КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №370/3235/19 Головуючий у 1 інстанції: Косенко А.В.
провадження №22-з/824/296/2024 Головуючий суддя: Олійник В.І.
27 лютого 2024 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Головуючого судді: Олійника В.І.,
суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,
розглянувши заяву Ганенка Романа Андрійовича - представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою адвоката Соборука Юрія Фотійовича - представника ОСОБА_3 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 24 травня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Кодрянської селищної ради про визнання протиправним рішення Кодрянської селищної ради, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, -
У листопаді 2019 року Ганенко Р.А. , який діяв в інтересах ОСОБА_2 , 01.11.2019 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , Кодрянської селищної ради Бучанського району Київської області, про визнання протиправним рішення Кодрянської селищної ради, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю.
Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 24 травня 2023 року позов задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:016:0008 (номер запису про право власності: 27076745, дата та час державної реєстрації: 17.07.2018 14:03:32, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 227).

Визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером: :00:016:0008, площею 0,1500 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибних ділянок), місце розташування: АДРЕСА_1 , шляхом скасування кадастрового номеру зазначеної земельної ділянки.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_3 - адвоката Соборука Ю.Ф. з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставилося питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким в позові відмовити в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 січня 2024 року апеляційну скаргу адвоката Соборука Ю.Ф. - представника ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 24 травня 2023 року залишено без змін.

26 січня 2024 року Ганенко Р.А. - представник ОСОБА_2 подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної справи в суді апеляційної інстанції, в сумі 5 000 гривень.

Вказує, що у відзиві на апеляційну скаргу представником позивача було зазначено орієнтовний розмір судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 10 000 грн та вказано про те, що відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази на підтвердження розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Розмір фактично понесених позивачкою судових втрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції складає 5 000 грн.

Зазначає, що представництво інтересів позивача у даній справі здійснювалось адвокатом Ганенком Р.А. на підставі договору від 25.06.2019 року №25/06 про надання правової (правничої) допомоги.

Строк дії зазначеного договору подовжувався його сторонами на підставі додаткової угоди №1 від 12.01.2020 року та №2 від 20.12.2022 року.

Відповідно до п. 3.1 договору від 25.06.2019 року №25/06 про надання правове (правничої) допомоги розмір гонорару, який Клієнт сплатив або має сплатити Бюро за надані в межах цього Договору правову (правничу) допомогу, визначається в актах приймання- передачі наданої правничої допомоги, підписаних Сторонами.

Факт надання правничої допомоги та її зв`язок з розглядом даної справ підтверджується актом приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги №01/2- від 24.01.2024 року.

Факт оплати наданої правничої допомоги в сумі 5 000 грн підтверджується актом приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги №01/24 від 24.01.2024, а також випискою з розрахункового рахунку адвокатського бюро «Романа Ганенка» ( НОМЕР_1 ) за 24.01.2024 року.

Правова допомога у даній справі надавалась позивачці безпосередньо адвокатом Ганенком Р.А., що підтверджується ордером, доданим до відзиву на апеляційну скаргу, фактом подання відзиву в інтересах позивачки та особистою участю адвоката в судовому засіданні 23.01.2024 року в Київському апеляційному суді.

Також зауважує, що витрати на правничу допомогу не підлягають стягненню з Кодрянської селищної ради, оскільки 20.12.2022 року представник позивачки подав до суду першої інстанції заяву про зміну предмета позову, в якій просив припинити право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:016:0008 і визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки шляхом скасування кадастрового номера зазначеної земельної ділянки.

Заява про зміну предмета позову була прийнята судом і в подальшому будь-яких позовних вимог до Кодрянської селищної ради позивачкою не пред`являлось.

Також вказує, що докази на підтвердження розміру понесених судових витрат не могли бути подані до ухвалення судового рішення, оскільки питання щодо оплати вартості наданих юридичних послуг (правничої допомоги) було погоджено сторонами 24.01.2024 року, про що складено згаданий акт №01/24 від 24.01.2024 року приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги. Оплата наданої правничої допомоги була здійснена позивачкою 23.01.2024 року вже після проведення судового засідання, що підтверджується випискою з розрахункового рахунку АБ «РОМАНА ГАНЕНКА».

Колегія суддів вважає, що вказана заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

Враховуючи ст.28 Правил адвокатської етики необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

У постанові від 08 квітня 2020 року у справі №306/1198/17 Верховний Суд зазначив, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах №821/227/17, №726/549/19, №810/3806/18).

Згідно зі ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Так, в матеріалах справи міститься Договір №25/06 про надання правової (правничої) допомоги від 25 червня 2019 року, згідно якого АБ «Романа Ганенка» (Бюро) з однієї сторони та ОСОБА_2 (Клієнт) уклали цей договір про те, що Бюро приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов?язання надати Клієнту правову (правничу) допомогу щодо:

- Надання правової інформації, консультацій і роз?яснень з правових питань.

- Складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру.

- Складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, відзиву, відповіді на відзив, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства).

- Представництва та захисту інтересів Клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, в тому числі, але не виключно, органах державної виконавчої служби, органах Національної поліції України, прокуратури, органах Державної фіскальної служби України, Служби безпеки України та усіх інших правоохоронних органах, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України тощо з будь-яких питань, перед фізичними особами, юридичними особами публічного та приватного права, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення (т.1, а.с.48).

Згідно п. 1 Додаткової угоди №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги №25/06 від 25.06.2019 року, дія цього Договору припиняється 31.12.2024 року (т.2, а.с.195).

Також, до матеріалів справи Ганенко Р.А. долучив Акт №01/24 приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги згідно договору від 25.06.2019 року №25/06 про надання правової (правничої) допомоги, в якому зазначений детальний опис наданої правової допомоги (юридичних послуг):

- ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 24.05.2023 року у справі №370/3235/19 та клопотання про долучення доказів від 05.12.2023 року, вартість послуги 500 грн;

- підготовка відзиву на апеляційну скаргу; надсилання копії відзиву іншим учасникам справи; надсилання відзиву до Київського апеляційного суду, вартість послуги 2 000 грн;

- представницькі дії у Київському апеляційному суді (участь в судовому засіданні 23.01.2024 року), вартість послуги 2 500 грн, а всього до сплати: 5 000 грн.

Також, підписанням цього акту Бюро підтверджує факт оплати Клієнтом наданої правничої допомоги (юридичних послуг), зміст та вартість якої відображено в цьому Акті, в сумі 5000 гривень 00 копійок. Оплата наданої правничої допомоги здійснена Клієнтом в безготівковій формі на розрахунковий рахунок адвокатського бюро «Романа Ганенка» (UA78 0 0686), номер документу згідно виписки з банківського рахунку @2PL609598, дата платежу 23.01.2024 року, сума платежу 5 000 грн (т.2, а.с.193).

В матеріалах справи міститься заключна виписка за період від 23.01.2024 року до 23.01.2024 року, з якої вбачається ОСОБА_2 23.01.2024 року здійснила оплату за юридичні послуги у розмірі 5 000 грн на рахунок Романа Ганенка (т.2, а.с.191).

Відповідачем не подано будь-яких заперечень щодо заявленого розміру витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню.

Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення витрат на правову допомогу та обґрунтованості таких витрат, колегія суддів враховує наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За вказаних вище обставин, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн, що на думку колегії суддів є обґрунтованим та відповідає принципу розумності, оскільки саме ця сума фактично сплачена на підставі Договору №25/06 про надання правової (правничої) допомоги від 25 червня 2019 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.270, 367, 368, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву Ганенка Романа Андрійовича - представника ОСОБА_2 задовольнити.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст додаткової постанови складено 14 березня 2024 року.

Головуючий:

Судді: