Справа № 201/9207/23
Провадження № 2/201/432/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

04 березня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

09.08.2023р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дніпровської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою судді Наумової О.С. від 14.08.2023р. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити правилами загального позовного провадження. Витребувано від державного нотаріуса Першої Дніпровської державної нотаріальної контори Водолазської Н.В. завірену належним чином копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 19).

У позові ОСОБА_1 посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

27.01.2021р. ОСОБА_3 складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Румянцевою І.О. за реєстровим № 132. 25.07.2023р. позивачка звернулась до Першої Дніпровської державної нотаріальної контори (державний нотаріус Водолазська Н.В.) із заявою про прийняття спадщини. Проте, у прийнятті заяви їй відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (шість місяців).

Як зазначає у поданому позові ОСОБА_1 , строк для прийняття спадщини був нею пропущений з поважних причин. На цей час вона проживає у Польщі в місті Лодзь. Це підтверджується картами побуту, виданими 12.11.2019р. Воєвода Західнопоморським м. Щецин та 23.02.2023р. виданою ОСОБА_4 .

У зв`язку з початком військових дій на території України та закінченням терміну дії карти побуту від 12.11.2019р. позивачка не змогла вчасно приїхати до України та звернутися до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини.

Просить суд визначити їй додатковий строк в 2 місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

19.09.2023р. від Першої дніпровської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міністерства юстиції України надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 539/2021 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , з якої встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 рідна сестра померлого ОСОБА_2 подала до державного нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом.

12.12.2023р. від представника позивача ОСОБА_5 (діє на підставі довіреності від 30.08.2023р.) через канцелярію суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 .

12.12.2023р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 .

Від представника позивача ОСОБА_5 (діє на підставі довіреності від 30.08.2023р. а.с. 21) надійшла заява, в якій представник просив розглянути справу без його присутності. Заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі (а.с. 70).

Представник відповідача Дніпровської міської ради - Дика Н.В. (відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи а.с. 62 - 69) подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі представника Дніпровської міської ради та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства на підставі матеріалів, що знаходяться у справі (а.с. 61).

ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала, справу просила розглянути без її участі та без фіксування судового процесу технічними засобами (а.с. 82).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпрі помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,про що 19.10.2021р. Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 2141 (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема на частину будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 15.01.2021р. Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою, зареєстрованим в реєстрі за № 2-61).

Померлий ОСОБА_3 усі свої майнові права та все майно заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , склавши 27.01.2021р. заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Румянцувою І.О., зареєстрований у спадковому реєстрі за № 67116687 (а.с. 12).

З метою отримання спадщини, 25.07.2023р. ОСОБА_1 звернулася з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса (а.с. 44).

Постановою державного нотаріуса Першої дніпровської державної нотаріальної контори Водолазської Н.В. від 25.07.2023р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно у зв`язку з пропущенням строку на прийняття спадщини, адже на день смерті спадкодавця відсутня сумісна реєстрація заявника зі спадкодавцем та спадкоємцем не було подано заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк після смерті спадкодавця (а.с. 11).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У частині 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 315/386/19, в якій акцентував увагу на тому, що за загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Отже, за встановленого передбачений законом строк на прийняття спадщини позивач пропустив з поважних причин, оскільки вони були пов`язані з об`єктивними непереборними та істотними труднощами (тяжка хвороба, введення воєнного стану на території України та інші обставини, що випливають з цього).

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17 жовтня 2018 року вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

На виконання ухвали суду в частині витребування доказів, Першою Дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 була направлена до суду завірена належним чином копія спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка надійшла до суду 19.09.2023р. (а.с. 34 60).

З матеріалів спадкової справи встановлено, що 14.10.2021р. рідна сестра померлого ОСОБА_2 подала до державного нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом (а.с. 40 зворот).

ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій проти задоволення позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не заперечувала (а.с. 82).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, на момент смерті ОСОБА_3 позивачка проживала у Польщі в місті Лодзь та з початком військових дії на території України не змогла вчасно приїхати до України та звернути до нотаріальної контори (а.с. 5 6).

Таким чином, передбачений законом строк на прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки останні були пов`язані з об`єктивними непереборними та істотними труднощами (введення воєнного стану на території України та інші обставини, що випливають з цього).

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважними і об`єктивними, що підтверджується матеріалами справи, а тому вважає доцільним для позивача визначити такий строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, терміном у два місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

З урахуванням того, що сторона позивача не наполягає на компенсуванні понесених судових витрат, суд вважає за можливе не стягувати їх з відповідача на користь позивачки сплачений судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) додатковий строк в 2 (два) місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 08 березня 2024 року.

Суддя О.С. Наумова