Єдиний унікальний номер 305/1233/21
Провадження по справі 4-с/305/2/24
УХВАЛА

06.03.2024 року місто Рахів

Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Дочинець С.І., при секретарі Пучиній Я.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката Васильєва Павла Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Романа Романа Михайловича,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Васильєв П.С., діючи в інтересах боржника ОСОБА_1 звернувся до Рахівського районного суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М.

Скарга обґрунтована тим, що боржник уклав шлюб з ОСОБА_2 20.04.1991 року, який на даний час триває. Рішенням №106 від 28.09.1993 року Виконкомом Ясінянської селищної ради народних депутатів «Про надання земельної ділянки у спадкове довічне володіння під будівництво індивідуального житлового будинку» вирішено: надати земельну ділянку розміром 0,03 га у довічне спадкове володіння громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 під будівництво індивідуального житлового будинку в АДРЕСА_1 . Надати дозвіл громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на будівництво індивідуального житлового будинку на виділеній земельній ділянці. Зобов`язати забудовників виготовити у головного архітектора «Будівельний паспорт» та попередити, що проведення будь - яких будівельних робіт без наявного «Будівельного паспорту» є самовільним будівництвом і тягне за собою наслідки, передбачені діючим законодавством.

Також, 26.11.1997 року на ім`я ОСОБА_1 видано державний акт ІІ-ЗК №007796 на право приватної власності на землю площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :09:001:0923, цільове призначення для обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Отже, земельна ділянка є спільною сумісною власністю раніше наведеного подружжя.

Однак, 17.01.2024 року відносно ОСОБА_1 як боржника приватним виконавцем Романом Р.М. відкрито виконавче провадження №73867757 стягувачем ТОВ «Кредитні ініціативи» на примусове виконання виконавчого листа 305/1233/21, виданий 03.01.2024 року Закарпатським апеляційним судом по справі за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми. Боржнику стало відомо, що земельна ділянка у рамках ВП виставлена на електроні торги 07.03.2024 року за ціною 562 296,00 гривень. При цьому, ОСОБА_2 не надавала згоду на погашення заборгованості у виконавчому провадженні за рахунок своєї частки у спільній частковій власності на Земельну ділянку. Не дивлячись на це, аукціон призначений.

Представник боржника 09.02.2024 року подав виконавцю заяву про припинення звернення стягнення на спільне майно подружжя, згідно до якої просив у рамках виконавчого провадження врахувати, що подружжю належить на праві спільної сумісної власності земельна ділянка площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :09:001:0923; не вчиняти виконавчі дії, щодо примусової реалізації спільної сумісної власності вищезазначеної земельної ділянки. Однак, електронні торги тривають, що порушує права як боржника, так і стягувача, а також ОСОБА_2 . Тому у разі здійснення електронних торгів та визначення переможця цих торгів, фактично заявник втратить своє право на визнання за нею права власності на спільне майно подружжя. При цьому, представник скаржника посилається на висновки Верховного Суду від 01.04.2020 року справа 462/518/18, від 08.03.2023 року справа 336/5077/20, де зазначено, що суд зобов`язаний встановити чи дотримано виконавцем вимоги ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема: з`ясування належності майна боржнику на праві власності; таке володіння є спільним з іншими особами або ні; з`ясування сімейного стану боржника; чи придбано майно у період шлюбу.

Таким чином, виконавець здійснивши опис та арешт земельної ділянки та в подальшому прийнявши рішення про призначення суб`єкта оціночної діяльності, тільки пересвідчився в тому, що земля зареєстрована за боржником, і не з`ясував його сімейний стан та не встановив, чи придбано землю у період шлюбу та передавши майно на торги порушує права іншого співвласника майна. Хоч земля зареєстрована лише на боржника, проте факт реєстрації спільного нерухомого майна на ім`я одного з подружжя не означає, що воно належить лише цій особі (постанова ВПВС 21.11.18 справа 372/504/17).

Щодо постанови про опис майна представник скаржника зазначає, що 13.02.2024 року боржник поштою отримав від виконавця копію постанови від 29.01.2024 про опис та арешт майна боржника, якою описано та накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :09:001:0923, проте з постановою не згоден, оскільки майно описано без повідомлення, участі боржника; опис проведено без фактичного доступу виконавця до земельної ділянки; під час опису не враховано та не описано характеристики об`єктів які знаходяться на земельній ділянці; не враховано, що земельна ділянка на правах спільної часткової власності належить ОСОБА_2 .

Щодо висновку експерта про оцінку (ринкову) вартість земельної ділянки, представник скаржника зазначає, що 14.02.2024 року боржник поштою отримав від виконавця копію титульного листа висновку експерта про оцінку (ринкову) вартість, згідно до якої оціночна (ринкова) вартість земельної ділянки становить 562 296 грн. Дата оцінки 31.01.24. Оцінювач ПКП «Консульт» ОСОБА_4 . З наведеним висновком скаржник не згоден, оскільки висновок про оцінку майна і матеріали ВП не містять доказів того, що суб`єкт оціночної діяльності (далі СОД) належним чином провів огляд об`єкту з входженням СОД на об`єкт, а також не проводив огляд (обстеження) об`єкту оцінки, що є не припустимим для оцінки нерухомого майна, оскільки стан прямо впливає на ринкову вартість об`єкту. У постанові про опис та арешт майна боржника серед осіб, які були залучені до проведення виконавчих дій, СОД не зазначений.

Представник скаржника також у скарзі зазначив, що оскаржувані постанови, інші процесуальні документи скаржник отримав поштою 13-14.02.2024, а тому просив визнати строк на подання скарги пропущеним з поважних причин і поновити строк на її подання.

З огляду на викладене, адвокат Васильєв П.С. просить визнати незаконними дії приватного виконавця Романа Р.М. щодо прийняття за виконавчим провадженням: постанови від 17.01.2024 про арешт майна боржника відносно земельної ділянки кадастровий номер: :09:001:0923; постанови від 29.01.2024 року про опис та арешт майна боржника; постанови від 30.01.2024 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні; висновку експерта про оцінку (ринкову вартість) земельної ділянки. Визнати протиправними дії приватного виконавця Романа Р.М. за виконавчим провадженням 73867757 щодо виставлення на електронні торги 07.03.24 земельної ділянки площею 0,1200 га, яка кадастровий номер: :09:001:0923. Визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Романа Р.М. щодо не з`ясування питання, чи не володіє ОСОБА_1 земельною ділянкою площею 0,1200 га, кадастровий номер: :09:001:0923, спільно з іншими особами. Зобов`язати приватного виконавця Романа Р.М. усунути порушення у виконавчому провадженні 73867757.

Адвокат Васильєв П.С. та боржник ОСОБА_1 про день, час та місце повідомлені належним чином шляхом надсилання повідомлення про виклик в електронний кабінет в системі «Електронний суд». В судове засідання не з`явилися, проте через систему «Електронний суд» надіслали заяву про розгляд справи без їх участі.

ТОВ «Кредитні ініціативи» про день, час та місце розгляду скарги повідомлене належним чином, шляхом надсилання повідомлення про виклик в електронний кабінет в системі «Електронний суд». Представник ТОВ «Кредитні ініціативи» у судове засідання не з`явився, проте через систему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи без їх участі.

Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. про день, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, шляхом надсилання повідомлення про виклик на номер телефону, вказаний скарзі. ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про свою обов`язкову участь.

Разом з цим, відповідно до положень ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених учасників справи не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи та заяви, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно копії виконавчого листа 305/1233/21, виданого 03.01.2024 року Закарпатським апеляційним судом по справі за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за невиконання грошового зобов`язання.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_2 20.04.1991 року у Ясінянській селищній раді народних депутатів, про що зроблено відповідний актовий запис № 12.

Як вбачається з копії рішення №106 від 28.09.1993 року, виданим Виконкомом Ясінянської селищної ради народних депутатів «Про надання земельної ділянки у спадкове довічне володіння під будівництво індивідуального житлового будинку», вирішено надати земельну ділянку розміром 0,03 га у довічне спадкове володіння громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під будівництво індивідуального житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЗК №007796 від 26.11.1997 року, ОСОБА_1 на підставі рішення Виконкому Ясінянської селищної ради народних депутатів від 25.07.1997 року та 20.11.1997 року передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,12 га згідно з планом.

Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.02.2024 року, земельна ділянка кадастровий номер: :09:001:0923 площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . Приватним виконавцем Романом Р.М. зареєстровано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна.

З копії постанов ВП №73867757 від 17.01.2024 та від 29.01.2024 року вбачається, що відкрито виконавче провадження та накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до заяв від 09.02.2024, 16.02.2024 про припинення звернення стягнення на спільне майно подружжя, ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_1 звертається до приватного виконавця Романа Р.М. щодо не вчинення виконавчих дій щодо примусової реалізації земельної ділянки :09:001:0923.

Згідно скріншоту з сайтів проведення електронних торгів, земельна ділянка кадастровий номер: :09:001:0923 площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 виставлена на електронні торги.

Суд, перевіривши трекінги Укрпошти, прийшов до висновку, що оскаржувані постанови скаржник отримав 13 та 14 лютого 2024 року, а до суду зі скаргою звернувся 22 лютого 2024 року, отже 10-денний строк на подання скарги не пропущений, а тому останній не підлягає поновленню.

Окрім цього, адвокат Васильєв П.С. разом зі скаргою подав заяву про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа.

Як вбачається з вищезазначеної заяви, представник скаржника посилається на ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» та просить суд зупинити стягнення на підставі виконавчого листа до завершення розгляду поданої ним скарги.

Проте, вказаною нормою визначений виключний перелік, з яких підстав приватний виконавець може зупиняти виконавче провадження, яке перебуває в його провадженні.

Разом з тим, звертаючись до суду з клопотанням про зупинення виконання за виконавчим листом, скаржник не навів жодних підстав та не надав жодних доказів, які зумовлюють необхідність в такому зупиненні судом.

Таким чином, оскільки скаржником не наведено підстав, які б зумовлювали зупинення судом виконання за виконавчим листом, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Вирішуючи скаргу адвоката Васильєва П.С. суд керується наступними положеннями законодавства.

У статті 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

За приписами ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як вбачається з поданої скарги, на думку скаржника є чотири основні протиправні дії приватного виконавця Романа Р.М. за виконавчим провадженням: протиправні дії приватного виконавця щодо накладення стягнення на земельну ділянку з кадастровим номером :09:001:0923 площею 0,12 га, яка є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 ; прийняття постанови від 17.01.2024 про арешт майна боржника відносно земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0923; прийняття постанови від 29.01.2024 року про опис та арешт майна боржника; прийняття постанови від 30.01.2024 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та визнання протиправним висновку експерта про оцінку (ринкову вартість) земельної ділянки.

Отже, адвокат Ваильєва П.С. обґрунтовуючи скаргу, посилається на той факт, що майно, на яке звертається стягнення, а саме земельна ділянка з кадастровим номером :09:001:0923 площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя, а не приватною власністю ОСОБА_1 . Адвокат у скарзі посилається на рішення №106 від 28.09.1993 року, відповідно до якого громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які перебували у шлюбі, вирішено надати земельну ділянку розміром 0,03 га. Проте, згідно акту на право приватної власності на землю, який є єдиним та належним доказом про право власності на земельну ділянку, скаржник ОСОБА_1 є одноособовим власником земельної ділянки площею 0,12 га. Більш того, вищезазначений акт видано на підставі рішення від 25.07.1997 року та 20.11.1997 року. Отже посилання представника скаржника на рішення №106 від 28.09.1993 є недоцільним. Таким чином, дана земельна ділянка не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, та в розумінні статті 331 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку належить ОСОБА_1 . А тому, враховуючи, що власником земельної ділянки, на яку проводиться стягнення, є ОСОБА_1 , дії приватного виконавця щодо накладення стягнення на земельну ділянку є правомірними та відповідають нормам закону.

Щодо посилання представника скаржника на неправомірність дії приватного виконавця з прийняття постанови від 17.01.2024 про арешт майна боржника відносно земельної ділянки кадастровий номер :09:001:0923 площею 0,1200 га, судом встановлено, що вищезазначеної постанови не міститься в матеріалах справи.

В той же час, в матеріали скарги містять постанову про арешт майна боржника від 29.01.2024 року, якою приватним виконавцем Романом Р.М. накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер: :09:001:0923 площею 0,1200 га.

Представник скаржника з даною постановою не згоден, оскільки майно описано без повідомлення, участі боржника; опис проведено без фактичного доступу виконавця до земельної ділянки; під час опису не враховано та не описано характеристики об`єктів які знаходяться на земельній ділянці; не враховано, що земельна ділянка на правах спільної часткової власності належить ОСОБА_2 .

При цьому скаржник нічим не аргументує вказані факти, не долучає жодних доказів, а тому суд вважає дану вимогу не обґрунтованою.

Скаржник, обґрунтовуючи наступний пункт скарги визнання незаконними дії приватного виконавця стосовно прийняття постанови від 30.01.2024 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та визнання протиправним висновку експерта про оцінку (ринкову вартість) земельної ділянки, посилається на те, що суб`єкт оцінки не був на території земельної ділянки, не провів огляд об`єкту з входженням на об`єкт, тому він взагалі не ознайомився з об`єктом і не міг визначити дійсну його вартість. Отже, неможливо встановити, на думку скаржника, достовірність інформації СОД про ринкову ціну станом на дату складання висновку.

Проте, з такими доводами адвоката ОСОБА_7 суд погодитись не може у зв`язку з нижченаведеним.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Отже, залучивши суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна, приватний виконавець діяв відповідно до положень закону, оскільки експерт володіє спеціальними навиками, знаннями та несе відповідальність за свої дії.

Частиною 5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

З аналізу ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що учасники виконавчого провадження, яким є, у тому числі і боржник ОСОБА_1 , мають право на оскарження оцінки майна, а не відповідної процесуальної дії виконавця, оскільки відповідно до цієї статті приватний виконавець лише залучає оцінювача.

Разом з цим, як випливає з матеріалів скарги, ОСОБА_1 та його представник не оскаржували проведену оцінку майна.

Крім того, скаржник, посилаючись на той факт, що суб`єкт оцінки не був на території земельної ділянки, жодним чином не доводить цю обставину. А тому, на думку суду, це є лише припущенням скаржника.

Таким чином, послання адвоката Васильєва П.С. на протиправність дій приватного виконавця не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд, враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Водночас, адвокатом Васильєвим П.С. не надано суду доказів протиправності дій приватного виконавця щодо прийняття за виконавчим провадженням постанови від 17.01.2024 року; постанови від 29.01.2024 року про опис та арешт майна боржника; постанови від 30.01.2024 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні; висновку експерта про оцінку (ринкову вартість) земельної ділянки.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Керуючись ст.247, 447-451 ЦПК України, ст.56-57 Закону України «Про виконавче провадження» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката Васильєва Павла Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Романа Романа Михайловича відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Рахівського районного суду

Закарпатської області Дочинець С.І.