Справа № 342/1536/23
Провадження № 2/342/137/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Матієк І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Паньків Василь Дмитрович, до ОСОБА_2 , Чернелицької селищної ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/4 частку житлового будинку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Паньків Василь Дмитрович, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_2 (місцезнаходження: вул. Незалежності, 19 смт. Чернелиця Коломийського району Івано-Франківської області), в якому просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (дід позивача), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 був головою колгоспного двору, у приватній власності якого був житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 18.01.1990, виданого Городенківською районною радою на підставі рішення цієї ж ради за № 247, датоване від 13.12.1989. Баба позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . На випадок своєї смерті, ОСОБА_4 (баба позивача) склала заповіт на все належне їй майно з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (на онука). Складений ОСОБА_4 , заповіт на користь ОСОБА_1 , посвідчений секретарем Корнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області зареєстрований в реєстрі за №12, який на час смерті заповідача нею не доповнювався, не змінювався та не скасовувався. Згідно довідки, виданої Корнівським старостинським округом Чернелицької селищної ради за № 77 від 22.03.2022 відомо, що станом на 15.04.1991 року в будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали такі особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , голова колгоспного двору; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - (дружина ОСОБА_3 ); ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - (дочка); ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (онук - позивач). Згідно довідки, виданої Корнівським старостинським округом Чернелицької селищної ради за № 385 від 13.11.2023 відомо, що станом на день смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 були зареєстровані та проживали в житловому будинку, що вищевказаний такі особи: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - (дружина ОСОБА_3 ); ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (онук - позивач). Згідно довідки, виданої Корнівським старостинським округом Чернелицької селищної ради за № 384 від 13.11.2023 відомо, що станом на день смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 були зареєстровані та проживали в житловому будинку, що вищевказаний такі особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (онук - позивач). Згідно довідки, виданої Корнівським старостинським округом Чернелицької селищної ради за № 383 від 13.11.2023 відомо, що станом на сьогоднішній день в житловому будинку, що вищевказаний зареєстрований та проживає: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (онук - позивач). Згідно довідки, виданої Корнівським старостинським округом Чернелицької селищної ради за № 382 від 13.11.2023 відомо, що розмір земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд що за адресою АДРЕСА_1 складає 0,25 га. Згідно довідки, виданої Корнівським старостинським округом Чернелицької селищної ради за № 80 від 22.03.2022 у відомо, що АДРЕСА_1 , не змінювалася. Позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Проте, згідно із змісту постанови, винесеної приватним нотаріусом Коломийського РНО Стефурак Н.Я., позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з тим, що неможливо визначити частку померлого в даному житловому будинку. За змістом статтей 120, 123, 563 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх та непрацездатних осіб, у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної сласності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до вимог ч.6 п. а Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами у справах про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років під ряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденнні спільного господарства двору (в цей час не включається час перебування на строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

12 грудня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі; справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання в справі; витребувано від приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. належним чином засвідчену копію спадкової справи № 51/2022, заведену після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Корнів Коломийського району Івано-Франківської області; витребувано від приватних нотаріусів Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я., ОСОБА_6 , Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведену після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Корнів Городенківського району Івано-Франківської області. У разі відсутності спадкової справи, надати відомості про її відсутність.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду на розгляд судді Федів Л.М. передано матеріали справи за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що подані до суду у строк, передбачений ч.1 ст.193 ЦПК України.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що згідно довідки, виданої Корнівським старостинським округом Чернелицької селищної ради за № 77 від 22.03.2022 відомо, що станом на 15.04.1991 в будинку по АДРЕСА_1 , були зареєстровані та проживали такі особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , голова колгоспного двору; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (дружина ОСОБА_3 ); ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (дочка позивача по зустрічному позову); ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (онук -відповідач по зустрічному позову). Тобто право власності на житловий будинок, як майно колгоспного двору, після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну часткову власність членів припиненого колгоспного двору в рівних частинах по 1/4 частці кожного. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 р., коли був введений в дію Закон України «Про власність», а тому станом на 15.04.1991 р. позивачу ОСОБА_2 , належало право власності на 1/4 частку майна у колгоспному дворі, як його члену, що не втратила право на частку в його майні. Таким чином, виходячи із аналізу норм Цивільного кодексу України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , має право на 1/4 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 15 січня 2024 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/4 частку житлового будинку в порядку спадкування за законом (справа №342/25/24) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Паньків Василь Дмитрович, до ОСОБА_2 , Чернелицької селищної ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом (справа № 342/1536/23), присвоєно об`єднаній справі №342/1536/23.

22 січня 2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду.

Учасники справи в судове засідання 28 лютого 2024 року не з`явилися.

Позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 та його представник адвокат Паньків Василь Дмитрович до суду подали заяви про проведення судового засідання у їх відсутності. Просили ухвалити судове рішення на користь позивача, щодо поданого ОСОБА_2 зустрічного позову, покладаються на думку суду.

Відповідач (позивач за за зустрічним позовом) ОСОБА_2 до суду подала заяву про проведення судового засідання у її відсутності, покладається на об`єктивний розгляд справи та ухвалення рішення.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як слідує із копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 18 січня 1990 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 247 від 13 грудня 1989 року, в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_3 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 . Даний жилий будинок (домоволодіння) в цілому зареєстрований в Коломийському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_3 та записаний в реєстрову книгу за реєстровим №101 від 18.01.1990.

АДРЕСА_3 перейменовано на АДРЕСА_1 , що доводиться довідкою № 80 від 22.03.2022, виданою Корнівським старостинським округом Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Копія виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 10747 від 22.11.2022, видана згідно архівних даних Коломийського МБТІ станом на 31.12.2012, свідчить, що в реєстровій книзі під реєстровим № 101 за ОСОБА_3 (гол.колг.двору) зареєстровано право приватної власності на нерухоме майно по АДРЕСА_4 згідно Свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 18.01.1990 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 247 від 13.12.1989 р.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 355900711 від 25.11.2023 слідує, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок АДРЕСА_1 , відсутні.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Житловий будинок та господарські будівлі, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 рахується площа 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що доводиться довідкою № 382 від 13.11.2023, виданою Корнівським старостинським округом Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1967 р., господарські будівлі та споруди - в 1970, 1980 та 1989 роках.

Згідно Звіту про оцінку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, складеного ЕТВО «Придністров`я» на підставі договору № 365 від 06.12.2022, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 станом на 08.12.2022 становить - 105200 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до статті 120 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI (далі - ЦК УРСР) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Виходячи зі змісту цієї статті, кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь в його придбанні. Нетривале перебування працездатного члена колгоспного двору у складі двору або незначна участь працею та коштами у веденні господарства можуть бути підставою для зменшення його частини.

Згідно з частиною другою статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

15 квітня 1991 року набув чинності Закон України від 07 лютого 1991 року № 697-XII «Про власність», яким було передбачено право спільної власності громадян, гарантії захисту права власності, правомірності володіння майном.

Положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, були співвласниками у рівних частках у праві спільної власності на майно колгоспного двору.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Згідно ксерокопій господарських книг на 1967-1970, 1971-1974, 1974-1976 роки в домогосподарстві, суспільна група якого «колгоспники» були зареєстровані: ОСОБА_3 , 1933 р.н., голова сім`ї, місце роботи колгосп «Рад. Прикарпаття», посада тракторист, ОСОБА_4 , 1932 р.н., дружина, місце роботи колгосп «Рад. Прикарпаття», ОСОБА_7 , 1956 р.н., син, ОСОБА_5 , 1966 р.н., дочка.

Згідно ксерокопій господарських книг на 1977-1979, 1980-1982, 1983-1985 роки в домогосподарстві, суспільна група якого «колгоспники» були зареєстровані: ОСОБА_3 , 1933 р.н., голова сім`ї, місце роботи колгосп, посада тракторист, ОСОБА_4 , 1932 р.н., дружина, місце роботи колгосп, ОСОБА_5 , 1966 р.н., дочка.

Згідно ксерокопій господарських книг на 1986-1990, 1991-1995 роки в домогосподарстві, суспільна група якого «колгоспники» були зареєстровані: ОСОБА_3 , 1933 р.н., голова сім`ї, місце роботи колгосп, посада тракторист, ОСОБА_4 , 1932 р.н., дружина, місце роботи колгосп, ОСОБА_8 , 1966 р.н., дочка, ОСОБА_1 , 1988 р.н., внук.

Станом на 15 квітня 1991 року в житловому будинку у АДРЕСА_1 були зареєстровані: голова господарства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онук, що стверджується довідкою № 77 від 22.03.2022, виданою Корнівським старостинським округом Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Як слідує із копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 8, сформованого 23 березня 2022 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 після реєстрації шлюбу з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (актовий запис № 3 від 05 березня 1988 року), присвоєно прізвище « ОСОБА_10 ».

ОСОБА_11 після розірвання шлюбу з ОСОБА_9 , присвоєно прізвище « ОСОБА_12 », запис за № 45 від 12 липня 1989 року, що доводиться копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 , виданого 12 липня 1989 року.

Копією свідоцтва про шлюб (повторно) серія НОМЕР_2 , виданого 08 грудня 2020 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) стверджується, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 після реєстрації шлюбу з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (актовий запис № 1 від 14 травня 1994 року), присвоєно прізвище « ОСОБА_14 ».

Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належав по 1/4 частці колишнім членам колгоспного двору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_1 .

Згідно ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ч. 2 ст. 1236 ЦК України).

За життя, 10 грудня 2003 року, ОСОБА_3 , який проживає в с. Корнів Городенківського району Івано-Франківської області, на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження, яким належний йому житловий будинок, господарські будівлі, земельну ділянку, земельну частку (пай) та все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_4 . Заповіт посвідчений секретарем виконкому Корнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстровано в реєстрі за № 11. Даний заповіт є чинний, зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 43746470, що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №42853680 від 04.02.2016.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 у віці 80 років в с.Корнів Городенківського району Івано-Франківської області, про що 18 серпня 2014 року складено відповідний актовий запис № 9, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , виданого 18 серпня 2014 року Виконкомом Корнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Згідно ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час смерті а/з № 9 від 18.08.2014, проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , разом із дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , онуком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що доводиться довідкою №385 від 13.11.2023, виданою Корнівським старостинським округом Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом спадкодавця ОСОБА_3 була ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину після його смерті.

Приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області, на виконання ухвали, надав суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 10/2016 (номер у Спадковому реєстрі 58535749), заведену після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі заяви ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про видачу свідоцтва про право на спадщину від 04 лютого 2016 року.

10 березня 2016 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Яшан Р.Р., видано ОСОБА_4 2 (два) свідоцтва про право на спадщину за заповітом на: 1) земельну ділянку, площею 0,4493 га, кадастровий номер :06:001:0012, що розташована в урочищі «Сіножать», села Корнів Городенківського району Івано-Франківської області, з цільовим призначенням 01.01 «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва»; 2) земельну ділянку, площею 0,3942 га, кадастровий номер :04:002:0005, що розташована в урочищі «Дві гони», села Корнів Городенківського району Івано-Франківської області, з цільовим призначенням 01.01 «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», що належали ОСОБА_3 на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 638024, серія ЯЖ № 638025.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

До складу спадщини ОСОБА_3 входить також частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, яку ОСОБА_4 успадкувала, однак не оформлено документи про спадкування.

За життя, 06 листопада 2018 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка проживає в с. Корнів Городенківського району Івано-Франківської області, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право (житловий будинок, господарські будівлі, земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства та будівництва, земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (земельний пай) заповів онуку ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений секретарем виконкому Корнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстровано в реєстрі за № 12. Даний заповіт є чинний, зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 63330923, що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №68725009 від 23.03.2022.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_11 у віці 89 років в с.Корнів Коломийського району Івано-Франківської області, про що 18 лютого 2022 року складено відповідний актовий запис № 150, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , виданого 18 лютого 2022 року. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Згідно довідки № 384 від 13.11.2023, виданої Корнівським старостинським округом Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 на час смерті а/з № 150 від 18.02.2022, проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 , разом із онуком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Про те, що ОСОБА_1 (позивач/відповідач за зустрічним позовом) є внуком ОСОБА_4 стверджується копіями:

-свідоцтва про народження ОСОБА_5 серія НОМЕР_5 , виданого 10 грудня 1966 року, з якого вбачається, що її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

-витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 8, сформованого 23 березня 2022 року, з якого слідує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 після реєстрації шлюбу з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (актовий запис № 3 від 05 березня 1988 року), присвоєно прізвище « ОСОБА_10 ».

-свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серія НОМЕР_6 , виданого 22 грудня 1988 року, з якого вбачається, що його батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .

Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом спадкодавця ОСОБА_4 є її внук ОСОБА_1 (позивач/відповідач за зустрічним позовом), який прийняв спадщину після її смерті.

Приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я., на виконання ухвали суду, надала належним чином засвідчену копію спадкової справи № 51/2022 (номер у Спадковому реєстрі 69214645), заведену після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Корнів Коломийського району Івано-Франківської області, на підставі заяви ОСОБА_1 від 23.03.2022 (подана у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України) про прийняття спадщини за заповітом.

До складу спадщини ОСОБА_4 входить (2/4) частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 : 1/4 частина даного житлового господарства належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, 1/4 частина успадкована нею після смерті чоловіка ОСОБА_3 , однак не оформлено документи про спадкування.

При зверненні ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я., щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , нотаріус відмовила у зв`язку з тим, що частка померлої в житловому будинку конкретно не визначена, що доводиться постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.12.2022.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку.

Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що спадковий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_3 ; станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_1 . Кожному із них належала частка в спадковому житловому будинку по 1/4 частці кожному. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Судом встановлено, що: спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла спадкоємець за заповітом - ОСОБА_4 ; спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв спадкоємець за заповітом - ОСОБА_1 (позивач/відповідач за зустрічним позовом).

Через реєстрацію житлового будинку як колгоспного двору, позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Судом встановлено, що частки у майні колгоспного двору належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у силу закону. Неоформлення права власності документально не позбавляє їх права на належні їм частки у майні колгоспного двору.

Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що:

- позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , оскільки1/4 частка даного житлового господарства належала йому як колишньому члену колгоспного двору, 2/4 частки успадкована ним після смерті ОСОБА_4 . В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити;

- зустрічний позовОСОБА_2 підлягає до задоволення, а саме за відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , що належав до колгоспного двору, членом якого вона була.

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати заОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , право власності на 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовуОСОБА_1 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Зареєстроване місце проживання позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 .

Зареєстроване місце проживання відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 .

Місцезнаходження відповідача Чернелицької селищної ради - вул. Незалежності, 19 смт. Чернелиця Коломийського району Івано-Франківської області.

Судове рішення складено 28.02.2024.

Суддя: Федів Л. М.