693/1585/23
2/693/119/24
РІШЕННЯ

Іменем України

21.02.2024 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді - Шимчика Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Коломієць С.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Святошинський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції ( м. Київ),

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Святошинський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції ( м. Київ).

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона є дружиною ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть зареєстрований виконавчим комітетом Софіївсько - Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, за № 13.

На день смерті чоловіка відкрилася спадщина, яка складається з частини житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .

Приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) заведено спадкову справу № 183/2022.

При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус зобов`язаний здійснити перевірку в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23 вересня 2022 року, 18 червня 2009 року винесено обтяження арешт нерухомого майна за № 8813978.

Підставою обтяження є постанова АК № 239926 від 29 травня 2009 року відділу ДВС Святошинського РУ, у м. Києві.

Відповідно до листа начальника Святошинського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) № 89837 від 03.11.2022 року, відділом було проведено перевірку відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадженнята встановлено, що виконавче провадження по виконанню постанови серії АК № 293326 виданого 29 травня 2009 року про стягнення коштів з ОСОБА_3 на виконанні у відділі не перебуває та зареєстрованим не значиться. Також зазначено, що строк зберігання виконавчих проваджень становить три роки.

У зв`язку з вищевикладеним позивач звернулася до суду з позовом.

Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 05.01.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

30.01.2024 року від головного державного виконавця Святошинського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Личик Ю.М. до суду надійшло пояснення третьої особи. В обґрунтування пояснення вказав, що перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, неможливо однозначно встановити дані про виконавче провадження, в межах якого було внесено обтяження нерухомого майна, за реєстраційними номерами № 8813978 від 18.06.2009. Однак, на виконанні у відділу перебувало виконавче провадження № 17813013 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1223 від 12.05.2009, виданого Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу з розмірі 14101,01 грн. 22.05.2009 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №17813013, 08.06.2011 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» в чинній редакції на момент винесення постанови. На підставі викладеного у Відділу відсутня можливість припинити обтяження № 8813978 від 18.06.2009.

Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 31.01.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, при цьому до суду направила заяву про слухання справи у її відсутності. Заявлений позов підтримує у повному обсязі.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду.

У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції ( м. Київ) не з`явився, при цьому у поясненні просив справу розглядати у його відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Ч.1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом установлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть № 13 від 20.01.2020 року (а.с.6). За життя ОСОБА_3 мав право власності на частини житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.5).

За інформацією Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Київ) Міністерства юстиції України від 03.11.2022 року, неможливо зняти арешт з майна боржника ОСОБА_3 , оскільки 08.06.2011 року державним виконавцем повернуто виконавчий документ стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» в чинній редакції на момент винесення постанови. На підставі викладеного у Відділу відсутня можливість припинити обтяження № 8813978 від 18.06.2009.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей15,16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Пунктами 1, 2 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені вст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом.

За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві на спадщину на арештоване майно, розглядаються за правилами, встановленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в Постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

На сьогодні позивач має намір оформити спадщину, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлена можливості це зробити. Таким чином, накладений арешт на спадкове майно порушує право спадкоємця, позивача у справі, на отримання свідоцтва про спадщину.

Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Позивачу відмовлено у знятті арешту в зв`язку із відсутністю на виконанні у відділі державної виконавчої служби виконавчого провадження відносно нього.

У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.

Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на отримання спадщини, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна.

На підставі наведеного, керуючись ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 386, 391 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 263-266,280-289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Святошинський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції ( м. Київ) задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна № 8813978 від 18 червня 2009 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державному реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, накладений постановою АК 239926 від 29 травня 2009 року реєстратором Державного підприємства «Інформаційний центр Міністерства юстиції України» за заявою відділу ДВС Святошинського РУЮ у м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення виготовлено 21.02.2024 р.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик