Cправа №549/26/24
Провадження№2/549/37/24

РІШЕННЯ

Іменем України

27 лютого 2024 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючої - судді Глущенко Н.М.

за участю: секретаря судового засідання Зуб Р.В.

представника позивача адвоката Кінько О.В.

представника відповідача

адвоката Литвиненко Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський край» (далі СТОВ «Придніпровський край») про стягнення заборгованості з орендної плати,

установив:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Кінько О.В. звернувся до суду з позовом до СТОВ «Придніпровський край», в якому просили стягнути з відповідача 19341,33 грн заборгованості по орендній платі за 2016-2022 роки.

Позов обгрунтовано тим, що ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 12 січня 2010 року серія ЯЕ №757082 належить земельна ділянка з кадастровим номером :00:004:0073 загальною площею 3,57 га, яка розташована в межах Чорнухинської селищної ради Лубенського району Полтавської області.

25 липня 2011 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Повстинагроальянс» було укладено договір оренди землі (далі Договір №43) на строк 5 років, відповідно до якого орендодавець приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Куріньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області.

Право оренди на вказану земельну ділянку було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №01996 від 08.05.2012.

18 листопада 2015 року до вищезазначеного договору оренди землі №43 від 25.07.2011, сторони уклали додаткову угоду про викладення договору в новій редакції зі строком дії договору до 31.12.2022.

У зв`язку реорганізацією шляхом припинення ТОВ «Повстинагроальянс» його правонаступником стало СТОВ «Куйбишеве», яке в подальшому змінило назву на СТОВ «Вишневе-Агро».

27.07.2016 СТОВ «Агрофірма «Куйбишево» перейменовано шляхом зміни назви на СТОВ «Вишневе-Агро».

03 жовтня 2019 року реєстрацію СТОВ «Вишневе-Агро» припинено на підставі рішення про реорганізацію номер запису 0000075, правонаступником якого визначено СТОВ «Придніпровський край».

Відповідно до умов, вказаної додаткової угоди, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,5700 га, кадастровий номер :00:004:0073 (п.2.1. 2.2).

У пункті 4.1 додаткової угоди визначено, що орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін в грошовому еквіваленті 7452,76 грн і сплачується до 30 грудня за поточний календарний рік оренди (п.4.1).

Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату (п.9.4.).

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання цього договору (п.12.5).

СТОВ «Придніпровський край», діючи відповідно до вимог чинного законодавства України та до умов додаткової угоди, до 2022 року щорічно виплачувало орендну плату в повному обсязі.

Разом з тим, в порушення договірних зобов`язань відповідач без будь-якого зазначення причин та обгрунтування не виплатив позивачу орендну плату за 2022 рік, добровільно погасити заборгованість відмовляється.

З огляду на викладене, просили стягнути з відповідача 19341,33 грн з яких: 12574,17 грн сума заборгованості по орендній платі за землю з урахуванням індексації за кожний наступний рік починаючи з 2016 по 2021; 377,23 грн 3% від простроченої суми; 639,27 грн інфляційні витрати; 5750,66 грн пеня; судовий збір в розмірі 1211,20 грн та витрати з правничої допомоги в розмірі 5500,00 грн.

У зв`язку з тим, що відповідач добровільно відмовляється погасити заборгованість, позивач змушений звернутися до суду для примусового стягнення орендної плати.

22 січня 2024 року ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень.

Представник позивача Кінько О.В. в судове засідання 27.02.2024 не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Литвиненко Д.Г. в судове засідання 27.02.2024 не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та просила врахувати позицію відповідача, що викладена у відзиві.

У поданому до суду відзиві на позов, заперечуючи проти позову в повному обсязі, зазначила про те, що відповідно до п.4.1 Додаткової угоди «орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п.2.5. договору), що в грошовому виразі складає 7452,76 грн за один повний рік користування земельною ділянкою». Отже сторони погодили орендну пату в розмірі 7452,76 грн, а не 12776,17 грн як безпідставно заявлено позивачем.

При цьому підтверджено, що орендна палата дійсно нараховувалась і сплачувалась в більшому ніж передбачено умовами договору оренди землі розмірі, що саме по собі не може свідчити про збільшення встановленого договором розміру орендної плати і не дає позивачу підстав вимагати стягнення орендної плати в розмірі, що перевищує погоджений сторонами.

Обчислення розміру орендної плати за кожний наступний рік оренди, здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування ( в залежності від того, яка із подій сталась раніше).

Далі в угоді зазначено таке: «При цьому, коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування ( в залежності від того, яка з подій сталась раніше)».

При цьому, коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування ( в залежності від того, яка з подій сталась раніше).

Аналіз умов спірної додаткової угоди від 18.11.2015 року свідчить, що сторони не передбачили в договорі оренди правил обчислення орендної плати з індексом інфляції, оскільки сторони не передбачили в договорі оренди, що при обчисленні розміру орендної плати враховується сукупний індекс інфляції з 2015 року ( дати укладення угоди), то з урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності і тлумачення умов договору оренди, зокрема, пункту 4.1., на користь його дійсності, чинності та виконуваності, коефіцієнт інфляції має обчислюватися для орендної плати за 2022 рік із значенням індексу інфляції за 2022 рік.

Позивач, натомість, неправильно ототожнив інфляційні втрати за період 2015-2022 років із значенням орендної плати з урахуванням індексів інфляції.

Таким чином розмір орендної плати за 2022 рік з урахуванням індексації становить: 9 435,19 грн.

Заперечувала розмір витрат на правничу допомогу у сумі 5 500 грн, вважала їх завищеними. Вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а відтак, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката у цьому випадку має бути зменшений.

Представник позивача адвокат Кінько О.В. до суду відповідь на відзив на позовну заяву не подавала.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, зважаючи на таке.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 3,57 га, кадастровий номер :00:004:0073 (а.с.11).

25 липня 2011 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Повстинагроальянс» було укладено договір оренди №43 вказаної земельної ділянки строком на 5 років (а.с.13-14).

Згідно з договором, право оренди земельної ділянки площею 3,57 га, кадастровий номер :00:004:0073, зареєстроване 08.05.2012, строком на 5 років, орендар ТОВ «Повстинагроальянс», орендодавець ОСОБА_1 , номер запису 01996 у відділі Держкомзему Чорнухинського району. (а.с.18).

Відповідно до п.4.1 даного Договору №43, орендар сплачує орендну плату в розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складало 7452,76 грн (а.с.13).

У зв`язку реорганізацією шляхом припинення ТОВ «Повстинагроальянс» його правонаступником стало СТОВ «Куйбишеве», яке в подальшому змінило назву на СТОВ «Вишневе-Агро».

18 листопада 2015 року до вищезазначеного договору оренди землі №43 від 25.07.2011, сторони уклали додаткову угоду про викладення договору в новій редакції зі строком дії договору до 31.12.2022.

27.07.2016 СТОВ «Агрофірма «Куйбишево» перейменовано шляхом зміни назви на СТОВ «Вишневе-Агро».

03 жовтня 2019 року реєстрацію СТОВ «Вишневе-Агро» припинено на підставі рішення про реорганізацію номер запису 0000075, правонаступником якого визначено СТОВ «Придніпровський край».

Додатковою угодою від 18.11.2015 до договору оренди землі від 25.07.2011 було внесено зміни, а саме: змінено Орендаря, визначено строк дії Договору до 31.12.2022, встановлено орендну плату в розмірі 7452,76 грн за повний рік користування земельною ділянкою, яка виплачується Орендарем в строк до 30 грудня року, за поточний календарний рік оренди, за вирахуванням суми податку з доходів фізичних осіб та інших податків, обчислених (нарахованих та утриманих) згідно з вимогами чинного законодавства (а.с.16-17).

Вказані обставини не заперечувались представниками сторін.

Згідно з ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.ст.2,3 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За приписами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення невизнання або оспорювання.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ч.2 ст.409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Відповідно до норм ч.1 ст.93 ЗК України, ст. 1 Закону України "Про оренду землі", право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння та користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та інших видів діяльності.

За змістом ст. 13 Закону України "Про оренду землі", під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її виплати.

Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (стаття 21 Закону).

За нормами ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Орендодавець зобов`язаний, зокрема , передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди, орендар - своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Виходячи з вищенаведеного саме на орендаря покладається обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі сплати орендної плати за земельну ділянку, а орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

З огляду на викладене, оскільки відповідач не виконав обов`язки, визначені ст.24 Закону України «Про оренду землі» та не сплатив позивачу коштів за користування орендованою земельною ділянкою за 2022 рік, є підстави для задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача заборгованості по сплаті орендної плати у сумі 13 812,81 грн.

Відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На думку позивача відповідач у порушення пунктів 4.1, 4.3, 4.4. договору не виплатив узгоджений договірний розмір орендної плати за 2022 рік в розмірі 12574,17 грн, обрахований із урахуванням індексів інфляції за 2016-2022 роки, що розрахована наступним чином:

7452,76 грн орендна плата в 2016 відповідно до п.4.1 Договору;

8376,90 грн орендна плата в 2017 з урахуванням індексів за 2016 (7452,76 х 112,4 %);

9524,54 грн орендна плата в 2018 з урахуванням індексів за 2017 (8376,90 х 113,7 %);

10457,94 грн орендна плата в 2019 з урахуванням індексів за 2018 (9524,54 х 109,8 %);

10886,72 грн орендна плата в 2020 з урахуванням індексів за 2019 (10457,94 х 104,1 %);

11431,06 грн орендна плата в 2021 з урахуванням індексів за 2020 (10886,72 х 105 %);

12574,17 грн орендна плата в 2022 з урахуванням індексів за 2021 (11431,06 х 110,0 %);

У зв`язку з невиплатою орендної плати за 2022 рік н підставі пункту 4.6 договору оренди землі від 25 липня 2011 року на користь позивача з відповідача підлягає стягненню пеня в сумі 5750,66 грн, розрахунок якої є наступним:

31.12.2022 27.07.2023 : 25,00 (облікова ставка НБУ)

12574,00 (сума боргу) х (2х25,00:365) х 209 днів (прострочення) :100 = 3599,95 грн;

28.07.2023 14.09.2023:22,00 (облікова ставка НБУ)

12574,00 (сума боргу) х (2х22,00:365) х 49 днів (прострочення) : 100 = 742,73 грн;

15.09.2023 26.10.2023 :20,00 (облікова ставка НБУ)

12574,00 (сума боргу) х (2х20,00 :365) х 42 днів (прострочення) : 100 = 578,78 грн;

27.10.2023 14.12.2023:16,00 ( облікова ставка НБУ)

12574,00 (сума боргу) х (2х16,00:365) х 49 днів (прострочення) : 100 = 540,17 грн.

15.12.2023 31.12.2023:15,00 ( облікова ставка НБУ)

12574,00 (сума боргу) х (2х15,00:365) х 17 днів (прострочення) : 100 = 175,69 грн

01.01.2024 11.01.2024:15,00 ( облікова ставка НБУ)

12574,00 (сума боргу) х (2х15,00:365) х 11 днів (прострочення) : 100 = 113,37 грн

Всього штрафних санкцій за період: 5750,66 грн.

У зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання по виплаті орендної плати за 2022 рік на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати та 3 % річних від простроченої суми.

Інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за період 01.01.2023 по 31.12.2023 підлягають нарахуванню у сумі 639,27 грн, розрахунок є таким:

12574,17 грн х 105,084 % (сукупний індекс інфляції) 12574,17 грн = 639,27 грн.

3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік підлягає стягненню у сумі 377,23 грн.

Період розрахунку з 01.01.2023 року по 03.11.2023 року 307 днів.

12574,17 грн (сума боргу) 3,000 % (процентна ставка) / 100 % х 365 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 377,23 грн.

Суд уважає, що розрахунок заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, що надав позивач, та, який міститься в матеріалах справи, є неправильним.

Не заслуговують на увагу твердження представника позивача про те, що визначена договором орендна плата підлягає збільшенню на суму передбачених законодавством податків і зборів, оскільки таке суперечить п.4.3. договору, відповідно до якого орендна плата виплачується орендарем у встановленому у п.4.1. цього договору розмірі за вирахуванням суми податку з доходів фізичних осіб та інших податків, обчислених (нарахованих та утриманих) згідно з вимогами чинного податкового законодавства.

Представник відповідача у судовому засіданні не погодився з таким розміром заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, зазначивши, що згідно договору оренди орендна плата за 2022 рік з урахуванням індексації складає 9435,19 грн і саме із цієї суми потрібно обраховувати інфляційні втрати, 3% річних та пеню.

З огляду на викладене суд зазначає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість по орендній платі за 2022 рік в розмірі встановленому договором з урахуванням індексації в сумі 9435,19 грн, що вираховується шляхом множення сукупного індексу інфляції за 2022 рік (126,6%) на розмір заборгованості (7452,76 грн).

Розрахунок: 7452,76 грн х 126,6 % (індекс інфляції за 2022 рік ) = 9435,19 грн.

З урахуванням вищевикладеного, розмір 3 % річних становить 238,08 грн, розмір пені складає 4377,01 грн, збитки від інфляції становлять 479,67 грн.

Оскільки невиплата орендної плати за користування земельною ділянкою мала місце в 2022 році, тому при визначенні суми заборгованості по орендній платі слід застосовувати індекс інфляції саме за 2022 рік.

Інфляційні витрати складають 479,67 грн (9435,19 грн ? 1.05083804% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 9435,19 грн).

Три відсотки річних 238,08 грн (9435,19 грн ? 3% / 100% ? 307 (кількість днів)/365).

Виходячи з розрахунку за формулою: пеня = (сума боргу) х (розрахункова ставка НБУ)/100 х (кількість днів)/ 365, за період з 01.01.2023-19.01.2024 пеня складає 4377,01 грн.

Отже загальна сума заборгованості з орендної плати за 2022 рік з урахуванням 3 % річних, пені та інфляційних втрат становить 14529,95 грн.

Такий розмір заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені узгоджується з умовами договору.

З огляду на викладене доводи позивача та його представника щодо простроченої заборгованості по орендній платі за 2022 рік в сумі 19341,33 грн жодним чином не доведені та є припущеннями.

Відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунки представника відповідача за період з 31.12.2022 по 19.01.2024 з інфляційних збитків, 3% річних та пені згідно з п.4.6. Договору є правильними.

Разом з тим, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні збитки, 3% річних та пеня.

Судом установлено, що відповідач не виплатив позивачу орендну плату тільки за 2022 рік, заборгованість за 2020-2021 відсутня.

Позивач при поданні позову сплатив 1211,20 гривень судового збору.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем в цілому пред`явлено до стягнення 19341,33 гривень, з яких судом стягнуто з відповідача 14529,95 гривень, що становить 75,12 %. (14529,95х1211,20/19341,33).

Отже, з відповідача у користь позивача пропорційно підлягає стягненню 909,85 гривень судового збору.

При вирішенні питання про судові витрати суд виходить з такого.

У пункті 82 рішення у справі "Дубовик проти України" від 15.01.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з практикою Суду заявниця має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до приписів ст.141ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на відповідача у разі задоволення позову.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За правилами ч.ч.1-6 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок щодо попереднього (орієнтовного) визначення суми судових витрат встановлено ст.134 ЦПК України.

Таким чином відсутність документального підтвердження надання професійної правничої допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

У відповідності до частин 1,4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію ордера серії АН №1333585 від 11 січня 2024 року про надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Кінько О.В.; договір №05/01-24-ц про надання професійної правничої допомоги від 05 січня 2024 року; додаткова угода №1 до договору про надання правової допомоги №05/01-24ц від 05 січня 2024 року від 08 січня 2024 року, акт наданих послуг, яким передбачено, що вартість послуг на професійну допомогу за договором №05/01-24ц від 05 січня 2024 року становить 5500 грн 00 коп.(а.с.69-72).

Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи характер спірних правовідносин, обсяг наданої правової допомоги, ступінь складності справи, клопотання представника відповідача про зменшення судових витрат, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд приходить до висновку про часткову доведеність і задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, стягнувши судові витрати на правничу допомогу, понесені позивачем, стягнувши з відповідача на його користь 4500 грн.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, та із правовими висновками, сформульованими у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року (справа №815/1479/18), від 15 липня 2020 року (справа №640/10548/19), від 21 січня 2021 року (справа № 280/2635/20).

Керуючись ст.ст.141,259, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський край» (далі СТОВ «Придніпровський край») про стягнення заборгованості з орендної плати задовольнити частково.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський край» (місцезнаходження: м.Золотоноша, Золотоніський район, Черкаська область, вул.Героїв Маріуполя,52/3, код ЄДРПОУ 25207363) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованість по виплаті орендної плати за Договором оренди землі від 25.07.2011 в сумі 14529 (чотирнадцять тисяч п`ятсот двадцять дев`ять) гривень 95 копійка з відрахуванням необхідних обов`язкових податків і платежів.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський край» (місцезнаходження: м.Золотоноша, Золотоніський район, Черкаська область, вул.Героїв Маріуполя,52/3,, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 909,85 гривень судового збору.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський край» (місцезнаходження: м.Золотоноша, Золотоніський район, Черкаська область, вул.Героїв Маріуполя,52/3, код ЄДРПОУ 25207363) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М.Глущенко