Єдиний унікальний номер 142/62/24
Номер провадження 2/142/155/24
РІШЕННЯ

іменем України

13 березня 2024 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

В складі:

Головуючого судді Нестерука В.В.,

при секретарі судового засідання Яворській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2024 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якій позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстований Піщанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 30 грудня 2020 року за актовим записом № 39, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_3 », призначити до стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дати подання заяви до досягнення ним повноліття, в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. в місяць, допустити негайне виконання рішення суду в межах строку, встановленого законодавством України, судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано Піщанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 30 грудня 2020 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 39, та видано Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Вказує, що в шлюбі у них з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 . Позивач зазначає, що на протязі останнього року стосунки між ними з відповідачем погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. На даний час їхня сім`я розпалася. Відповідач як чоловік не приділяв їй належної уваги, нехтував сім`єю та дитиною, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки, свідком яких нерідко ставала дитина, що тяжким чином впливало на психічний стан її та дитини та спричиняло душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхній родині, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Позивач вказує, що спільно з відповідачем вони не проживають близько чотирьох місяців, а відновити сімейні стосунки, на думку позивача, неможливо і недоцільно, а тому просить шлюб між ними розірвати. Також позивача зазначає, що відповідно ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач вказує, що на даний час працює продавцем- консультантом, отримує заробітну плату в розмірі, що дещо перевищує мінімальну зарплатню, тому їй важко утримувати дитину самостійно, адже є постійна необхідність в придбанні продуктів харчування, одягу та взуття, засобів гігієни та ліків, навчального приладдя, що також потребує чималих коштів. Відповідач є працездатною особою, займається підприємницькою діяльністю, отримує дохід, тому має можливість направляти частину своїх доходів на утримання дитини, аліментів на утримання інших дітей відповідач не сплачує. Оскільки відповідач має мінливий розмір заробітку, визначити його місячний дохід до подання ним декларації до органів Державної фіскальної служби України, неможливо, тому позивач вважає доцільним просити суд про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. в місяць, щоб забезпечити рівність батьків при виконанні обов`язку з утримання дитини.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 січня 2024 року, зазначену справу було передано на розгляд судді Нестеруку В.В.

Відповідно до вимог ч. 6-8 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 31 січня 2024 року було направлено запит до Піщанської селищної ради Вінницької області для отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

12 лютого 2024 року на адресу суду від Піщанської селищної ради Вінницької області надійшла відповідь за вих. 222 від 08 лютого 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ухвали суду від 12 лютого 2024 року в даній цивільній справі було відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце проведення судового засідання, призначено по цивільній справі судове засідання на 11 годину 30 хвилин 13 березня 2024 року.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Близнюк В.В. в судове засідання 13 березня 2024 року не з`явились, проте на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому він просить розгляд справи проводити без їхньої з позивачем участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та покласти на відповідача судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 13 березня 2024 року не з`явився, проте на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсуності, в частині позовних вимог про розірвання шлюбу позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу, позовні вимоги про стягнення аліментів визнає частково, а саме згоден сплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень. Також додав довідку про свої доходи за місцем роботи за 2023 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у даному судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення, відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України, немає.

Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 30 грудня 2020 року, про що Піщанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) складено актовий запис за № 39 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Сторони по справі являються батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами під час судового розгляду, що сторони по справі проживають окремо.

Судом встановлено, що причиною розпаду сім`ї та припинення шлюбних відносин стали непорозуміння та часті сварки між подружжям, різні погляди на сімейне життя та обов`язки подружжя, втрата між ними почуттів взаємної любові та поваги.

Позивач та відповідач не бажають миритися, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається зі змісту позовної заяви та заяви відповідача, в якій він визнає позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, обставини справи та підстави пред`явлення позову до суду, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому враховуючи волевиявлення позивача їй після розірвання шлюбу слід залишити прізвище " ОСОБА_3 ".

Вирішуючи вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд, виходить з наступного.

Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В частині 1 ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Згідно ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

В частині 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Під час судового розгляду на підставі наданих суду письмових доказів, а саме долучених до позовної заяви копії довідки про реєстрацію місця проживання особи № 190 від 10 лютого 2021 року, виданої Піщанською селищною радою Вінницької області та довідки Піщанської селищної ради Вінницької області за № 260 від 26 січня 2024 року, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та разом з нею за вказаною адресою проживає дитина син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6, 9)

Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що суду не надано жодних доказів та під час судового розгляду не встановлено обставин про досягнення між сторонами батьками дитини домовленості щодо виконання обов`язку утримувати дитину, в тому числі, того з них, хто проживає окремо від дитини, суд знаходить підстави для присудження коштів на утримання дитини за рішенням суду.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною першою ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до довідки ТОВ "Вигідна покупка" № 18/01 від 18 січня 2024 року, ОСОБА_1 працює у ТОВ "Вигідна покупка" на посаді продавця -консультанта з 29 листопада 2023 року по теперішній час на підставі наказу про прийом на роботу № 12233 від 28 листопада 2023 року (а.с. 15)

Згідно довідки про доходи від 22 січня 2024 року, виданої ТОВ "Вигідна покупка" продавцю-консультанту ОСОБА_1 , загальна сума її доходу за період листопад - грудень 2023 року складає 12547,82 грн (а.с.16)

Згідно довідки про доходи від 23 січня 2024 року, виданої ТОВ "Бізнес Аут Стор" продавцю-консультанту ОСОБА_1 , загальна сума її доходу за листопад 2023 року складає 3208,10 грн (а.с.17)

Відповідно до довідки про доходи виданої ТОВ Мале підприємство "Гарант" ОСОБА_2 працює в ТОВ МП "Гарант" на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування та загальна сума доходу за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року становить 81 947 грн. 48 коп.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Згідно положень абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня встановлено в розмірі 2563 гривні.

Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України).

Виходячи з системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідач може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого неповнолітнього сина, в зв`язку з чим позовна вимога про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню.

Керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази в їх сукупності, враховуючи майновий стан як відповідача, так і позивача, які є працездатними як за віком, так і за станом здоров`я, оскільки зворотнього під час судового розгляду не доведено, беручи до уваги підтверджену можливість відповідача, який проживає окремо, надавати матеріальну допомогу, суд погоджується із визначеним позивачем способом стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхнього спільного сина ОСОБА_4 в розмірі 2000 гривень щомісячно з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття, оскільки аліменти в даному розмірі суд вважає необхідними та достатніми для забезпечення потреб дитини з боку батька, він є співмірним з майновим станом відповідача, а їхня сплата не поставить його у скрутне матеріальне становище.

При вирішенні питання про судові витрати суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесено судові витрати зі сплати судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 1211,20 гривень, а тому, враховуючи повне задоволення такої позовної вимоги з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу відповідно до банківської квитанції №0.0..1 від 30 січня 2024 року (а.с.11).

Також, суд виходить із положень ст.ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір», згідно яких позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із вимогою про стягнення аліментів, а тому у порядку ст.141 ЦПК України, враховуючи, ціну позову, яка у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, та розмір задоволених вимог про стягнення аліментів, вбачає підстави для стягнення із відповідача у дохід держави судового збору у сумі 1211,20 грн., яка підлягала сплаті на день звернення до суду із вказаним позовом.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 200, 206, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, на підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.24, 105, 110, 112, 113, 180, 181, 182, 183, 192 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 30 грудня 2020 року Піщанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), за актовим записом № 39.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище " ОСОБА_3 ".

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (двох тисяч) гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом 30 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів, відповідно до ст. 430 ЦПК України, допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , витрати понесені на сплату судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у сумі 1211 гривень 20 копійок за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Піщанський районний суд Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ,

відповідач: ОСОБА_2 , який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя: