Справа № 462/9715/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року, суддя Залізничного районного суду м. Львова, Ліуш А.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 до Шостої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області, за участі третьої особи що не заявляє самостійних вимог: Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування та вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В:

заявниця звернулася до суду з заявою про скасування та вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Вимоги заяви мотивовано тим, що наприкінці серпня 2023 року, нею було виявлено наявність обтяження нерухомого майна, що перебуває у її власності. Так, 02 жовтня 1997 року, державним нотаріусом було посвідчено договір застави вказаного майна. Внаслідок чого, було вчинено виконавчий напис щодо стягнення заборгованості. Так, 21 червня 2004 року, постановою державного виконавця було закрито виконавче провадження у зв`язку зі сплатою заборгованості. Проте, станом на день подання вказаної заяви, досі наявне вказане обтяження, яке й просить скасувати.

Представник Шостої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області, подав до суду заяву про здійснення розгляду без його участі, вирішення питання задоволення заяви поклав на розсуд суду.

Представник Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, подав до суду заяву про здійснення розгляду без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви, виходячи з наступного.

Згідно договору застави від 02 жовтня 1997 року, ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , уклали договір позики на суму 28 000 грн., які ОСОБА_1 , зобов`язувалася повернути до 02 липня 1998 року. В забезпечення своєчасного повернення отриманої позички ОСОБА_1 , передала в заставу належний їй на праві власності будинок АДРЕСА_1 .

Так, 02 жовтня 1997 року, державним нотаріусом Львівської державної нотаріальної контори, у зв`язку з посвідченням вищевказаного договору застави, накладено заборону відчуження належного ОСОБА_1 , будинку.

Суду було надано постанову про повернення виконавчого документу від 21 червня 2004 року та заяву про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна, на підставі постанови про повернення виконавчого документа 32/00 від 21 червня 2004 року.

Згідно відповіді Шостої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області від 08 вересня 2023 року, згідно записів в реєстрі для реєстрації заборон відчуження житлових будинків, квартир та іншого нерухомого майна, арештів, накладених судовими та слідчими органами за 2007 рік, інформація про заборону АДРЕСА_2 , що була зареєстрована 07 квітня 2007 року Шостою Львівською державною нотаріальною конторою Львівської області на підставі договору застави 2-4790 від 02 жовтня 1997 року, - відсутня.

Крім того, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у вказаних відомостях міститься заборона (архівний запис) №4773173 від 07 квітня 2007 року, на підставі договору застави 2-4790 від 02 жовтня 1997 року, на будинок АДРЕСА_1 . Реєстратором значиться Шоста Львівська державна нотаріальна контора Львівської області.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з вимог статті 593 ЦК України з припиненням основного зобов`язання, забезпеченого заставою припиняється і право застави. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані.

Відповідно до статті 1 «Захист власності» Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який ратифікований Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів: або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відтак, під час розгляду справи, судом було встановлено, що зобов`язання за яким було накладено заборону на майно заявника виконано в повному обсязі, в Шостої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області відсутня інформація про заборону АДРЕСА_2 , що була зареєстрована 07 квітня 2007 року, а відтак, з метою захисту права заявника, як власника, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності вбачає підстави для задоволення заяви, оскільки наявність вказаних відомостей в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна створюють перешкоди у здійсненні права власності заявника, щодо його нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 305-308, ст. 265 268, 273, 354 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

скасувати запис в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №4773173 /об`єкт обтяження АДРЕСА_1 , що була зареєстрована 07 квітня 2007 року Шостою Львівською державною нотаріальною конторою на підставі договору застави 2-4790 від 02 жовтня 1997 року посвідченого Другою львівською державною нотаріальною конторою /власник об`єкту обтяження ОСОБА_1 /.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А.І. Ліуш