Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/78/24
Провадження № 2/376/322/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2024 р.

Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Віговського С.І.,

при секретарі Кропивлянській С.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Сквира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного підприємства «Белвет», про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , приватного підприємства «Белвет», про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що рішенням Господарського суду Київської області від 14.01.2020 року у справі № 911/2389/19 вирішено солідарно стягнути з ПП «Белвет», ОСОБА_2 » на користь AT «ПроКредитБанк» 15931953,41 грн заборгованості, що виникла у зв`язку з невиконанням ПП «Белвет» умов Рамкової угоди №FW601.686 від 22.11.2013 та укладених відповідно до Рамкової угоди Кредитного договору №115.46410/FW601.686 від 09.12.2016 та Кредитного договору №115.465007/FW601/686 від 23.01.2017 та невиконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань за договором поруки №FIL.145290-ДП1 від 22.11.2013 року.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 року вказане рішення залишено без змін.

11.11.2022 року між АТ «Прокредит Банк» (первісний кредитор) та ТОВ «Доступні фінанси» (новий кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги (з урахуванням Договору № 1 від 14.11.2022 про внесення змін до Договору відступлення права вимоги), за умовами якого (п. 1,2.1.) первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги (право грошової вимоги первісного кредитора до боржника за кредитним договором щодо погашення заборгованості за кредитом та витратами, які первісний кредитор поніс у зв`язку з примусовим стягненням кредитної заборгованості; розрахунок заборгованості боржника за кредитним договором станом на дату укладання договору (грошовий еквівалент прав вимоги) міститься в п. 2.2. договору) за кредитним договором, договором забезпечення та рішенням суду в частині сплати судових витрат, а новий кредитор заміняє первісного кредитора як сторону - кредитора у кредитному договорі, договорі забезпечення та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. Новий кредитор сплачує первісному кредитору вартість прав вимоги, що відступаються (відчужуються), в порядку та на умовах, передбачених договором. При цьому новий кредитор набуватиме статус правонаступника первісного кредитора відповідно до чинного законодавства України, у виконавчому провадженні, пов`язаному з правом вимоги, в розмірі такого права вимоги разом з правом вимоги судових витрат.

Згідно п. 2.2. Договору відступлення права вимоги, за цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за кредитним договором та сплати судових витрат. Загальна сума заборгованості боржника перед первісним кредитором станом на дату укладення цього договору становить 787267,5грн, що складається із заборгованості за кредитом (тіло/капітал) - 787267,05 грн. Загальна сума судових витрат, на дату укладення цього договору становить 24242,95 грн, що складається з: 8080,99 грн судового збору, стягнутого рішенням суду з ПП «Белвет»: 8080,98 грн судового збору, стягнутого рішенням суду з ОСОБА_2 ; 8080,98 грн судового збору, стягнутого рішенням суду з ОСОБА_3 ..

Відповідно до п. 2.3. Договору відступлення права вимоги, в дату відступлення прав вимоги первісний кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор таким, що набув права вимоги до боржника та набув усіх прав та обов`язків сторони - кредитора за кредитним договором. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі, безвідривно та без можливості зворотного відступлення (викупу). З дати відступлення прав вимоги новий кредитор вправі самостійно розпоряджатися правами вимоги на власний розсуд без згоди первісного кредитора.

За умовами п. 3.1., 3.2. Договору відступлення права вимоги, вартість прав вимоги за договором становить 1000000,00 грн без ПДВ. Новий кредитор зобов`язується сплатити первісному кредитору вартість прав вимоги за договором, вказану в п. 3.1. договору у день підписання цього договору.

Договір набирає силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору (п.7.1. Договору відступлення права вимоги).

Крім того, 11.11.2022 між AT «Прокредит Банк» (первісний кредитор) та ТОВ «Доступні фінанси» (новий кредитор) укладено Договір відступлення прав вимоги за Договором поруки, відповідно до умов якого (п. 1, 3) у зв`язку із укладенням між сторонами Договору про відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов`язанні від 11.11.2022, згідно якого первісний кредитор передав новому кредитору, а останній прийняв усі права вимоги за основними зобов`язаннями - Рамковою угодою та Кредитним договором, заборгованість за якими, зокрема, підтверджено рішенням суду (рішення Господарського суду Київської області від 14.01.2020 у справі № 911/2389/19), відповідно до ст. 512-519 ЦК України первісний кредитор передає новому кредитору, а останній приймає усі права за Договором поруки № FIL. 145290-ДП1 та Договором поруки № СШЭ.22982-ДП4, і набуває усі права, які мав первісний кредитор.

Згідно з п. 8 Договору відступлення прав вимоги за Договором поруки, договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

16.01.2023 між ТОВ «Доступні фінанси» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (новий кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги (право грошової вимоги первісного кредитора до боржника за кредитним договором щодо погашення заборгованості за кредитом та витратами, які первісний кредитор поніс у зв`язку з примусовим стягненням кредитної заборгованості; розрахунок заборгованості боржника за кредитним договором станом на дату укладання договору (грошовий еквівалент прав вимоги) міститься в п. 3.2. договору) за кредитним договором, договором забезпечення та рішенням суду в частині сплати судових витрат, а новий кредитор заміняє первісного кредитора як сторону - кредитора у кредитному договорі, договорі забезпечення та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. Новий кредитор сплачує первісному кредитору вартість прав вимоги, що відступаються (відчужуються), в порядку та на умовах, передбачених договором. При цьому новий кредитор набуватиме статус правонаступника первісного кредитора відповідно до чинного законодавства України, у виконавчому провадженні, пов`язаному з правом вимоги, в розмірі такого права вимоги разом з правом вимоги судових витрат.

Згідно з п. 3.2. Договору відступлення права вимоги, за цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за кредитним договором та сплати судових витрат. Загальна сума заборгованості боржника перед первісним кредитором станом на дату укладення цього договору становить 787267,5 грн, що складається з: заборгованість за кредитом (тіло/капітал) - 787267,05 грн. Загальна сума судових витрат, на дату укладення цього договору становить 24242,95 грн, що складається з: 8080,99 грн судового збору, стягнутого рішенням суду з ПП «Белвет»; 8080,98 грн судового збору, стягнутого рішенням суду з ОСОБА_2 ; 8080,98 грн судового збору, стягнутого рішенням суду з ОСОБА_3 ..

Відповідно до п. 2.3. Договору відступлення права вимоги, в дату відступлення прав вимоги первісний кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор таким, що набув права вимоги до боржника та набув усіх прав та обов`язків сторони - кредитора за кредитним договором. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі, безвідривно та без можливості зворотного відступлення (викупу). З дати відступлення прав вимоги новий кредитор вправі самостійно розпоряджатися правами вимоги на власний розсуд без згоди первісного кредитора.

Договір набирає силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору (п. 8.1.Договору відступлення права вимоги).

Крім того, 16 січня 2023 року між ТОВ «ДОСТУПНІ ФІНАНСИ» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (новий кредитор) укладено Договір відступлення прав вимоги за Договором поруки, відповідно до умов якого (п. 1, 3) у зв`язку із укладенням між сторонами Договору про відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов`язанні від 16.01.2023, згідно якого первісний кредитор передав новому кредитору, а останній прийняв усі права вимоги за основними зобов`язаннями, відповідно до ст. 512-519 ЦК України первісний кредитор передає новому кредитору, а останній приймає усі права за Договором поруки № FIL.145290-ДП1 та Договором поруки № СЯВ.22982-ДП4, і набуває усі права, які мав первісний кредитор.

Згідно з п. 8 Договору відступлення прав вимоги за Договором поруки, договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

У підготовче судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги вказані в позовній заяві.

Відповідачі у підготовче судове засідання не з`явилися, проте подали до суду письмову заяву в якій просить слухати справу без їх участі, позовні вимоги визнали, заперечень не надавали.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Згідно з ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі №758/1303/15-ц (провадження №14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18).

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 10.2. Рамкової угоди при порушенні встановлених Договорами строків погашення грошових зобов`язань Позичальник сплачує штрафну неустойку у розмірі 0,5% від суми непогашеної заборгованості

Позивач здійснив розрахунок штрафних санкцій та інфляційних витрат та відповідно до розрахунку позивача станом на 07.11.2023 року розмір пені та інфляційних втрат становить 7 149 646,32 гривні.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою та порукою.

Згідно з ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником; порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

У відповідності до ч. 1,2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідності до приписів ст. 555 ЦК України, у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це боржника, а в разі пред`явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі; якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов`язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора.

Як визначено відповідною нормою, поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов`язані з особою боржника; поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг.

Згідно з ст. 556 ЦК України, після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника; до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли домовленості з усіх істотних умов.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та позивач має достатні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч. 3 ст. 200 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Керуючись ст. 5 Конституції України, ст. ст.ст. 4, 10, 12, 49, 81, 83, 200, 206, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 202, 205, 509, 510, 526, 530, 533, 546, 553, 556, 610, 612, 626, 628, 631, 638, 655, ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: м. Сквира, Білоцерківський район, Київська область, РНОКПП: НОМЕР_2 ), приватного підприємства «Белвет» (вул. 2-га Інтернаціональна, буд. 22, м. Біла Церква, Київська область, код ЄДРПОУ: 21677333), про стягнення заборгованості - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та приватного підприємства «Белвет» на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 7 149 646 (сім мільйонів сто сорок дев`ять тисяч шістсот сорок шість) грн. 32 коп.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: http://court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Суддя С. І. Віговський