Справа № 2-сз/593/1/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"01" лютого 2024 р.

У складі:

Головуючої судді Німко Н.П.

При секретарі судового засідання Олексів О.Б.

Із участю:

Представника відповідача (адвоката) Іщука К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області заяву адвоката Іщука Костянтина Валентиновича, як представника відповідача ОСОБА_1 про компенсацію здійснених витрат пов`язаних із розглядом цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Бережанського районного суду Тернопільської області із позовом до відповідача ОСОБА_1 із вимогами стягнення заборгованості за двома кредитними договорами.

Ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області 05 травня 2023 року у справі за вказаним позовом відкрите провадження, судовий розгляд визначено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено до підготовчого судового засідання на 30 травня 2023 року.

Стороною відповідача на згаданий позов подано відзив, у якому зокрема вказано про понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 000,00 грн. із доданим доказами.

У свою чергу, сторона позивача подала відповідь на відзив, де зокрема послалася на необґрунтованість вимог сторони відповідача щодо витрат відповідача на професійну правничу допомогу у цій справі.

Ухвалою суду від 04 серпня 2023 року закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду по суті на 04 вересня 2023 року.

18 грудня 2023 року ухвалою суду залишено без руху згаданий позов, оскільки під час судового розгляду було встановлено, що позивачем у цій справі фактично заявлено дві позовні вимоги майнового характеру, однак до позову додано квитанцію про оплату судовим збором лише однієї майнової вимоги; також визначено усунути зазначений недолік, шляхом подання протягом п`яти днів з дня отримання такої ухвали суду документу про оплату судовим зборои неоплаченої при подані позову майнової вимоги.

У подальшому, 05 січня 2024 року, ухвалою суду згаданий позов залишено без розгляду з підстав, передбачених п.8 ч.1 ст. 257 ЦПК України, - провадження у справі було відкрите за заявою про дві майнові вимоги, де одна з них не була оплачена судовим збором і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк ( ухвала суду є чинною).

У подальшому, 10 січня 2024 року представник відповідача адвокат Іщук К.В. подав до суду заяву про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи. У заяві, з посиланням на частини 5-6 ст. 142 ЦПК України, викладено прохання стягнути із позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь відповідача ОСОБА_1 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп компенсації здійснених відповідачем ОСОБА_1 витрат, пов`язаних із розглядом цивільної справи ЄУ№593/581/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Іщук К.В. заяву підтримав, просить її задовольнити з підстав тотожнім тим, що зазначені у поданій суду заяві.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», будучи належними чином повідомленим про час та місце судового розгляду заяви сторони відповідача, у судове засідання не з`явився, заяв, як з приводу неявки, так і про можливість розгляду справи за його відсутності чи про її відкладення, суду не подав.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши у цій частині матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частині 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частина 2 та 5 статті 12 ЦПК України визначає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно із ч. 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно із ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати всі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, виконувати процесуальні дії у встановленому законом або судом строки.

Частина 1 статті 44 ЦПК України визначає, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року ухвалено судові рішення, у яких зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч.2 ст. 136 ЦПК України якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення.

Судом установлено, що вимоги ухвали суду від 18 грудня 2023 року позивачем не виконані, докази сплати судового збору за заявленою позовною вимогою майнового характеру не оплаченої судовим збором при поданні позову до суду, позивачем не надано.

До того ж позивачем не надано жодних доказів про неможливість сплати судового збору за заявленими позовними вимогами у повному обсязі, як і не заявлено клопотань про відстрочення чи розстрочення його сплати.

Відтак, 05 січня 2024 року, згадана позовна заява ухвалою суду залишена без розгляду відповідно до п. 8 ч.1 ст. 257 ЦПК України, оскільки провадження у справі було відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Суд вважає, що дії позивача ТзОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» по не сплаті у повному розмірі судового збору за заявленими позовними вимогами не є обґрунтованими й такими, що призвели до ухвалення судом рішення про залишення позовної заяви без розгляду.

Поряд з цим, адвокатом Іщуком К.В. відповідачу ОСОБА_1 , задля належного захисту останнього у суді, фактично надані професійні правничі послуги (допомогу) підготовлено відзив, бралася участь у судових засідання тощо, що підтверджено належними і допустимими доказами.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Судом встановлено, що між відповідачем ОСОБА_1 (далі Клієнт) та адвокатом Іщуком К.В.(далі Адвокат) укладено договір про надання правничої допомоги №10-2759 від 11 жовтня 2023 року у справі №593/581/23 за позовною заявою ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення боргу з відповідача на користь позивача.

Відповідно до пункту 4.2 згаданого Договору, сторони погодили, що винагорода визначається у наступному розмірі: Клієнт зобов`язується оплатити до14.10.2023 року включно 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень. Дана оплата здійснюється на підставі виставленого рахунку Адвокатом, що надсилається на поштову, або електронну адресу Клієнта. Оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Адвоката.

Згідно акту приймання-передачі послуг від 13.10.2023 року адвокатом надано такі послуги:

- вивчення наявних документів та консультація - 2500,00 грн.

- вивчення судової практики у аналогічних спорах - 2500,00 грн.

- складання відзиву на позовну заяву - 6000,00 грн.

- участь у судових засіданнях - 6000,00 грн.

Всього на суму 17000,00 грн.

Як вбачається із платіжної інструкції 0.0..1 від 13.10.2023 року. ОСОБА_1 сплатив на користь адвоката Іщука К.В. 17 000,00 гривень, як оплату послуг за договором від 11.10.2023 року #10-2759.

Визначаючи розмір відшкодування згаданого характеру, суд повинен зважати на критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17).

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При вирішенні заяви сторони відповідача, суд враховує, що сторона позивача належним чином поінформована про судовий розгляд вимог сторони відповідача з приводу компенсації відповідачу за рахунок позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу. Поряд з цим, в порядку 6 ст. 137 ЦПК України, стороною позивача не подано до суду заперечень ні з приводу підстав стягнення такої компенсації, ні щодо заявленого розміру таких витрат.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що витрати в розмірі 17000,00рн відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, та не суперечать принципу розподілу таких витрат.

Отже, суд вважає, що дії позивача ТзОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» по не сплаті у повному розмірі судового збору за подання позову не є обґрунтованими й призвели до ухвалення судом рішення про залишення позовної заяви без розгляду. Поряд з цим, адвокатом Іщуком К.В. відповідачу ОСОБА_1 фактично були надані професійні правничі послуги (допомогу). А тому заява про стягнення витрат на правничу допомогу з позивача на користь відповідача в розмірі 17 000,00грн підлягає до задоволення, як така, що відповідає розумному розміру.

З огляду на вищевикладене, керуючись статтями 2, 4, 5, 12, 44, 136, 175-177, 133, 134, 137, 141, 142, 257, 270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Стягнути із позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь відповідача ОСОБА_1 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп компенсації здійснених відповідачем ОСОБА_1 витрат, пов`язаних із розглядом цивільної справи ЄУ №593/581/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Сторони по справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»», 01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повний текст ухвали суду у відповідності до ч.6 ст. 259 ЦПК України складено 05 лютого 2024 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко