Справа №183/160/24
Провадження № 2/191/345/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 березня 2024 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Окладнікова О.І., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст.175 ЦПК України при пред`явленні заяви в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду, на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч.2 ст.185 ЦПК України).

06.03.2024 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

Дослідивши зміст поданої позовної заяви та доданих до неї документів, суд доходить висновку, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки, не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України та має наступні недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.7 ст.6 ЗУ «Про судовий збір», у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 2 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 3028 гривні.

До своєї позовної заяви позивачі не долучили документи, що підтверджують сплату судового збору за подання позовної заяви, також представник позивачів зазначає, що позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а з позивача ОСОБА_2 судовий збір не справляється з огляду на її вік, а тому вважає, що позивачі мають право на звільнення від сплати судового збору, оскільки звертаються до суду із заявою про захист прав неповнолітньої дитини.

Згідно п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зазначено, що "відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII. Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19 (провадження №11-795заі9) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження №К/9901/166/18, К/9901/30220/18)".

Таким чином, позбавлення батьківських прав не стосується порушення прав ОСОБА_1 як учасника бойових дій.

Також у позовній заяві представник позивача посилається на п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» і зазначає, що позивачі мають право на звільнення від сплати судового збору.

Згідно п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Поданий позов про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 не вирішує питання прав та обов`язків неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а стосується особистих немайнових прав та обов`язків ОСОБА_3 як матері дитини, яких вона може бути позбавлена у разі ухвалення рішення про задоволення позову.

Правові наслідки позбавлення батьківських прав визначені у статті 166 Сімейного кодексу України.

Крім того, посилання у позові як на підставу звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору на її вік не мають законодавчого підґрунтя, так як ст.2 ЗУ «Про судовий збір» містить формулювання, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом, а стаття 5 цього ж закону містить вичерпний перелік підстав звільнення від сплати судового збору серед яких немає вікового цензу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для звільнення позивачів від сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Тому, позивачам необхідно надати до суду документи, що підтверджують сплату окремо кожним із них судового збору за подання позовної заяви про позбавлення батьківських у розмірі по 1211,20 грн. на наступні платiжнi реквiзити для перерахування судового збору:

Отримувач коштівГУК у Дн-кiй обл/м.Син/22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37988155
Банк отримувачаКазначейство України(ел. адм. подат.)
Код банку отримувача (МФО)899998
Рахунок отримувачаUA0004587
Код класифікації доходів бюджету22030101
Призначення платежу*;101;РНОКПП;Судовий збір, за заявою ПІБ позивача, Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 83, 84, 177 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав - залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позову без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачам або представнику позивачів.

У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачам зі всіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. І. Окладнікова