Справа № 211/6313/23
Провадження № 2/211/293/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 квітня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.,

при секретарі Строгановій Е.О.,

за участю:

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, вказавши, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з матір`ю. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою суду від 16.10.2023 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

05.12.2023 представником відповідача адвокатом Петрушкевичем О.В. до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, мотивуючи відмову тим, що діти зареєстровані з відповідачем за однією адресою: АДРЕСА_1 . Натомість позивач знята з реєстрації за вказаною адресою 26.06.2023. Крім того, з відповідачем також проживає без реєстрації його матір ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є інвалідом та він доглядає за нею. Судові витрати покласти на позивача.

17.01.2024 представником позивача адвокатом Солов`єм О.В. до суду надіслано відповідь на відзив, з якого вбачається, що представник підтримує позовні вимоги та просить суд їх задовольнити, судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог надав докази перебування неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у Республіці Польща, де діти наразі проживають та здобувають освіту.

У судове засідання не з`явилися позивач ОСОБА_3 та її представник адвокат Соловей О.В., про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача адвокат Петрушкевич О.В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Суд, вислухавши відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних мотивів.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 25.11.2005 перебували у зареєстрованому шлюбі, що був розірваний за заочним рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.11.2023, яке не оскаржене та набрало законної сили 14.12.2023. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9, 10 - копії свідоцтв про народження), які проживають з позивачем у Республіці Польща (а.с. 43-50).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду. До поданого представником відповідача відзиву на позов суд відноситься критично, вважаючи його необґрунтованим та таким, що не підкріплений належними та допустимими доказами. Оскільки стороною відповідача не доведено, що діти проживають з батьком, сам факт реєстрації дітей за адресою батька не може бути достовірним доказом перебування дітей на його утриманні. Натомість стороною позивача надано докази проживання дітей з матір`ю у Республіці Польща. Також суд відхиляє заперечення представника відповідача з приводу того, що матір відповідача перебуває на його утриманні, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів даного факту.

Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Датою подачі позову є 27.09.2023.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1 073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 19, 76, 82, 89, 141, 263-265, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 180, 181-183, 191 Сімейного Кодексу України, ст. 6 ч. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень», суд

ухвалив:

позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягнути аліменти з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 )на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 )на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 27.09.2023.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п. 1 ст. 430 ЦПК України рішення у частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 )на користь держави судовий збір у сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя І.О. Юзефович