Справа № 526/193/24
Провадження № 2/526/541/2024
У Х В А Л А

11 березня 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області в особі головуючої судді Максименко Л.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі та розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів з батька не перебуваючи у зареєстрованому шлюб,

в с т а н о в и в:

16 січня 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів з батька не перебуваючи у зареєстрованому шлюб.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою судді від 30 січня 2024 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін.

Ухвалу про відкриття провадження у справі ОСОБА_1 отримав 03.02.2024.

19 лютого 2024 року до суду надійшов відзив ОСОБА_1 на позовну заяву.

21 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі та розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, в яких зазначає, що позивач веде себе не зовсім правильно по відношенню до нього та їхньої дочки, тому враховуючи поведінку ОСОБА_2 , у нього виникла необхідність доводити свої заперечення у судовому засіданні. Також зазначає, що він військовий, на даний час задіяний у військових діях, відповідно не може бути присутнім у судовому засіданні, тому просить зупинити провадження по справі до припинення перебування відповідача у складі ЗСУ.

Вивчивши доводи клопотання позивача, суд приходить до наступного.

Відповідно ст. 278 ЦПК України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.5, 7 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Частина 6 ст. 279 ЦПК України визначає одночасне існування умов, за яких суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Отже строки для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін встановлюються законом.

Відповідно до ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Отже ОСОБА_1 отримавши 03.02.2024 ухвалу про відкриття провадження, а потім звернувшись до суду з клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін лише 21 лютого 2024 року порушив 15 - денний строк для подання такого клопотання.

Таким чином з огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду з клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та предмет позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, відсутності обґрунтування клопотання позивача про необхідність розгляду справи у судовому засіданні, суд приходить до висновку про відмову в задоволені такого клопотання.

Щодо зупинення провадження у справі суд виходить з наступного.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду (частина четверта ст.263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі №6-1957цс16 висловлено позицію, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

За змістом висновків, викладених у судових рішеннях Верховного Суду в справах від 14 грудня 2022 року №757/52540/16-ц та від 17 січня 2023 року №501/1699/17, для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п.2 частини першої ст.251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази не лише перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема приймають участь у виконанні бойових завдань.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан о 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.

Згідно з ст.1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування це створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

ОСОБА_1 , подаючи до суду клопотання про зупинення провадження у справі, як доказ перебування на службі у ЗСУ надав посвідчення учасника бойових дій.

Проте посвідчення учасника бойових дій не надає суду підтвердження перебування відповідача у військовій частині, яка безпосередньо приймає участь у виконанні бойових завдань.

Суд вважає, що клопотання відповідача про зупинення провадження у справі слід залишити без задоволення з метою недопущення порушення строків розгляду справи судом та недопущення перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснювати швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Керуючись ст. 254-261, 279, 353 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі та розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання ухвали.

Головуюча: Л. В. Максименко