Справа № 522/1722/24
Провадження № 2/522/3248/24
УХВАЛА

28 лютого 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Косіцина В.В., розглянувши матеріали позовної заяви (уточненої) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, у якій позивачка просить стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 заборгованість за договором позики у розмірі 144 147,25 доларів США.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справа передана на розгляд судді Абухіну Р.Д.

15 лютого 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою судді Абухіна Р.Д. від 19 лютого 2024 року у цивільній справі №522/1722/24, заяву судді Приморського районного суду м. Одеси Абухіна Р.Д. про самовідвід задоволено, справу передано до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення належного складу суду.

За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, вона передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Під час відкриття провадження у справі, судом встановлено, що у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувають (перебували) цивільні справи:

- №522/5595/23 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення боргу за договором позики, головуючий суддя - Ярема Х.С.;

- №522/8000/23 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики, головуючий суддя - Домусчі Л.В.;

- №522/18384/23 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики, головуючий суддя - Домусчі Л.В.;

- №522/22715/23 за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, головуючий суддя - Абухін Р.Д.

Щодо цивільної справи №522/5595/23, то позивачем у справі є ОСОБА_11 , відповідачем ОСОБА_12 . Предмет спору стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 144 147,25 доларів США, з яких 37 170 доларів США основна заборгованість, 106 977,25 доларів США заборгованість зі сплати штрафу. До матеріалів позовної заяви додано копію нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Місік Оленою Володимирівною договору позики від 16.12.2019 року №НОЕ 887414, укладеного між ОСОБА_13 , що діяла в інтересах громадянина Чеської Республіки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , реєстровий номер - 2056; договір №НОН 337826, реєстрований номер 596, про внесення змін до договору позики посвідченкого ОСОБА_16 16.12.2019 року за реєстровим №2056; договір №НМР 245115, реєстрований номер 1611, про внесення змін до договору позики посвідченкого ОСОБА_16 16.12.2019 року за реєстровим №2056; договір про відступлення права вимоги за договором позики №НРС 186002, укладеним між ОСОБА_17 , що діяла в інтересах громадянина Чеської Республіки ОСОБА_14 та ОСОБА_18 , нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Місік Оленою Володимирівною, реєстровий номер 127; розрахунок заборгованості; повідомлення про заміну кредитора за договором позики.

Щодо цивільної справи №522/8000/23, то позивачем у справі є ОСОБА_11 , відповідачем ОСОБА_12 . Предмет спору стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 144 147,25 доларів США, з яких 37 170 доларів США основна заборгованість, 106 977,25 доларів США заборгованість зі сплати штрафу. До матеріалів позовної заяви додано копію нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Місік Оленою Володимирівною договору позики від 16.12.2019 року №НОЕ 887414, укладеного між ОСОБА_13 , що діяла в інтересах громадянина Чеської Республіки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , реєстровий номер - 2056; договір №НОН 337826, реєстрований номер 596, про внесення змін до договору позики посвідченкого ОСОБА_16 16.12.2019 року за реєстровим №2056; договір №НМР 245115, реєстрований номер 1611, про внесення змін до договору позики посвідченкого ОСОБА_16 16.12.2019 року за реєстровим №2056; договір про відступлення права вимоги за договором позики №НРС 186002, укладеним між ОСОБА_17 , що діяла в інтересах громадянина Чеської Республіки ОСОБА_14 та ОСОБА_18 , нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Місік Оленою Володимирівною, реєстровий номер 127; розрахунок заборгованості; повідомлення про заміну кредитора за договором позики.

Щодо цивільної справи №522/18384/23, то позивачем у справі є ОСОБА_11 , відповідачем ОСОБА_12 . Предмет спору стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 144 147,25 доларів США, з яких 37 170 доларів США основна заборгованість, 106 977,25 доларів США заборгованість зі сплати штрафу. До матеріалів позовної заяви додано копію нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Місік Оленою Володимирівною договору позики від 16.12.2019 року №НОЕ 887414, укладеного між ОСОБА_13 , що діяла в інтересах громадянина Чеської Республіки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , реєстровий номер - 2056; договір №НОН 337826, реєстрований номер 596, про внесення змін до договору позики посвідченкого ОСОБА_16 16.12.2019 року за реєстровим №2056; договір №НМР 245115, реєстрований номер 1611, про внесення змін до договору позики посвідченкого ОСОБА_16 16.12.2019 року за реєстровим №2056; договір про відступлення права вимоги за договором позики №НРС 186002, укладеним між ОСОБА_17 , що діяла в інтересах громадянина Чеської Республіки ОСОБА_14 та ОСОБА_18 , нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Місік Оленою Володимирівною, реєстровий номер 127; розрахунок заборгованості; повідомлення про заміну кредитора за договором позики.

Щодо цивільної справи №522/22715/23, то позивачем у справі є ОСОБА_19 , відповідачем ОСОБА_20 . Предмет спору стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 144 147,25 доларів США, з яких 37 170 доларів США основна заборгованість, 106 977,25 доларів США заборгованість зі сплати штрафу. До матеріалів позовної заяви додано копію нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Місік Оленою Володимирівною договору позики від 16.12.2019 року №НОЕ 887414, укладеного між ОСОБА_13 , що діяла в інтересах громадянина Чеської Республіки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , реєстровий номер - 2056; договір №НОН 337826, реєстрований номер 596, про внесення змін до договору позики посвідченкого ОСОБА_16 16.12.2019 року за реєстровим №2056; договір №НМР 245115, реєстрований номер 1611, про внесення змін до договору позики посвідченкого ОСОБА_16 16.12.2019 року за реєстровим №2056; договір про відступлення права вимоги за договором позики №НРС 186002, укладеним між ОСОБА_17 , що діяла в інтересах громадянина Чеської Республіки ОСОБА_14 та ОСОБА_18 , нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Місік Оленою Володимирівною, реєстровий номер 127; розрахунок заборгованості; повідомлення про заміну кредитора за договором позики.

Щодо цивільної справи №522/1722/24, то позивачем за первинним позовом є ОСОБА_19 , відповідачем ОСОБА_20 ; за уточненою позовною заявою, позивачем є ОСОБА_11 , відповідач ОСОБА_12 .. Предмет спору стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 144 147,25 доларів США, з яких 37 170 доларів США основна заборгованість, 106 977,25 доларів США заборгованість зі сплати штрафу. До матеріалів позовної заяви додано копію нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Місік Оленою Володимирівною договору позики від 16.12.2019 року №НОЕ 887414, укладеного між ОСОБА_13 , що діяла в інтересах громадянина Чеської Республіки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , реєстровий номер - 2056; договір №НОН 337826, реєстрований номер 596, про внесення змін до договору позики посвідченкого ОСОБА_16 16.12.2019 року за реєстровим №2056; договір №НМР 245115, реєстрований номер 1611, про внесення змін до договору позики посвідченкого ОСОБА_16 16.12.2019 року за реєстровим №2056; договір про відступлення права вимоги за договором позики №НРС 186002, укладеним між ОСОБА_17 , що діяла в інтересах громадянина Чеської Республіки ОСОБА_14 та ОСОБА_18 , нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Місік Оленою Володимирівною, реєстровий номер 127; розрахунок заборгованості; повідомлення про заміну кредитора за договором позики.

На думку суду, позовні заяви у цивільних справах №522/5595/23, №522/8000/23, №522/18384/23 та №522/22715/23, 522/1722/24 ідентичні за формою та змістом, тобто, є тотожними позовними заявами (позовами клонами).

Щодо дати надходження позовних заяв, суд зазначає наступне:

- позовна заява у цивільній справі №522/5595/23 надійшла до суду 22 березня 2023 року;

- позовна заява у цивільній справі №522/8000/23 надійшла до суду 24 квітня 2023 року;

- позовна заява у цивільній справі №522/18384/23 надійшла до суду 19 вересня 2023 року;

- позовна заява у цивільній справі №522/22715/23 надійшла до суду 22 листопада 2023 року;

- позовна заява у цивільній справі №522/1722/24 надійшла до суду 05 лютого 2024 року.

Також, судом встановлено, що ухвалою суду від 23 березня 2023 року у цивільній справі №522/5595/23 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують сплату судового збору або ж документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору. Ухвалою суду від 06 червня 2023 року у цивільній справі №522/5595/23 позовну заяву повернуто у зв`язку з тим, що недоліки позовної заяви не були усунуті.

Ухвалою суду від 05 червня 2023 року у цивільній справі №522/8000/23 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують сплату судового збору або ж документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору. Ухвалою суду від 28 серпня 2023 року у цивільній справі №522/8000/23 позовну заяву повернуто у зв`язку з тим, що недоліки позовної заяви не були усунуті.

Ухвалою суду від 20 вересня 2023 року у цивільній справі №522/18384/23 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують сплату судового збору або ж документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору. Ухвалою суду від 26 грудня 2023 року у цивільній справі №522/18384/23 позовну заяву повернуто у зв`язку з тим, що недоліки позовної заяви не були усунуті.

Ухвалою суду від 14 грудня 2023 року у цивільній справі №522/22715/23 залишено без руху у зв`язку з розбіжністю і прізвищі, імені та по-батькові учасників справи, а також дійсних сторін договору. Ухвалою суду від 29 січня 2024 року у цивільній справі №522/22175/24 позовну заяву повернуто у зв`язку з тим, що недоліки позовної заяви не були усунуті.

Одним із основних принципів цивільного судочинства, передбачених у статті 2 ЦПК України є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Зі змісту принципу змагальності вбачається, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У п.2 чт.2 ст.44 ЦПК України вказано, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

У постанові КЦС ВС від 10.01.2024 у справі № 760/8817/21 вказано, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

У постанові Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/1873/17 визначено, що принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Верховний Суд наголошує, що цивільний процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в цивільному судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц вказано, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

Відповідно до пункту 3.10 розділу 3 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду для розподілу судових справ та матеріалів між суддями в Приморському районному суді міста Одеси, затверджених рішенням зборів суддів Приморського районного суду міста Одеси про затвердження засад використання автоматизованої системи документообігу Д-3 для розподілу судових справ та матеріалів між суддями в Приморському районному суді міста Одеси від 18 листопада 2015 року (зі змінами та доповненнями) у випадку повторного надходження до суду позовних заяв від одного і того ж самого позивача, до одного відповідача, з аналогічним предметом позову, з метою недопущення маніпуляцій авторозподілом справ між суддями, в таких випадках авторозподіл здійснюється шляхом передачі судової справи раніше визначеному складу суду.

На думку суду, у даному випадку маніпуляція автоматизованим розподілом справ полягає у тому, що кожен з поданих «позовів - клонів» розподіляється на певного суддю (в межах юрисдикції одного суду) і позивач отримує право вибору головуючого судді у справі, тим самим нівелюючи основоположні принципи цивільного судочинства.

Так, наприклад, позовна заява у справі №522/8000/23 надійшла до суду 24 квітня 2023 року, тобто, у момент, коли у провадженні суду перебувала цивільна справа №522/5595/23 та питання про повернення позовної заяви у якій було вирішено лише 06 червня 2023 року.

Цивільні справи №№ 522/5595/23, 522/8000/23, 522/18384/23 залишалися без руху з підставі відсутності документів, які підтверджують сплату судового збору або відсутності документів, що підтверджують звільнення від сплати судового збору.

Проте позивач в жодній справі не вчинив будь яких процесуальних дій спрямованих на усунення недоліків позовної заяви, що на думку суду також свідчить про недобросовісність його поведінки.

Дослідивши матеріали цивільних справ №№ 522/5595/23, 522/8000/23, 522/18384/23, №522/22715/23, очевидним є той факт, що будь-яких дій, які були б спрямовані на усунення недоліків позовних заяв позивачем не було вчинено.

Факт зловживання процесуальними правами, задля маніпуляції автоматизованим розподілом справи між суддями також підтверджується тим, що у справах №№522/22175/23, 522/1722/24 у позовній заяві позивачем вказана ОСОБА_19 , відповідачем ОСОБА_20 , проте, з додатків до позовів, що як у справі №522/22175/23 так і у справі №522/1722/24, вірним прізвищем позивача є ОСОБА_11 , відповідача ОСОБА_12 .

Зміст принципу верховенства права розкрито у доповіді «Верховенство права», ухваленій Комісією 2526 березня 2011 року. Указаний принцип є складною конструкцією, яка містить низку обов`язкових елементів: законність; юридичну визначеність; заборону свавілля; доступ до правосуддя, представленого незалежними та безсторонніми судами; дотримання людських прав; заборону дискримінації та рівність перед законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави

З зазначеного вбачається, що у пересічного громадянина не має виникати сумнівів щодо неупередженості складу суду, об`єктивності та справедливості рішень, що приймаються за наслідками розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.3-4 ст.44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом

Аналіз частини другої статті 13 ЦК України дає підстави для висновку, що недобросовісна поведінка особи, яка полягає у вчиненні дій, які можуть у майбутньому порушити права інших осіб, є формою зловживання правом.

Формулювання «зловживання правом» необхідно розуміти, як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права, «injuria». Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права.

Термін «зловживання правом» свідчить про те, що ця категорія стосується саме здійснення суб`єктивних цивільних прав, а не виконання обов`язків. Обов`язковою умовою кваліфікації дій особи як зловживання правом є встановлення факту вчинення дій, спрямованих на здійснення належного відповідній особі суб`єктивного цивільного права.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб. У разі ж коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним (схожі висновки викладено Верховним Судом у постанові від 12 серпня 2019 року у справі № 905/945/18 та у постанові від 16 жовтня 2019 року у справі № 906/936/18).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував про обов`язок національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (справа «Шульга проти України», пункт 28, справа від 02 грудня 2010 року) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (справа «Мусієнко проти України», пункт 24, рішення від 20 січня 2011 року).

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Смірнова проти України» рішення від 08 листопада 2005 року, справа «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. Fгапсе, рішення від 27 квітня 2000 року). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (справа «Красношапка проти України» рішення від 30 листопада 2006 року).

У зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_11 неодноразово зверталася до Приморського районного суду м. Одеси із позовними заявами до ОСОБА_2 , зазначені позовні заяви мають тотожний предмет позову стягнення боргу за договором позики, зміст позовних заяв ідентичний, додатки до позовних заяв ідентичні, враховуючи те, що позовні заяви неодноразово залишалися без руху у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують сплату судового збору та в подальшому були повернуті, що свідчить про обізнаність ОСОБА_6 у тому, що позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст.ст.175, 177 ЦПК України та суд вважає що дії ОСОБА_6 спрямовані на умисну маніпуляцію автоматизованим розподілом справ між суддями без усунення недоліків, на які посилаються головуючі судді, в наслідок чого позивач отримує право вибору головуючого судді у справі, що може призвести до того, що у пересічного громадянина можуть бути сумніви у об`єктивності та неупередженості судді, а тому, суд доходить до висновку про те, що дії ОСОБА_6 є зловживанням процесуальними правами, що є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 12, 43, 44, 197, 257, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати дії ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 такими, що спрямовані на зловживання процесуальними правами.

Позовну заяву (уточнену) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики повернути позивачу.

Суд додатково роз`яснює позивачеві, що вона може добросовісно реалізувати своє право на доступ до судового захисту шляхом звернення із позовною заявою, яка буде оформлена відповідно до вимог ст. 175 та 177 ЦПК України та яка буде містити правильно зазначені найменування сторін тощо.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Суддя Косіцина В.В.