Справа № 487/9216/23
Провадження № 2/487/986/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

29.02.2024 м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Бобрової І.В., за участю секретаря судового засідання Мосензової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу № 487/9216/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з навчанням

встановив:

11.12.2023 представник позивачки адвокат Білов І.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з навчанням, на весь час навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до повноліття у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня подання заяви і з врахуванням індексації, а також витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Вимоги позову мотивовані тим, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.02.2023 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 з усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Донька сторін - ОСОБА_3 досягла повноліття, проте продовжує навчання, у зв`язку з чим представник позивачки вважає, що відповідач зобов`язаний продовжувати утримувати свою дитину, яка досягла повноліття, на весь період її навчання.

Суд своєю ухвалою від 18.12.2023 відмовив у відкритті провадження за позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відкрив провадження та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання повнолітньої ОСОБА_3 у зв`язку з навчанням.

Представник позивачки у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.

Судом було ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, доходить до такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.11.2021.

Заводський районний суд м. Миколаєва своїм рішенням від 16.02.2023 стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині від усіх видів доходу в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 27.12.2022 року та до досягнення дітьми повноліття.

Згідно із копією довідки № 222 від 21.11.2023, виданої комунальним закладом «Бердянський медичний фаховий коледж» Запорізької обласної ради, ОСОБА_3 зарахована до КЗ «Бердянський медичний фаховий коледж» Запорізької обласної ради на спеціальність 223 «Медсестринство» та є студенткою ІІІ курсу денної форми навчання за рахунок бюджетних коштів. Термін закінчення навчального закладу червень 2025.

Так відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Отже, враховуючи вищенаведене, а також той факт, що повнолітня ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання та обмежена у можливості працювати, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, з дня пред`явлення до суду позову та до закінчення навчання ОСОБА_3 , але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Крім того позивачка просила стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Положеннями ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (остаточне рішення 02 червня 2014 року) зазначено, що згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (пункт 268).

Надання правничої допомоги позивачці підтверджується копією ордеру на надання правничої допомоги ОСОБА_1 від 11.12.2023, складеного на підставі договору про надання правової допомоги № 32 від 05.12.2023, копією прибуткового касового ордера № 29 від 05.1.2023, копією квитанції до прибуткового касового ордера № 29 від 05.12.2023.

У зв`язку з чим, враховуючи наведене вище, суд доходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог позивачки щодо стягнення витрат на правничу допомогу з відповідача.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 10, 18, 23, 76, 137, 258, 259, 263-265, 279, 280-282, 352, 354, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з навчанням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 11.12.2023 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах сплати платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 5000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. у дохід держави з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви на його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 14.03.2024.

Головуючий суддя І. В. Боброва