Провадження №2/523/2083/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Далеко К.О.

за участю секретаря судового засідання Дмітрієвої В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 м. Одеси, у загальному позовному провадженні, цивільну справу №523/11145/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», про розірвання договору, визнання дій незаконними, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.

22.06.2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», про розірвання договору, визнання дій незаконними, стягнення матеріальної та моральної шкоди, якою просила:

- розірвати договір №2453 укладений 02 грудня 2019 року між акціонерним товариством «ОДЕСАГАЗ» та ОСОБА_1 ;

- визнати дії працівників АТ «ОДЕСАГАЗ» вчинені 02 грудня 2019 року, а саме відключення газу в її квартирі незаконними;

- стягнути з АТ «ОДЕСАГАЗ» на користь ОСОБА_1 матеріальні витрати в розмірі 532 грн;

- стягнути з АТ «ОДЕСАГАЗ» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 02 грудня 2019 року працівники Любашівської дільниці Ананьївського УЕГГ АТ «ОДЕСАГАЗ» здійснили відключення газу в її приватній квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено Акт на відключення. Причиною відключення стала відсутність технічного обслуговування внутрішніх газових мереж та газового обладнання. Відключивши газ, позивача змусили в терміновому порядку укласти договір на виконання робіт з технічного обслуговування газових внутрішньо домових мереж та газового обладнання, тим самим позбавивши її права вибрати підприємство для обслуговування внутрішньо домових мереж та укласти договір з ним на взаємовигідних умовах. Дані дії АТ «ОДЕСАГАЗ» проводились з метою спонукання позивача укласти договір на технічне обслуговування внутрішніх газових мереж та газового обладнання побутового споживача, котрий позивач через вказані обставини уклала 02.12.2019 року. Вартість робіт за даним договором становить 252,37 грн., адже позивач являється інвалідом другої групи, та не може в опалювальний сезон залишитись без газового опалення, протягом часу якого був відсутній газ, позивач обігрівала свою квартиру електричним обігрівачем, що не є безпечно, а також понесла додаткові витрати за оплату електроенергії. У договорі який підписала позивач 02.02.2019 року, пункт 2.1.2 вказано, що технічне обслуговування здійснюється згідно графіка (Додаток №1 до Договору) і раз на рік, при цьому договір укладено до 31 грудня 2019 року, графік до Договору відсутній. В акті здачі-прийняття послуг відсутня дата, коли саме ці послуги приймалися. Відповідно до акту виконаних робіт не вказано, що розуміється під поняттям ТО. Позивач вважає вищенаведений договір укладеним на вкрай невигідних умовах, та під тиском важких обставин, шляхом примусу. Таким чином, незаконними та протиправними діями працівників АТ «ОДЕСАГАЗ» позивачу було завдано матеріальної шкоди на суму 532 грн., а саме: - укладення договору на технічне обслуговування (257 грн.); - послуги таксі для вирішення питань по підключенню квартири до газопостачання (80 грн.); - електроенергія за період, що позивачу довелось обігрівати квартиру електрообігрівачем (45 грн.); - акт виконаних робіт (60 грн.); - касовий збір (10 грн.); поштові витрати (80 грн.). Моральну шкоду, завдану діями працівників АТ «ОДЕСАГАЗ» позивач оцінює в розмірі 10 000 грн. Під моральною шкодою позивач розуміє душевні та фізичні страждання, адже вона інвалід другої групи змушена була перебувати в грудні місяці в квартирі без опалення, змушена була терміново їхати платити за договір, який позивач могла укласти з іншим підприємством, позивачу було підірвано здоров`я.

20.10.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від АТ «ОДЕСАГАЗ», яким відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. В обгрунтування відзиву зазначив наступне: 02.10.2019 року між ОСОБА_1 та АТ «ОДЕСАГАЗ» було укладено Договір №2453 на технічне обслуговування внутрішніх газових мереж та газового обладнання побутового споживача. Даний договір було укладено на підставі заяви ОСОБА_1 від 02.12.2019 року. Із позивачем було укладено Типовий договір розподілу природного газу, який є договором приєднання, із урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк. Відповідно до п.2 гл.1 розділу III Кодексу газорозподільних систем, технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових газових мереж у багатоквартирному будинку здійснюється на умовах договору, укладеного між співвласниками/особою, уповноваженою на це співвласниками, і суб`єктом, що має право на виконання таких робіт. Пунктом 4.7 розділу IV Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №285 від 15.05.2015 року встановлено, що пуск газу в систему газопостачання виконується газорозподільним підприємством до межі балансової належності спільно з газовою службою підприємства або суб`єктом господарювання та за замовленням власника після укладання договору на технічне обслуговування прийнятого в експлуатацію об`єкта та відповідних договорів з газотранспортними, газорозподільними і газопостачальними підприємствами. Таким чином, законодавством встановлено обов`язок споживача забезпечувати належну експлуатацію власних газових мереж та укласти договір на технічне обслуговування власних газових мереж та газового обладнання. Відповідно до п.2 глави 1 розділу III Кодексу газорозподільних систем та Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року №285, у випадку незабезпечення технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових газових мереж у багатоквартирному будинку, розподіл природного газу припиняється. Таким чином, припинення газопостачання у разі відсутності договору на виконання робіт з технічного обслуговування газових внутрішньо будинкових мереж та газового обладнання, а також необхідність укладення договору на технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем не є примхою АТ «ОДЕСАГАЗ», а є вимогою, яка встановлена законодавством. Аналіз Закону України «Про житлово комунальні послуги», в особливості ст. 19, дає зрозуміти, що розподіл природного газу є комунальною послугою, а послуга з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання є супутньою, та здійснюється для забезпечення безперервності та безпеки надання основної послуги постачання та розподілу природного газу. Тобто, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання є супутньою послугою, яка надається АТ «ОДЕСАГАЗ» (Оператором ГРМ) для забезпечення безаварійної експлуатації газорозподільних систем. Таким чином, становище АТ «ОДЕСАГАЗ» встановлено на законодавчому рівні з врахуванням характеру господарської діяльності та особливостями надання послуг з розподілу природного газу трубопроводами, а тому твердження позивача про те, що її змусили укласти договір, не відповідають дійсності. Також, відсутні підстави для стягнення моральної шкоди, оскільки такі вимоги не є доведеними позивачем.

02.11.2022 року до суду надійшли додаткові пояснення АТ «ОДЕСАГАЗ», згідно яких відповідач зазначив наступне: позивач не зверталась до відповідача із заявами про зміну умов Договору чи його припинення, як це передбачено п. 9.1 договору. АТ «ОДЕСАГАЗ» є суб`єктом монополії та отримало ліцензію від НКРЕКП, органу який здійснює регулювання суб`єктів природної монополії, таким чином позивач не може укласти договір на обслуговування з іншими особами (дана інформація розміщена на сайті НКРЕКП, є загальнодоступною, отже не підлягає доказуванню). Відповідно до вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року №285, у випадку незабезпечення технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових газових мереж у багатоквартирному будинку, розподіл природного газу припиняється. Відповідно, укладання договору на технічне обслуговування внутрішніх газових мереж та газового обладнання, є обов`язковою умовою яку передбачив законодавець. Також, відсутні підстави для стягнення матеріальної та моральної шкоди. Докази психологічних страждань позивачкою не надані.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, із викликом сторін.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11 липня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті цивільну справу.

Протягом розгляду справи, судові засідання по справі відкладались: у зв`язку із неявкою сторін до судового засідання; у зв`язку із відсутність доказів належного повідомлення сторін по справі; у зв`язку із неможливістю проведення відеоконференції, для забезпечення участі представника позивача, з технічних причин; згідно розпорядження в.о. голови Суворовського районного суду м.Одеси №4 від 18.10.2021 року «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом Covid-19; у зв`язку із клопотаннями сторін про відкладення розгляду справи; у зв`язку із повітряною тривогою та відсутністю в суді світла.

ІІІ. Позиції сторін.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, її представник адвокат Петренко Н.О., з`явившись до судового засідання, підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просила позов задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позові.

Відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ» не забезпечив явку свого представника у судове засідання, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судової повістки на його офіційну електрону адресу.

У судове засідання 08.02.2024 року сторони не з`явились, матеріали справи містять заяву від представника позивача про підтримання позовних вимог, здійснення подальшого розгляду справи у її відсутність.

Фіксування судового засідання не здійснювалось технічним записом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання дій працівників АТ «ОДЕСАГАЗ» вчинених 02 грудня 2019 року, а саме відключення газу в її квартирі незаконними, стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно Акту на відключення газу від 02.12.2019 року, майстером служби ОСОБА_2 і слюсарем ОСОБА_3 здійснено відключення газового вводу від системи газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , абонента ОСОБА_1 , шляхом: встановлення пломби на відключаючому пристрої. Пломба № ; розбирання відключаючого пристрою з встановленням заглушки; відрізання газового вводу електрозваркою. Причина відключення: відсутність технічного обслуговування внутрішніх газових мереж та газового обладнання.

Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права чи інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання дій неправомірними, відшкодування збитків (майнової шкоди), відшкодування моральної шкоди.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 та матеріалів справи вбачається, що спір виник щодо правомірності припинення газопостачання до адреси: АДРЕСА_1 , який належить позивачу, а також відшкодування збитків, які поніс позивач через порушення його права на газопостачання, у зв`язку з відключенням газу та відшкодуванням моральної шкоди.

Спірні правовідносини між сторонами регулюються нормами чинного законодавства, а саме Законом України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року №329-VІІІ (далі - Закон №329- VIII), Кодексом газорозподільних систем, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494 (далі - Кодекс ГРМ), Правилами безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України 15.05.2015 року № 285, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за № 674/27119 (далі -Правила).

Згідно з ч.1ст.37 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах.

У відповідності до ч.2 ст.38 цього ж Закону метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, оператор газорозподільної системи зобов`язаний: 1) розробляти, щороку до 31 липня подавати на затвердження Регулятору, розміщувати на своєму веб-сайті та виконувати план розвитку газорозподільної системи на наступні 10 років; 2) вживати заходів з метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи; 3) розробити і впроваджувати програму відповідності згідно із статтею 39 цього Закону; 4) вживати заходів для підвищення раціонального використання енергоресурсів та охорони довкілля під час здійснення своєї господарської діяльності; 5) надавати інформацію, обов`язковість надання якої встановлена законодавством; 6) забезпечувати конфіденційність інформації, одержаної під час здійснення господарської діяльності, а також розміщувати на своєму веб-сайті у недискримінаційний спосіб інформацію, яка стимулюватиме розвиток ринку природного газу; 7) вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газорозподільної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству.

Відповідно до положень п. п. 4, 5 глави 1 розділу III Кодексу розподільчих систем, затвердженого постановою НКРЕП від 30.09.2015 року № 2494 Оператор ГРМ повинен забезпечити попереджувальні заходи безаварійної експлуатації газорозподільних систем, а саме комплекс робіт, що виконується на підставі результатів технічного огляду або технічного обстеження газорозподільних систем, з метою забезпечення її подальшого безаварійного експлуатування шляхом проведення технічного обслуговування, поточного або капітального ремонтів.

У разі виникнення аварійної ситуації Оператор ГРМ зобов`язаний вжити необхідних заходів, спрямованих на відновлення належної роботи газорозподільної системи.

При організації експлуатації газорозподільних систем та проведення робіт з технічного їх обслуговування і ремонту Оператор ГРМ повинен дотримуватися інструкцій і правил технічної експлуатації газорозподільних систем, правил безпеки систем газопостачання, державних стандартів, передбачених чинними нормативно-правовими актами України.

Згідно з п.3 глави 3 розділу III Кодексу розподільчих систем власники газових мереж, у тому числі побутові споживачі та співвласники/особа, уповноважена на це співвласниками, внутрішньо будинкових систем газопостачання, які згідно з актом розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін відповідають за експлуатацію цих мереж та їх складових, забезпечують належну їх експлуатацію згідно з чинним законодавством, у тому числі ПБСГ, зокрема укладають відповідний договір із суб`єктом господарювання, який має право на виконання таких робіт.

Відповідно до п. п. 3.2., 3.3 розділу III "Правил безпеки систем газопостачання", затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України 15.05.2015 року № 285 власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) повинен забезпечити утримання систем газопостачання відповідно до вимог чинного законодавства України. Власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) відповідає за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами.

Згідно з п. п. 5.4 розділу III "Правил безпеки систем газопостачання" технічне обслуговування внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будівель, комунально- побутових об`єктів невиробничого характеру здійснюється відповідно до вимог документації з експлуатації заводів-виробників газового обладнання на договірних засадах. Умови для технічного обслуговування забезпечуються власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) відповідно до вимог чинного законодавства України.

01 травня 2019 року набрав чинності Закон України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якого технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем електропостачання та газопостачання здійснюється суб`єктом, визначеним співвласником багатоквартирного будинку, за рахунок співвласника.

Тобто з 01.05.2019 року до рахунку плати виконавцеві не включається плата за обслуговування внутрішньо будинкових газових мереж будинку (багатоквартирного будинку), що забезпечують постачання відповідної комунальної послуги. Відповідно до п.5.7 розділу V "Правил безпеки систем газопостачання" підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: наявності витоків газу; несправної автоматики безпеки; несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів; відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави; не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації.

Оскільки з 01.05.2019 року визначення суб`єкта, який здійснює технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем електропостачання та газопостачання законом покладено на власника будинку, оператор ГРМ у разі не забезпечення власником технічного обслуговування газових приладів, відповідно до "Правил безпеки систем газопостачання", газове обладнання підлягає відключенню від системи газопостачання.

Матеріалами справи, наданими самим позивачем ОСОБА_1 , підтверджено наступне:

- листом від 16.09.2019 року АТ «ОДЕСАГАЗ» звернулось до ОСОБА_1 та повідомило наступне: крім індивідуального договору про розподіл природного газу між Оператором ГРМ та споживачем, повинен бути договір на технічне обслуговування ВБСГ між Оператором ГРМ та особою, яка надає послуги по управлінню багатоквартирного будинку; відповідно до п.3 глави 5 розділу III Кодексу, у разі не надання до АТ «ОДЕСАГАЗ» інформації щодо наявності у споживачів/балансоутримувачів/власників газових мереж договорів на обслуговування ВБСГ у зв`язку з незабезпеченням у багатоквартирному будинку технічного обслуговування ВБСГ відновлення розподілу природного газу на об`єктах споживачів АТ «ОДЕСАГАЗ» буде здійснювати тільки при виконанні всіх вимог Правил безпеки систем газопостачання, Кодексу газорозподільних систем та Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Особисто для Голови ОСББ повідомили, що свідоме та постійне невиконання вищезазначених законодавчих норм може призвести до суспільно небезпечних наслідків у виді техногенної аварії з істотною шкодою охоронюваним законом правам, свободам та інтересам громадян, що мешкають у Вашому ОСББ;

- листом від 24.10.2019 року №02/15-1254 АТ «Одесагаз» повідомило ОСОБА_1 , що для забезпечення безперервності та безпеки газопостачання власники будинків повинні укласти Договір на технічне обслуговування внутрішньо будинкових газових мереж із суб`єктом господарювання, який має право на виконання таких робіт. Оператор ГРМ, а саме АТ «ОДЕСАГАЗ», як виконавець комунальних послуг має право на виконання робіт з технічного обслуговування внутрішньобудинкових газових мереж.

Таким чином, ОСОБА_1 була обізнана про необхідність укладення договору на технічне обслуговування внутрішньобудинкових газових мереж у житловому будинку, та про наслідки не укладення такого договору.

Враховуючи встановлені у справі обставини та приймаючи до уваги вимоги законодавства, суд вважає що дії відповідача з припинення від системи газопостачання газової мережі об`єкта позивача, відповідали діючому законодавству.

Доводи позивача ОСОБА_1 щодо недоліків у складенні Акту про припинення газопостачання від 02.12.2019 року, відсутності підпису ОСОБА_1 , третьої особи, відмітки про відеофіксацію, за даних обставин, не можуть свідчити про безпідставність припинення газопостачання.

Оскільки споживач була заздалегідь повідомлена ПАТ «Одесагаз» про забезпечення технічного обслуговування внутрішньобудинкових газових мереж, але при цьому до часу фактичного припинення газпостачання 02.12.2019 року, жодних заходів щодо укладення договору технічного обслуговування внутрішньобудинкових газових мереж з суб`єктом, що має усі дозвільні документи на проведення робіт з технічного обслуговування, не здійснила, ПАТ «Одесагаз» мало підстави для припинення газопостачання.

Встановивши, що дії відповідача з припинення газопостачання позивача відповідали законодавству, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні вимог про визнання дій відповідача неправомірними та такими, що нанесли позивачу матеріальної та моральної шкоду.

Відсутність підстав для задоволення вимог про визнання дій відповідача неправомірними та такими, що нанесли ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди, унеможливлює задоволення вимог про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 532 гривень, та моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про розірвання Договору №2453 від 02.12.2019 року, суд зазначає наступне.

Заявою від 02.12.2019 року ОСОБА_1 просила укласти з нею договір на технічне обслуговування внутрішніх газових мереж та газового обладнання. Заява містить підпис ОСОБА_1 .

Заявою-приєднання від 02.12.2019 року до умов договору розподілу газу для побутового споживача ОСОБА_1 приєдналась до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2498, на офіційному сайті НКРЕКП. Заява містить підпис ОСОБА_1 .

Згідно предмету договору №2453 на технічне обслуговування внутрішніх газових мереж та газового обладнання побутового споживача від 02.12.2019 Акціонерне товариство «ОДЕСАГАЗ» уклало договір із ОСОБА_1 . Предметом договору є технічне обслуговування внутрішніх газових мереж та газового обладнання, яке належить Замовнику і входить до компетенції Виконавця, які визначені відповідно до акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, на об`єкті споживання природного газу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Розділом 2 наведеного договору № 2453 визначено обов`язки та права сторін.

Згідно п. 2.1 договору №2453 виконавець зобов`язується: здійснювати технічне обслуговування з дотриманням вимог діючих нормативно-правових актів на підставі виконавчо - технічної документації Замовника. Прийнято на технічне обслуговування: газопроводи, вимикаючі пристрої, газове обладнання. Технічне обслуговування здійснюється згідно Графіка.

Згідно п. 2.2 договору №2453 виконавець має право: доступу до об`єкта замовника для здійснення технічного обслуговування у узгоджену дату та час; отримання від Замовника проектної та виконавчо-технічної документації, а також документації на газове обладнання; вимагати від замовника створити необхідні умови для виконання робіт; при виникненні аварійних ситуацій, в рамках діючого законодавства, провести відключення об`єкта замовника від газопостачання.

Згідно п. 2.3 Договору №2453 замовник зобов`язується: допускати представників виконавця на територію об`єкта споживання природного газу для здійснення технічного обслуговування, та забезпечити вільний доступ до внутрішньої газової мережі та газового обладнання; забезпечити наявність на об`єкті документації на газове обладнання, згідно вимог Правил безпеки системи газопостачання та проектної документації на внутрішні газові мережі; здійснити оплату послуг та прийняти виконані роботи з технічного обслуговування та підписати акт здачі-прийняття послуг; розрахуватися з виконавцем, згідно умов п. 4.1 даного Договору; утримувати в технічно справному стані вузол обліку газу, димові та вентиляційні канали: не проводити самостійно реконструкцію систем газопостачання та самовільне встановлення або заміну газових приладів; усувати в терміни, визначені виконавцем, виявлені під-час технічного обслуговування порушення вимог діючих нормативно-правових актів; терміново повідомляти виконавця про необхідність відключення внутрішньої газової мережі або газового обладнання при виявленні несправностей, що може призвести до нещасних випадків;

Згідно п. 2.4 Договору №2453 замовник має право: контролювати своєчасність та якість технічного обслуговування за цим договором; вимагати від виконавця надання обгрунтування цін на технічне обслуговування; вимагати від виконавця надання акту здачі прийняття робіт.

Згідно п. 3.2 Договору №2453 загальна вартість послуг за Договором на рік складає 252,37 грн.

Пунктом 8.4 Договору №2453 встановлений порядок розірвання договору.

Даний договір може бути розірваний:

- за взаємною згодою сторін шляхом укладення відповідної угоди (з моменту її підписання);

- за ініціативою Виконавця у випадку невиконання або неналежного виконання покладених на Замовника обов`язків, шляхом направлення відповідного повідомлення рекомендованим листом за 30 календарних днів до дати розірвання;

- у судовому порядку.

Згідно п. 9.1 Договору №2453 даний договір набирає чинності з моменту підписання Сторонами і діє до 31.12.2019 року, а в частині виконання зобов`язань - до їх повного здійснення.

Згідно п. 9.2 Договір вважається продовженим до 31 грудня кожного наступного року, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, яка передбачає підстави для зміни або розірвання договору:

1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

3. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Таким чином законодавець передбачив можливість розірвання договору, за рішенням суду:

1) у разі істотного порушення договору другою стороною;

2) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Сторони договору №2453 від 02 грудня 2019 року передбачили Пунктом 8.4 випадки розірвання договору.

- за взаємною згодою сторін шляхом укладення відповідної угоди (з моменту її підписання);

- за ініціативою Виконавця, у випадку невиконання або неналежного виконання покладених на Замовника обов`язків, шляхом направлення відповідного повідомлення рекомендованим листом за 30 календарних днів до дати розірвання;

Тобто, сторони договору №2453 від 02 грудня 2019 рокуне передбачали можливості розірвання договору за ініціативою замовника ОСОБА_1 . Істотним порушенням договору відповідач не обґрунтовує свої позовні вимоги.

У даному випадку, позивач ОСОБА_1 обґрунтовує наявність підстав для розірвання договору тим, що її змусили до укладення Договору № №2453 від 02 грудня 2019 року, припинивши газопостачання, на вкрай невигідних для неї умовах.

Суд зазначає, що ні статтею 651 Цивільного кодексу України, ні умовами Договору №№2453 від 02 грудня 2019 року, не передбачено можливості розірвання договору, з підстав примушування до укладення договору.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 231 Цивільного кодексу України, вчинення особою правочину, проти її справжньої волі, внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, є підставою для визнання правочину недійсним, а не для розірвання договору.

З огляду на викладене, правові підстави для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 в частині розірвання Договору № №2453 від 02 грудня 2019 року, також не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» про розірвання договору, визнання дій незаконними, стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 19.02.2024 року.

Суддя: К.О. Далеко