Справа № 459/757/24
Провадження № 2/459/178/2024
У Х В А Л А

про забезпечення позову

20 березня 2024 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Мельникович М. В., розглянувши заяву, подану в інтересах ОСОБА_1 адвокатом Брикар Олегом Михайловичем про забезпечення позову

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спільне майно подружжя.

Ухвалою суду від 20.03.2024 вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків. Провадження за вищевказаної позовною заявою відкрито не було.

Разом з матеріалами позовної заяви до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій адвокат Брикар О. М. просив з метою забезпечення позову накласти арешт на автомобіль марки HONDA, модель CIVIC 2016 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1998 см3.

Свою заяву обґрунтовував тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 05.05.2022 року у справі № 462/1203/22 шлюб між сторонами розірваний. За час шлюбу був набутий автомобіль марки HONDA, модель CIVIC 2016 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1998 см3. Право власності на даний автомобіль зареєстроване за відповідачем. Заявник зазначає, що домовленостей щодо поділу майна подружжя між ними досягнуто не було, внаслідок чого позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідачем за допомогою інтернет-ресурсу «Instagram» розміщено оголошення щодо продажу вказаного вище автомобіля (докази додаються). Звідси випливає, що відповідач робить кроки, спрямовані на відчуження майна, яке перебуває у її власності шляхом розміщення оферти на інтернет-ресурсі. Якщо відповідач зможе продати вказані об`єкти, то це унеможливить захист порушених прав та інтересів позивача, він не зможе оформити право власності, оскільки автомобіль уже буде проданий і матиме нового власника. Тому просить клопотання про забезпечення позову задовольнити.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, передбачені ст.150 цього Кодексу. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову (п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» ).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як передбачено положеннями ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Види забезпечення позову визначені положеннями ст. 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників у справі з тим, щоб забезпечити позивачам реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, і доказами, які наведені на їх підтвердження, та положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої права, подаючи позов.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.08.2018 у справі №922/4587/13.

Статтею 124 Конституції України задекларовано принцип обов`язковості судових рішень, який з урахуванням положень ст. .ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З досліджених судом доказів вбачається, що відповідачем вчиняються дії з метою реалізації вищезгаданого спірного транспортного засобу, а саме розміщено оголошення про продаж такого в інтернет ресурсі, на підтвердження чого матеріали заяви містять відповідні фотоматеріали.

Тобто, існує загроза реалізації транспортного засобу, який є предметом даного спору.

Таким чином, оскільки предметом даного позову є спірний транспортний засіб марки HONDA, модель CIVIC 2016 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1998 см3, а відповідач вживає заходи для його відчуження, тому ефективним, розумними та адекватним способом забезпечення позову буде у виді накладення арешту на даний автомобіль, оскільки такий спосіб забезпечення позову є взаємопов`язаний з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача - адвоката Брикара Олега Михайловича про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки марки HONDA, модель CIVIC 2016 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1998 см3 який знаходиться у власності ОСОБА_2 .

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Копію ухвали направити позивачу для звернення до виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М. В. Мельникович