Справа № 462/7435/23
УХВАЛА

07 березня 2024 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

за участю секретаря судового засідання Коць Н.І.

представника позивача ОСОБА_1

провівши в приміщенні суду у м.Львові підготовче засідання у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи приватне підприємство «Авто-Фортуна», Регіональний сервісний центр Головного сервісного центру МВС у Львівській області про визнання договорів купівлі-продажу недійсними,

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м.Львова знаходиться вказана цивільна справа.

Відповідач ОСОБА_5 поштовим зв?язком звернувся до суду із заявою, яка надійшла 04.03.2024 року, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 12.01.2024 року.

В обґрунтування заяви зазначає, що ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 12.01.2024 року заяву ТОВ «Автокат» про забезпечення позову задоволено, накладено арешт, зокрема, на належний йому автомобіль марки «MAN 19.403», 11973 куб. см., 1998 року випуску, № шасі НОМЕР_1 . Вважає, що застосоване судом забезпечення позову суперечить мотивам, які навів суд в ухвалі суду, тому є незаконним та підлягає скасуванню. Накладення арешту на автомобіль шляхом заборони розпоряджатися цим майном власнику та проведення з ним обліково-реєстраційних операцій буде перешкоджати в подальшому при задоволенні позову виконанню рішення суду. Зазначив, що рішення суду за наслідком розгляду цих вимог не підлягає примусовому виконанню, тому захід забезпечення позову у вигляді арешту автомобіля не є співмірним із заявленими позивачем вимогами. Крім того вказав, що судом не взято до уваги те, що в провадженні Залізничного районного суду м.Львова перебуває на розгляді справа за позовом ТОВ «Автокат» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.

В судове засідання 07.03.2024 року відповідач ОСОБА_5 не з?явився, натомість подав заяву в якій просить підготовче засідання провести у його відсутності.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечив, зазначивши, що доводи, викладені в такому є безпідставними.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Посікіра Р.Р. та треті особи в судове засідання не з?явилися, однак їх неявка, відповідно до ст.158 ЦПК України, не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Дослідивши клопотання, перевіривши наведені заявником доводи щодо скасування заходів забезпечення позову, заслухавши доводи представника позивача, оглянувши матеріали справи №462/7435/23, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача ОСОБА_5 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 12.01.2024 року заяву ТОВ «Автокат» про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на автомобіль марки «MAN 19.403», 11973 куб. см., 1998 року випуску, № шасі НОМЕР_1 , що належать на праві власності ОСОБА_5 , шляхом заборони розпорядження цим майном та проведення з таким обліково-реєстраційних операцій.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, та є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу, охорону його матеріально-правових інтересів від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Підставою до скасування є зміна умов, що існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову. Заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосовував, якщо відпали підстави, з якими закон пов?язує можливість застосування таких заходів.

Суд вправі скасувати вид забезпечення позову по будь-якій справі, яка перебуває в його провадженні, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі.

Заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов?язує можливість застосування таких заходів.

Задовольняючи заяву ТОВ «Автокат» про забезпечення позову, суд виходив з того, що невжиття такого заходу забезпечення позову як арешт майна може привезти до подальшого відчуження спірного майна будь-яким способом, що у разі задоволення позову призведе до нових спорів між особами, за якими буде зареєстровано право власності на вказані автомобілі, та позивачем, а також можливим порушенням їх прав як законних набувачів.

Разом з тим, ОСОБА_5 у заяві про скасування заходів забезпечення позову не надано суду жодних доказів, що свідчать про те, що відпали або змінилися обставини, що зумовили застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно.

Також слід зазначити, що накладений арешт на автомобіль марки «MAN 19.403», 11973 куб. см., 1998 року випуску, №шасі НОМЕР_1 жодним чином не обмежує ОСОБА_5 у користуванні та володінні вказаним автомобілем.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 158, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 12.01.2024 року, у вигляді накладення арешту на автомобіль марки «MAN 19.403», 11973 куб. см., 1998 року випуску, № шасі НОМЕР_1 , що належать на праві власності ОСОБА_5 , шляхом заборони розпорядження цим майном та проведення з таким обліково-реєстраційних операцій - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційнеоскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 12.03.2024 року.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю.Колодяжний