Справа №295/4158/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.,

при секретарі Конончук Ю.О.,

за участю представника відповідача Погорлецького Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення коштів в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі ГУ ПФ України в Житомирській області) про стягнення коштів в порядку спадкування. В обгрунтування позовних вимог вказала, що згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 р у справі № 240/10230/21 було задоволено позов її матері, ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання нарахувати, виплатити її матері доплату до пенсії, визначеному ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісячно починаючи з 30 жовтня 2020 р. Рішення суду набрало законної сили і підлягає виконанню.

З відповіді ГУ ПФ України в Житомирській області № 5223-2498/М-02/8-0600/23 від 22.02.2023 р. свідчить, що інформація про розмір коштів, які нараховані ОСОБА_2 є конфідеційною.

Просила стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на її, ОСОБА_1 користь в порядку спадкування не отримані за життя спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсійні виплати згідно перерахунку за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 р. в справі № 240/10230/21 в розмірі 130 376 грн.

В резолютивній частині позовної заяви позивачка просила позов задовольнити, та розгляд справи проводити у її відсутність. (а. с. 1-6).

Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, заслухавши учасників процесу, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 р. в справі № 240/10230/21, яке набрало законної сили 14 вересня 2021 р.адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено, визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати із 30 жовтня 2020 р. підвищення до пенсії ОСОБА_2 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити з 30 жовтня 2020 року нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік. (а. с. 78-82).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 76).

Позивачка ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 серпня 2022 р., спадкоємцею майна ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . (а. с. 83).

22 лютого 2023 р. листом № 5223-2498/М-02/8-0600/23 ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило ОСОБА_1 про те, що рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Разом із цим констатовано, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду в справі № 240/10230/21 виконано в повному обсязі та питання виплати заборгованості, нарахованої на виконання вищезазначеного рішення суду, може бути вирішено у разі зміни сторони стягувача.

Згідно із розрахунку суми, що підлягає виплаті за пенсійною справою ОСОБА_2 , на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 р. в справі № 240/10230/21 нараховані кошти (сума доплати) за період із 30 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 р. на загальну суму 44 132,96 грн., яка становить різницю між сумами призначеної (76 761,87 грн.) та виплаченої (32 628,91 грн.) за цей період пенсії. (а. с. 51).

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями Богунського районного суду м. Житомира головуючим суддею визначено Лєдньова Д.М. (а. с. 9).

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 10.04.2023 р. відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення коштів в порядку спадкування. (а. с. 10-12).

21.04.2023 р. ОСОБА_1 направила до Житомирського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 10.04.2023 р. про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення коштів в порядку спадкування. (а. с. 14-21).

Постановою Житомирського апеляційного суду від 24.05.2023 р. ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 10.04.2023 р. про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення коштів в порядку спадкування скасовано справу направлено доБогунського районного суду м. Житомира для продовження слухання. (а. с. 40-42).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27.06.2023 р. позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення коштів в порядку спадкування задоволені частково.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (, адреса місцезнаходження: м. Житомир, вул. Ольжича, 7), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) недоотримане за життя ОСОБА_2 підвищення до пенсії в сумі 44 132,96 грн.

Стягнути Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь держави судовий збір в розмірі 1 073,60 грн. (а. с. 88-90).

17.07.2023 р. ОСОБА_1 направила до Житомирського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27.06.2023 р. за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення коштів. (а. с. 92-96).

Постановою Житомирського апеляційного суду від 15.11.2023 р. скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27.06.2023 р. за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення коштів залишено без змін. (а. с. 166-169).

19 грудня 2023 р. ОСОБА_1 направила Касаційному цивільному суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного суду від 15.11.2023 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення коштів в порядку спадкування. (а. с. 174-181).

Постановою Верховного Суду від 05 січня 2024 р. касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 червня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 15 листопада 2023 р. в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення 86 243,04 грн. скасувано та в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. (а. с. 203-211).

Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Богунського районного суду м. Житомира, після надходження справи з Верховного Суду 24.01.2024 р. головуючим суддею по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення коштів в порядку спадкування обрано суддю Перекупка І.Г. (а. с. 216).

Ухвалою від 29.01.2024 р. справу прийнято до свого провадження та відкрито спрощене позовне провадження з призначенням слухання справи на 11.00 год. 04 березня 2024 р. (а. с. 217-218).

21.02.2024 р. ОСОБА_1 направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на задоволені позовних вимог. (а. с. 226).

В судовому засіданні від 04.03.2024 р. представник відповідача не заперечував проти часткового задоволення позовних вимог в сумі 44 132,96 грн. (а. с. 249-250).

Зі змісту постанови Верховного Суду від 05 січня 2024 р. свідчить, «…що при частковому задоволенні позову суд першої інстанції вважав, що: процесу виконання рішення суду в частині виплати пенсійних нарахувань передує процес їх розрахунку, який покладається у виключну компетенцію відповідача; позивачем не надано належних доказів на підтвердження розміру нарахованої пенсії саме в сумі 130 376 грн., заявлені вимоги ґрунтуються на власних розрахунках. При залишенні рішення суду першої інстанції без змін апеляційний суд вказав, що призначення, перерахунок, надання та одержання особою пенсійних виплат є виключною прерогативою органів Пенсійного фонду України та аналіз правильності відповідних рішень може бути наданий судом лише у випадку їх оскарження в порядку адміністративного судочинства. Рішення надійшло до ГУ ПФУ у Житомирській області 17 серпня 2021 року; право на перерахунок певних виплат мала винятково спадкодавець, що була їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з її суб`єктивним правом, а у позивача як спадкоємця не виникло права вимагати перерахунку суми 44 132,96 грн, яка нарахована, але не виплачена за життя спадкодавця.

Суди не звернули уваги, що невиконання рішення суду, яке набрало законної сили за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити нарахування та виплату спадкодавцю підвищення до пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. Тому суди зробили неправильний висновок про застосування статті 1227 ЦК України та про відмову в позові про стягнення 86 243,04 грн.

При визначенні розміру заборгованості відповідача, суди зобов`язані належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. Як наслідок суди не перевірили розрахунок позивачки та не з`ясували, право на стягнення якої суми коштів має позивачка. Тому судові рішення в оскарженій частині слід скасувати та передати справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції…»

Суд, керуючись позицією Верховного Суду дослідивши подані сторонами докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок), перевірив їх, оцінивши в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, встановив.

Процесу виконання судового рішення по справі № 240/10230/21 передує процес обрахування уповноваженим органом загального розміру пенсії та розміру пенсії з доплатами відповідно до положень ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796 (надалі - Закон № 796).

Процес обрахунку розміру страхових та пенсійних виплат, визначення розміру пенсій, надбавок, доплат та підвищень належать до виключних (дискреційних) повноважень органів Пенсійного фонду України. Вказана правова позиція підтримання в постанові Верховного Суду в постанові від 22.03.2018 р. в справі № 823/795/17. В якій зокрема викладений правовий висновок, що суди розглядають спори про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії з точки зору дискреційних повноважень, під якими розуміється повноваження обирати в конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є законною.

Тобто, визначення розміру суми доплати, яка підлягає виплаті на виконання судового рішення у справі № 240/10230/21 належить до виключної компетенції Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирської області (надалі - ТУ ПФУ).

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 року у справі № 240/10230/21, яке набуло законної сили 11.09.2021 р. в порядку ст. 255 КАС України, зобов`язано ГУ ПФУ здійснити із 30 жовтня 2020 р. нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_2 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмір, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про державний бюджет на відповідний рік).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Великода проти України» суд дійшов висновку, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому. Суд у цьому рішенні констатував, що подальша дія судового рішення закінчилася, коли у законодавства, яке регулювало пенсійні виплати, були внесені зміни. Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII (далі - Закон №1774), який набрав чинності 01.01.2017, поняття мінімальної заробітної плати приведено у відповідність до європейської практики та міжнародних норм, зокрема, в частині положень щодо заборони застосовувати мінімальну заробітну плату як розрахункову величину. До внесення в законодавство України змін щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини мінімальна заробітна плата при обчисленні відповідних виплат застосовувалася у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року починаючи з 01.01.2017 р.

Відповідно до розрахунку суми, що підлягає виплаті по пенсійній справі 74 ( ОСОБА_2 ), копія якого долучено до матеріалів судової справи (а. с. 51), сума доплати становить 44 132,96 грн. Період нарахування суми доплати з 30.10.2020 року по 30.09.2021 (враховуючи місяць набарання судвим, рішенням законної сили - 11.09.2021 року).

Для обрахунку розміру підвищення на виконання судового рішення застосовано показник прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно Законів України «Про Держаний бюджет України» встановлений на 01 січня 2020 р. (2 102 грн.), який визначений із врахуванням дати початку виникненя спірних відносин (30.10.2020 року).

Із врахуванням вищенаведеного, розмір підвищення на виконання судового рішення у справі № 240/10230/21 становить 4 204 грн. (2102 грн. х 2 (в розмірі, що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб).

Отже, сума доплати становить:

-з 30.10.2020 по 31.10.2020 - 271,23 грн. (4 204 грн. /31 день X 2 дні (в жовтні 2020 р.);

-з 01.11.2020 по 30.11.2020 4 204 грн. (2102 X 2);

-з 01.12.2020 по 31.12.2020 - 4 204 грн. (2102 X 2);

- з 01.01.2021 по 31.01.2021 - 4 204 грн. (2102X2);

- з 01.02.2021 по 28.02.2021 4 204 грн. (2102X2);

- з 01.03.2021 по 31.03.2021 - 4 204 грн. (2102X2);

-з 01.04.2021 по 30.04.2021 4 204 грн. (2102 X 2);

-з 01.05.2021 по 31.05.2021 4 204 грн. (2102X2);

-з 01.06.2021 по 30.06.2021 - 4 204 грн. (2102X2);

-з 01.07.2021 по 31.07.2021 4 204 грн. (2102X2);

- з 01.08.2021 по 31.08.2021 4 204 грн. (2102X2);

-з 01.09.2021 по 11.09.2021 1 821,73 грн. (2102 X 2/30 днів у вересні місяці X 13 днів (оскільки, із врахуванням вихідних днів, дата набранням судовим рішенням за розрахунками ГУ ПФУ, припадає на 13.09.2021 р.)

Всього за розрахунком ГУ ПФУ сума доплати на виконання судового рішення у справі № 240/10230/21 становить 44 132,96 грн.

Доводи касаційної скарги про те, що відповідачем здійснений розрахунок заборгованості, виходячі з двох прожиткового мінімумів, встановлений на 01 січня 2020 року, а не з мінімальних заробітних плат та сума виплати за рішенням адміністративного суду повинна становити 130 376 грн. спростовуються тим, що право на перерахунок певних виплат мала винятково спадкодавець, що була їх одержувачем, оскільки така можливість повязана з її субєктивним правом, а у позивача, як спадкоємця, не виникло права вимагати переррахунку суми 44 132,96 грн., яка нарахована, але не виплачена за життя спадкоємця.

Вказана правова позиція підтримана Верховним Судом у складі Обєднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 14.02.2022 р. в справі № 243/13575/19. При цьому, Суд акцентував увагу, що в спадкоємця не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум, оскільки таке право має винятково спадкодавець.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомогу зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що: цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачка дійсно є дочкою ОСОБА_2 , а відтак, за правилами ст. 1261 ЦК України, належить до першої черги спадкоємців за законом.

За правилами ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно зі ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

За положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми встановлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Таким чином, суд вважає, що право позивача на отримання недоотриманої пенсії після смерті матері відповідачем порушено і підлягає судовому захисту, у позивача відсутня інша можливість захистити порушене право.

На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом, яка прийняла спадщину, має право на спадкове майно, тобто пенсію своєї матері відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а дії відповідача щодо невиплати донарахованої пенсії відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 року у справі № 240/10230/21 порушують право позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна.

Суд зауважує, що нарахування пенсії є виключною компетенцією відповідача, тому, суд не може перебирати на себе повноваження Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та втручатись в його дискреційні повноваження, у зв`язку з чим на користь позивача підлягає стягнення сума у розмірі 44 132,96 грн., яка нарахована відповідачем як особою, на яку законодавством покладено обов`язок здійснювати нарахування пенсійних виплат.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню та з ГУ ПФУ в Житомирській області на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню недоотримані за життя її матері, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 пенсійні виплати в розмірі 44 132,96 грн., розмір якої підтверджений належними доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, тому, з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення коштів в порядку спадкування, задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (, адреса місцезнаходження: м. Житомир, вул. Ольжича, 7), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) недоотримане за життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , підвищення до пенсії в сумі 44 132,96 грн.

В решті вимог відмовити.

Стягнути Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, місце знаходження: м. Житомир, вул. О. Ольжича, 7, .

Повний текст рішення складений 12.03.2024

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка