже, підстав для відмови в задоволенні вказаного клопотання судом не встановлено, а тому суд вважає, що клопотання про визнання рішення іноземного суду про усиновлення ОСОБА_9 , підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.11,81 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 464-466, 471-473 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заявниці, ОСОБА_1 ,про визнання рішення іноземного суду на території України,що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати на території України рішення іноземного суду 41 F 189/20 від 01 серпня 2023 року, а саме визнати рішення окружного суду Ноймюнстера Федеративної Республіки Німеччини в складі Окружного суду Бендікса про усиновлення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про народження №2від 09 січня 2007 року відділу державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, громадянином Німеччини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З часу усиновлення ОСОБА_7 має прізвище ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_7 №2 від 09 січня 2007 року зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області в графі прізвище дитини « ОСОБА_7 » записати « ІНФОРМАЦІЯ_5 », ім`я « ОСОБА_7 », по батькові « ІНФОРМАЦІЯ_6 », дата та місце народження дитини залишити без змін, в графі «батько» записати ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Німеччини.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.В. Кравченко