Справа № 274/7431/23 Провадження № 2/0274/218/24 РІШЕННЯ
05.03.2024 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. за участю секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання,
І. Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на його утримання в розмірі 2000,00 грн, щомісячно і до досягнення позивачем 23 років, або закінчення навчання.
Позов обґрунтовано тим, що батьком позивача є відповідач ОСОБА_2 . 29.10.2014 шлюб між батьками позивача було розірвано та стягувалися з відповідача аліменти на користь матері на утримання позивача (справа № 274/5237/14-ц).
24.07.2023 позивачу виповнилося 18 років стягнення аліментів за рішенням суду від 29.10.2014 припинилося. На даний час позивач перебуває на утриманні матері та навчається на денній формі у Бердичівському фаховому коледжі промисловості, економіки та права на денній формі, не може працювати та забезпечувати себе самостійно, оскільки це буде негативно відображатися на успішності та в подальшому в його професійній діяльності. Позивач отримує єдиний дохід - стипендію в сумі 890,00 грн, інших доходів не отримує, не має можливості працевлаштуватися та забезпечувати себе необхідними засобами для існування самостійно. Зокрема, мати позивача забезпечує його харчування, одягом, канцелярією, засобами гігієни, та іншими засоби необхідними для повноцінного життя.
Також позивач зазначає, що відповідач наразі офіційно працевлаштований, є працездатним чоловіком, має гарний стан здоров`я, аліменти нікому не сплачує, інших утриманців у нього немає, проте, будучи матеріально забезпеченим, добровільно він відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання позивача на час його навчання.
Указані обставини змушують позивача звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на себе, як на повнолітню дитину, що продовжує навчання.
ІІ. Процедура та позиції сторін
Ухвалою суду від 27.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судові засідання не з`являвся, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судові повістки направлялись за зареєстрованим місцем проживання відповідача.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст .ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін і ухвалити заочне рішення.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ст. 201 СК України норма ст. 191 СК України застосовується до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина.
ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду
ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого записані: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 навчається на денному відділенні в Бердичівському фаховому коледжі промисловості, економіки та права на 3 курсі, період навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025, що підтверджується довідкою від 17.07.2023 за № 904.
Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 20.07.2023, ОСОБА_1 у період з жовтня 2022 по січень 2023 включно отримував стипендію в сумі 890,00 грн.
Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування ст. 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».
Відповідно до ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Отже, при розгляді справ даної категорії позивач повинен довести факт навчання, потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач, у разі заперечень проти позову - неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач.
Звертаючись з позовом, позивач зазначив, що він потребує матеріальної допомоги батька в розмірі 2000,00 грн, посилаючись на те, що він не має можливості працювати та самостійно себе забезпечувати.
При цьому, суд враховує, що хоча позивач навчається за рахунок державного бюджету, однак продовжує навчання на денній формі, власного доходу не отримує, а тому потребує матеріальної допомоги.
В постанові Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №346/103/17 зазначено, що суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.
Наявність витрат на харчування, одяг, проїзд, суд не ставить під сумнів, оскільки вони покликані забезпечити нормальну життєдіяльність і щоденні фізіологічні потреби сина, а отже суд дійшов висновку, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, що є підставою для стягнення з відповідача аліментів на його утримання на період навчання.
Суд вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь в матеріальному забезпеченні потреб сина, який навчається. Судом встановлено, що відповідач, як батько, ухиляється від обов`язку, покладеного на нього законом.
Відповідач будь-яких доводів для заперечення позовних вимог не навів, доказів, які б підтверджували його неспроможність у наданні матеріальної допомоги повнолітньому сину, який навчається, не надав.
При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, зобов`язаний нарівні з матір`ю брати участь в належному матеріальному забезпеченні сина, який навчається на денній формі навчання, матеріали справи не містять жодних доказів, які б вказували на те, що у відповідача відсутня можливість надавати матеріальну допомогу синові, який продовжує навчання, відсутність відомостей про незадовільний стан його здоров`я, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню і стягує з відповідача аліменти в розмірі 2000,00 грн щомісячно на користь позивача до закінчення (припинення) ним навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, починаючи з дня звернення до суду 24.10.2023.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
V. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь держави в сумі 1073,60 грн.
Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання- задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на його утримання, у розмірі 2000,00 грн щомісячно, починаючи з 24.10.2023 до закінчення (припинення) навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 11.03.2024.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА