Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/16/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Козіної С.М.,

за участі секретаря - Папенко О.О.,

позивача - ОСОБА_1 (не з`явився),

представника відповідача - (не з`явився),

третіх осіб - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (не з`явились),

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Ржищів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНПРОМ МАРКЕТ", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, державний виконавець Саксаганського відділу Державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції юстиції (м.Одеса) Збітнєва Катерина Володимирівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2024 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла вказана вище позовна заява. Позивач мотивував позовні вимоги тим, що державним виконавцем Саксаганського відділу Державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції юстиції (м.Одеса) Збітнєвою К.В. здійснюється виконавче провадження ВП № 68799452 по виконанню виконавчого напису № 30724, вчиненого 06 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" боргу в розмірі 16 273,33 грн. Позивач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В січні 2024 року на адресу військової частини НОМЕР_1 листом від 21 грудня 2023 року № 295887 надійшла постанова державного виконавця Саксаганського відділу Державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції юстиції (м. Одеса) Збітнєвої К.В. у виконавчому провадженні ВП № 68799452 від 21 грудня 2023 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої з суми його грошового забезпечення, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування повинно проводитись відрахування у розмірі 20 % на загальну суму 18 169,66 грн. з врахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження. Відповідно до виконавчого напису № 30724, вчиненого 06.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., з позивача пропонується стягнути невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ", якому товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ГРУП ФАКТОР"" на підставі договору про відступлення прав вимоги № 14/12/2020-ФМ від 14 грудня 2020 року відступлено право вимоги за кредитним договором № 262/735343 від 26 грудня 2007 року, укладеного між Акціонерним товариством "Індустріальний банк" та позивачем заборгованість за період з 13.12.2020 по 06.05.2021 включно в розмірі 16 273,33 грн - заборгованість за тілом кредиту; 50 грн - плата за вчинення виконавчого напису. Ознайомившись з вищевказаними документами, позивач вважає виконавчий напис № 30724 від 06 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., таким, що не підлягає виконанню, так як вимога стягувача не є безспірною, при вчинені виконавчого напису грубо порушено вимоги діючого законодавства, виходячи з наступного. Згідно статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами статті 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. В даному випадку, як видно з самого виконавчого напису, позивач ніколи ніяких взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» не мав, жодних правочинів (зокрема кредитних договорів) з вказаним підприємством не вчиняв, грошових коштів від нього не отримував, ніяких нотаріально посвідчених угод між ним та цим товариством не існує, а тому не існує та не може існувати безспірної заборгованості перед відповідачем. Крім того, в порушення п. 2.3. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, будь-якої вимоги про усунення порушень по кредитному договору не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису, я не отримував, чим був позбавлений права оскаржити вимоги у судовому порядку або виставити письмові заперечення кредитору. Ніякої заборгованості за кредитним договором № 262/735343 від 26 грудня 2007 року, укладеним між Акціонерним товариством "Індустріальний банк" та позивачем за період з 13.12.2020 по 06.05.2021 не існує і існувати не може. Нотаріус не повідомляв позивача про те, що до нього звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису, що створює ситуацію коли боржник не міг ніяким чином заперечувати проти незаконно нарахованих сум і відповідно нотаріус не мав вчиняти виконавчий напис оскільки ним не була перевірена безспірність вимог кредитора. Наслідки такого неповідомлення зазначені в узагальненні ВССУ від 07.02.2014 про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні. А саме в п. 10 вказаного узагальнення вказано, що неповідомлення боржника про вимогу кредитора є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Відповідно до пункту 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Всупереч зазначеному вище, приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис не перевіривши існування у стягувача на момент звернення права, за захистом якого він звернувся до нотаріуса. Отже, нотаріус та відповідач, звертаючись із заявою про вчинення виконавчого напису, наведені вище обставини не з`ясували і у нотаріуса були відсутні повноваження для вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса. Таким чином, спірний виконавчий напис є протиправним та підлягає скасуванню. У з зв`язку із зазначеним вище, позивач просив визнати виконавчий напис № 30724 від 06 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості в сумі 16273,33 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подавши 4 березня 2024 року заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримував, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" у судове засідання не з`явився, подавши заяву про визнання позовних вимог в порядку ст. 206 ЦПК України, просив розглянути справу без участі представника за наявними у справі матеріалами. Одночасно з заявою про визнання позовних вимог представник відповідача подав клопотання про врегулювання спору за участю судді.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся, шляхом надсилання судової повістки та СМС-повідомлень. Позовну заяву з додатками та ухвалою про відкриття спрощеного позовного провадження не отримав, рекомендований лист з повідомленням про вручення поштового відправлення, який було надіслано 21.02.2024 року на адресу, вказану у позовній заяві, повернувся до суду із зазначенням причини повернення - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Державний виконавець Саксаганського відділу Державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції юстиції (м. Одеса) Збітнєва К.В. у судове засідання не з`явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки представник відповідача визнав позов, а позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність і підтримку позовних вимог, то в суду відсутні підстави для постановлення ухвали про проведення процедури врегулювання спору за участі судді.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову та прийняття його судом без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи, та ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження, стосовно ОСОБА_1 державним виконавцем Саксаганського відділу Державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції юстиції (м. Одеса) Збітнєвою К.В. було відкрито виконавче провадження (ВП № 68799452 від 13 квітня 2022 року) (а.с. 10). Постанова складена на підставі виконавчого напису № 30724 від 06 травня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком С.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості за період з 13.12.2020 по 06.05.2021 включно в розмірі 16223,33 грн - заборгованість за тілом кредиту; 50 грн - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 16 273,33 грн., якому ТОВ "Фінансова компанія "Груп Фактор" на підставі Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 14/12/2020-ФМ від 14.12.2020 відступлено право вимоги за Кредитним договором № 262/735343 від 16.12.2007, укладеного між АТ "Індустріально-експортний банк" та ОСОБА_1 (а.с. 9). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з п. 3.2 глави 16 Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік). Відповідно до п. 2 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса як безспірна заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем, повинні існувати на момент звернення. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Як встановлено судом, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (постанова Верховного Суду у справі № 310/9293/15ц від 23.01.2018). Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Враховуючи викладене, та аналізуючи наведені вище норми законодавства та правові позиції Верховного Суду, суд вважає, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, повинна бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та задоволення позову ОСОБА_1 .

В порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Представник відповідача подав клопотання про стягнення з нього 50 відсотків судового збору, оскільки він визнав позов, але так як справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, то правила ч. 1 ст. 142 ЦПК України не можуть бути застосовані судом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 816 грн 80 коп.

Керуючись ст.ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", ст.ст. 2, 4, 12, 81, 82, 141, 206, 247, 265, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНПРОМ МАРКЕТ", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, державний виконавець Саксаганського відділу Державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції юстиції (м. Одеса) Збітнєва Катерина Володимирівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати виконавчий напис № 30724 від 06 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості в сумі 16 273,33 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" (, місцезнаходження: 08200, Київська область, м.Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, 9А, оф. 204) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1 816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя