ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1121/24 Справа № 201/3714/22 Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

за участю секретаря судового засідання Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2023 року у справі за позовною заявою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Журжа Юлія Геннадіївна про визнання недійсним договору та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Журжа Ю.Г. про визнання недійсним договору та скасування рішення.

В обґрунтування позову зазначив, що Постановою Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/11027/18 стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діяв як ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укоопспілка» 76 929 136, 71 грн шкоди, а також стягнуто в рівних частинах з кожного 2 775 150 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг.

Звернення до суду за захистом передувало пред?явлення вимоги про відшкодування шкоди від 08 серпня 2018 № 27-16207/18, яка надіслана цінним листом з описом вкладення № 719.

04.08.2021 позивачем отримано накази про примусове виконання Постанови Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/11027/18

29 вересня 2021 Фондом направлено вимогу відповідачам про добровільне виконання постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 у справі 910/11027/18.

В порядку підготовки до пред?явлення до примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва у справі 910/11027/18 позивачем отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 286704856 від 25 листопада 2021, з метою встановлення переліку нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_1 .

За результатами аналізу інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо зареєстрованих за ОСОБА_1 речових прав на нерухоме майно, інших речових прав, було встановлено, що одразу після набрання чинності Постанови Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/11027/18 в Державному реєстрі речових прав нерухомого майна було припинено належні ОСОБА_1 речові права, а саме право власності на ряд об`єктів нерухомості , в тому числі гараж , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

При перевірці підстав припинення права власності встановлено, що 06 листопада 2020 року між ОСОБА_16 , що діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір Купівлі - продажу гаража АДРЕСА_2 , реєстровий № 386, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Журжою Ю.Г.

Позивач пославшись на вимоги ст.ст. 215, 203, 234 ЦК України зазначили, що укладаючи оспорюваний правочин внутрішня воля сторін названого правочину не відповідала внутрішньому прояву, тобто вчиняючи даний правочин сторони знали заздалегідь, що його укладення вчиняється виключно з метою штучного створення правових підстав для недопущення звернення стягнення на вказане майно по боргах ОСОБА_1 .

Отже ОСОБА_1 будучи обізнаним про наявність майнових претензій Фонду відчужив гараж, тому відчуження гаража свідчить про свідоме, умисне вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань, які виникли на підставі рішення суду у справі № 910/11027/18. Таким чином оспорюваний правочин суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням ч. 2 та ч. 2 ст. 203 ЦК України, що за правилами ст. 215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним відповідно до ст. 234 ЦК України.

Враховуючи зазначене, позивач просив суд визнати недійсним Договір Купівлі продажу гаража АДРЕСА_3 , реєстровий номер 386, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Журжою Ю.Г. укладений між ОСОБА_17 , що діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за реєстровим № 386.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 54996697 від 06 листопада 2020 12:13:26, щодо реєстрації права власності ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на гараж № НОМЕР_2 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 101, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , прийняте приватним нотаріусом Журжа Ю.Г., Дніпропетровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровської області, та припинити право власності ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на гараж, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності/довірчої власності 39050141, дата та час державної реєстрації: 06.11.2020, 12:07:06.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2023 року в задоволенні позовних вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Журжа Юлія Геннадіївна про визнання недійсним договору та скасування рішення відмовлено .

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 серпня 2018 року позивачем на адресу ОСОБА_1 , як до члена Спостережної ради ПАТ «АК «УКОПСПІЛКА», було направлено вимогу про відшкодування шкоди в порядку ч. 5 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в якій повідомлено про недостатність майна АТ «УКООПСПІЛКА» для покриття вимог кредиторів банку в розмір 76 295 559,41 грн. (т. 1 а.с. 34- 37).

06 листопада 2020 року між ОСОБА_17 діючим на підставі довіреності від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі продажу гаража АДРЕСА_4 , відповідно до якого ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_2 придбала об`єкт нерухомого майна гараж за 369 330 грн. (т. 1 а.с. 59-62).

29 березня 2021 року ОСОБА_2 отримала послуги з приєднання електроустановок до електричних мереж № 150551232 за адресою АДРЕСА_5 (т. 1 а.с. 132-135).

Відповідно до наданих квитанцій ОСОБА_2 сплачує за електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_2 з 01 травня 2021 року (т. 1 а.с. 136-138)

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/11027/18 стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діяв як ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укоопспілка» 76 929 136, 71 грн шкоди, а також стягнуто в рівних частинах з кожного 2 775 150 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг (т. 1 а.с.10-33).

29 вересня 2021 року Фондом гарантування вкладів направлено вимоги відповідачам по справі № 910/11027/18 про добровільне виконання Постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/11027/18 (т. 1 а.с. 38-43).

03 серпня 2022 року Постановою Великої Палати Верховного Суду заяву ОСОБА_15 про перегляд судових рішень у справі № 910/11027/18 задоволено. Рішення Господарського суду м. Києва від 20 грудня 2018 року , постанову Північного господарського суду від 13 травня 2019 року та постанову Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/11027/18 скасувати. Справу передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва (т. 1 а.с. 102-113).

Представником ОСОБА_1 було надано докази на підтвердження спростування доводів позивача про відсутність у ПАТ «АБ «УКООПСПІЛКА» майна, для задоволення вимог кредиторів банку, а саме:

1. Лист Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01.02.2023 за № 60.1052123

2. ???Результати інвентаризації майна та формування ліквідаційної маси ПАТ «АБ УКООПСПІЛКА» станом на 23.04.2015

3. ??Результати інвентаризації майна та формування ліквідаційної маси ПАТ «АБ УКООПСПІЛКА» станом на 01.05.2018

4. Результати інвентаризації майна та формування ліквідаційної маси ПАТ «АБ УКООПСПІЛКА» станом на 01.06.2015

5. Акт формування ліквідаційної маси АБ «УКООПСПІЛКА» станом на 01.06.2015;

6. Акт формування ліквідаційної маси АБ «УКООПСПІЛКА» станом на 01.02.2018;

7. Акт формування ліквідаційної маси АБ «УКООПСПІЛКА» станом на 01.09.2018;

8. Виписка з протоколу засідання виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 196/15 від 17.08.2015;

9. ???Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1745 від 21.06.2018;

10. ????Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2842 від 22.10.2018;

11. ????Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 322984200 від 15.02.2023;

12. ????Лист Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 27.01.2022 за № 10/05/1938;

13. Лист Національного банку України від 22.02.2023 за № 20-0006 12237;

14. Звіт про фінансовий стан (Баланс) АБ «УКООПСПІЛКА» за 1 квартал 2015;

15. Звіт про прибутки і збитки та інший сукупний дохід АБ «УКООПСПІЛКА» за 1 квартал 2015;

16. Звіт про фінансовий стан (Балано) АБ «УКООПСПІЛКА» за 4 квартал 2014 року;

17. ????Звіт про прибутки і збитки та інший сукупний дохід (Звіт про фінансові результати) АБ «УКООПСПІЛКА» за 4 квартал 2014 року;

18. ????Звіт про фінансовий стан (Баланс) АБ ««УКООПСПІЛКА» за 3 квартал 2014 року;

19. ????Звіт про прибутки і збитки та інший сукупний дохід (Звіт про фінансові результати) АБ «УКООПСПІЛКА» за 3 квартал 2014 року;

20. ????Звіт про фінансовий стан (Баланс) АБ ««УКООПСПІЛКА» за 2 квартал 2014 року;

21. ????Звіт про прибутки і збитки та інший сукупний дохід (Звіт про фінансові результати) АБ «УКООПСПІЛКА» за 2 квартал 2014 року;

22. ????Звіт про фінансовий стан (Балано) АБ ««УКООПСПІЛКА» за 1 квартал 2014 року;

23. Звіт про прибутки і збитки та інший сукупний дохід (Звіт про Фінансові результали) АБ «УКООПСПІЛКА» за 1 квартал 2014 року (т.3 а.с.46-148).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності та необґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частинами першою та другою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно з частинами першою-третьою, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Головним елементом правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тобто основним юридичним фактом, що підлягає встановленню судами, є дійсна спрямованість волі сторін на укладення договору.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною першою статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належав гараж № НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 , який він відповідно до Договору купівлі продажу від 06 листопада 2020 року продав ОСОБА_2 за 369 330 грн.. право власності до ОСОБА_2 перейшло 06 листопада 2020 року.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що на момент укладення Договору купівлі продажу гаража станом на 06 листопада 2020 року існувало рішення Господарського суду міста Києва від 20 грудня 2018 року у справі № 910/11027/18 про відмову у задоволенні позовних вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діяв як ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укоопспілка» про стягнення в тому числі з ОСОБА_1 76 929 136, 71 грн шкоди. Постановою Північного апеляційного суду від 13 вересня 2019 року в задоволенні апеляційної скарги Позивача було відмовлено, а рішення Господарського суду міста Києва від 20 грудня 2018 року залишено без змін.

Таким чином, на момент укладення Договору купівлі- продажу існувало рішення про відмову в задоволення позовних вимог, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Жодних обмежень та обтяжень для відчуження майна ОСОБА_1 не було.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанцій про те, що Фонд гарантування вкладів не надало належних та допустимих доказів того, що оспорюваний договір купівлі-продажу від 06 листопада 2020 року гаражу був укладений з порушенням вимог статей 203, 215 ЦК України, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для визнання його недійсним.

Отже, переглядаючи справу, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, колегією суддів розцінюються критично і до уваги не приймаються, оскільки зводяться лише до переоцінки доказів та тлумачення норм права на розсуд апелянта, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та жодним чином не спростовують висновків суду, викладених в рішенні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційних скаргах.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: