Справа № 172/31/24
Провадження № 2/172/11/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2024 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Лук`яненко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попаснянської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . 16.05.2022 року позивачка разом з родиною покинула м. Попасна з метою збереження свого життя. У березні 2022 року будинок був частково зруйнований внаслідок бойових дій. 24.07.2022 року на мобільний телефон позивачки сусідка направила фото, на яких видно, що будинок позивачки повністю зруйнований. Під час евакуації ОСОБА_1 не вивезла документи на право власності на житловий будинок, а записи про право власності в Єдиному державному реєстрі нерухомого майна відсутні. Місцезнаходження архіву БТІ м. Попасна наразі не відоме, а архіви приватних нотаріусів м. Попасна залишилися на окупованій території. ОСОБА_1 у 2006 році розлучилася з чоловіком ОСОБА_2 , який після цього подарував вищевказаний будинок позивачці. Договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Селегень А.Б. З 06.06.2022 року приватний нотаріус Селегень А.Б. припинила свою діяльність по Сєвєродонецькому нотаріальному округу Луганської області. Позивачка втратила правовстановлюючий документ на житловий будинок внаслідок збройної агресії російської федерації та проведення бойових дій на території м. Попасна. Таким чином, іншим способом підтвердити право власності на нерухоме майно у позивачки немає. Доказами, що позивачка має у власності житловий будинок є відомості про сплату за користування природним газом, послуги з розподілу газу за вищевказаною адресою за різні роки, копія товарного чеку повірки лічильника, акту приймання-зберігання побутового лічильника, паспорту точки розподілу виписаних на ім`я ОСОБА_1 , паспорту газифікації, розрахункової книги за електроенергію. Окрім цього, в довідці від 21.09.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вказано, що ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Також про тривалість проживання позивачки у вказаному будинку свідчить запис в паспорті щодо реєстрації її місця проживання за вказаною адресою. Просить суд визнати за позивачкою право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати залишити за позивачкою.

Ухвалою від 09.01.2024 року провадження у справі відкрито, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Сторона позивача про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Представниця позивача просила суд проводити засідання в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів, але в час засідання не зв`язалась з судома, а тому просила розгляд справи здійснювати за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача ОСОБА_3 надав суду заяву про визнання позовних вимог в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ст. 334 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_1 та довідки від 21.09.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи позивачка з 1998 року має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.05.2023 року вбачається, що записи у реєстрах відносно фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 відсутні.

З відповідей на адвокатські запити та запити позивачки встановлено, що місцезнаходження архівів Бюро технічної інвентаризації, що розташовувалися в м. Попасна не відоме, Бюро на підконтрольній території не функціонує, приватний нотаріус Селегень А.Б., яка здійснювала діяльність по Сєвєродонецькому районному нотаріальному округу Луганської області з 06.06.2022 року припинила свою приватну нотаріальну діяльність, документи архіву та нотаріального діловодства Луганського обласного державного нотаріального архіву до 24.02.2022 року знаходяться на тимчасово окупованій території Луганської області.

На підтвердження позовних вимог позивачка надала в копіях рахунок за послуги з розподілу природного газу та квитанцій про сплату за цю послугу, розрахункової книги за електроенергію та квитанцій про сплату за електроенергію, розрахункової книги з оплати за користування природнім газом, товарного чеку повірки лічильника, акту приймання-зберігання побутового лічильника, акту на встановлення газового лічильника після державної повірки, паспорту точки розподілу електричної енергії. Зазначені документи містять адресу: АДРЕСА_1 , прізвище ініціали абонента ОСОБА_1 і відносяться до різних часових періодів.

Окрім цього, з інших доказів, наданих позивачкою, суд встановив, що ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_2 у шлюбі зареєстрованому 03.06.1995 року Комишувахською селищною радою Попаснянського району. Шлюб між ними розірваний, про що 17.10.2006 року складений відповідний актовий запис Попаснянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Луганській області.

Таким чином, суд встановив, що позивачка дійсно зареєстрована за вищевказаною адресою, надала суду документи, які підтверджують організацію отримання різних комунальних послуг в будинку за цією адресою, а також сплату ОСОБА_1 послуг за користування природнім газом, електроенергію, розподіл газу, яка здійснювалася у різні місяці 2020 та 2021 років.

Щодо твердження позивачки про те, що житловий будинок за адресою:

АДРЕСА_1 був подарований їй її колишнім чоловіком ОСОБА_2 після того як у 2006 році вони розірвали шлюб суд зауважує, що жодних доказів на підтвердження вказаного доводу позивачка не надала.

При цьому, враховуючи відсутність будь-яких правовстановлюючих документів у справі, суд допускає, що житловий будинок міг бути придбаний за час шлюбу позивачки з ОСОБА_2 , тобто бути об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, однак колишній чоловік позивачки не залучений до участі у справі, будь-яких інших клопотань чи заяв по суті позовних вимог сторона позивача не заявляла, тому підтвердити чи спростувати вказане під час розгляду цієї справи неможливо, оскільки суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно, так як позивачка не надала суду достатніх доказів які б вказували на те, що вона є власником житлового будинку за вищевказаною адресою.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 316, 317, 319, 328, 334, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 211, 247, 259, 263 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Попаснянської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно.

Судові витрати залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк