ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/382/24

Провадження № 22-ц/4820/593/24

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Цугель А.О.

за участю представника заявниці ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/382/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , подану в її інтересах адвокатом Адамчук Людмилою Володимирівною, на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2024 року (суддя Карплюк О.І.) у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про встановлення факту реєстрації шлюбу.

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою та просила встановити факт реєстрації 15.12.1965 у місті Перм шлюбу між нею, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що необхідний для оформлення спадщини по втраті годувальника.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про встановлення факту реєстрації шлюбу.

Не погоджуючись із цією ухвалою суду, ОСОБА_2 , через свою представницю ОСОБА_1 , оскаржила її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянтка вказувала, що звернулась до суду із заявою про встановлення юридичного факту перебування у шлюбі через втрату свідоцтва про шлюб, а органом державної реєстрації актів цивільного стану відмовлено у поновленні актового запису про шлюб, що не дозволяє їй оформити пенсію по втраті годувальника.

Апелянтка звертає увагу, що в позасудовому порядку не може вирішити питання про поновлення актового запису, а задоволення заяви має юридичне значення для неї. Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, він може бути встановлений в судовому порядку, а встановлення такого юридичного факту в силу ст. 5 ЦПК України, з урахуванням зазначених об`єктивних перешкод для заявниці, може бути ефективним способом захисту її порушеного права.

При цьому заявниця зазначає, що міськрайонним судом не вказано, в чому вбачається наявність спору про право, адже із її заяви не вбачається спору про право, оскільки відсутні факти порушення прав та інтересів заявника Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області, а метою заяви є встановлення факту, що надасть їй право на перегляд заяви щодо призначення пенсії по втраті годувальника у разі надання документів про перебування у шлюбі з померлим годувальником.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні представниця ОСОБА_2 ОСОБА_1 підтримала вимоги апеляційної скарги.

Інші учасники до суду не з`явилися, будучи повідомленими про день і час розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з пунктами 1, 3, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина 1 статті 263 ЦПК України).

Оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним вимогам.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив із того, що зі змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається наявність спору про право.

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не ґрунтується на вимогах матеріального та процесуального законодавства.

Згідно із частиною статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав ( частина перша статті 293 ЦПК України).

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно до пункту 4 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту реєстрації шлюбу.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме реєстрації 15 грудня 1965 року у місті Перм шлюбу між нею та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заяву обґрунтовує тим, що з 15.12.1965 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , після смерті якого, звернувшись до ГУ Пенсійного фонду в Хмельницькій області для призначення пенсії по втраті годувальника, отримала відмову через відсутність свідоцтва про шлюб. Відділом ДРАЦС у м. Хмельницькому відмовлено у поновленні актового запису цивільного стану і так як її шлюб з ОСОБА_3 зареєстрований у місті Перм та припинено дипломатичні відносини з росією, вона позбавлена можливості отримати дублікат свідоцтва чи витяг з реєстру державної реєстрації актів цивільного стану. А тому вона просить суд встановити факт реєстрації шлюбу, що не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_2 просить встановити факт реєстрації шлюбу між нею та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що буде використаний заявницею в подальшому для призначення їй пенсії по втраті годувальника, а тому такий висновок суду першої інстанції не ґрунтується на нормах процесуального права.

При цьому, висновок про можливість розгляду заяви про встановлення факту реєстрації шлюбу в окремому провадження, викладено у постановах Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 759/1443/22, від 17 квітня 2019 року у справі № 694/332/17, від 08 вересня 2021 року у справі № 752/18540/20.

І доводи апеляційної скарги про невідповідність оскаржуваної ухвали вимогам діючого законодавства є такими, що заслуговують на увагу.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не задовольняє позовні вимоги, не змінює судове рішення та не ухвалює нове, а направляє справу для продовження розгляду, тому розподіл судових витрат при розгляді цієї апеляційної скарги не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану в її інтересах адвокатом Адамчук Людмилою Володимирівною, задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2024 року скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 березня 2024 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай