Справа № 129/2072/22
Провадження № 22-ц/801/644/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Капуш І. С.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 рокуСправа № 129/2072/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Медвецького С. К.,

суддів: Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу № 129/2072/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 23 травня 2023 року, ухвалене у складі судді Капуша І. С. у залі суду,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем було укладено кредитні договори та договори позики, а саме:

15 березня 2021 року кредитний договір № 10936-03/2021 від 15 березня 2021 року з ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ»;

22 березня 2021 року договір позики № 1675557 від 22 березня 2021 року з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»;

24 березня 2021 року кредитний договір № /398288 з ТОВ «ГОУФІНГОУ»;

24 березня 2021 року договір позики № з ТОВ «ІНФІНАНС»;

11 червня 2021 року кредитний договір № 00-3587634 з ТОВ «Качай гроші»;

17 липня 2021 року договір про надання фінансового кредиту № /707695 з ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА».

За умовами указаних договорів, кредитодавець надає кредит у національній валюті на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти кредитів, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договорами.

Кредитні договори укладено в електронному вигляді та підписано електронними підписами позичальника, відтвореними шляхом використання останнім одноразових ідентифікаторів надісланих на його номер мобільного телефону.

Надалі між указаними Товариствами та позивачем укладено договори факторингу, за умовами яких право вимоги до ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Відповідно до реєстру боржників до договорів факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача:

за кредитним договором № 10936-03/2021 у розмірі 26 000 грн, з яких: 6 500 грн заборгованість за тілом кредиту; 19 500 грн - заборгованість за відсотками;

за договором позики № 1675557 у розмірі 42 300 грн, з яких: 12 500 грн заборгованість за тілом кредиту; 29 800 грн заборгованість за відсотками;

за кредитним договором № /398288 у розмірі 7 970 грн, з яких: 2 000 грн заборгованість за тілом кредиту; 5 970 грн заборгованість за відсотками;

за договором позики № у розмірі 36 757,50 грн, з яких: 3 000 грн заборгованість за тілом кредиту; 33 757,50 грн заборгованість за відсотками;

за кредитним договором № 00-3587634 у розмірі 2 404 грн, з яких: 1 000 грн заборгованість за тілом кредиту; 1 404 грн заборгованість за відсотками;

за кредитним договором № /707695 у розмірі 4 500, з яких: 1 000 грн заборгованість за тілом кредиту; 3 500 грн заборгованість за відсотками.

З моменту отримання прав вимоги позивачем будь-яких штрафних санкцій за жодним з кредитних договорів та договорів позики не нараховувалося.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь:

заборгованість за кредитним договором № 10936-03/2021 від 15 березня 2021 року у розмірі 26 000 грн;

заборгованість за договором позики № 1675557 від 22 березня 2021 року у розмірі 42 300 грн;

заборгованість за кредитним договором № /398288 від 24 березня 2021 року у розмірі 7 970 грн;

заборгованість за договором позики № від 24 березня 2021 року у розмірі 36 757,50 грн;

заборгованість за кредитним договором № 00-3587634 від 11 червня 2021 року у розмірі 2 404 грн;

заборгованість за кредитним договором № /707695 від 17 липня 2021 року у розмірі 4 500;

вирішити питання розподілу понесених судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 23 травня 2023 року, з урахуванням ухвали того ж суду про виправлення описки від 23 травня 2023 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості:

за кредитним договором № 10936-03/2021 від 15 березня 2021 року у розмірі 26 000 грн, з яких: 6 500 грн заборгованість за тілом кредиту; 19 500 грн - заборгованість за відсотками;

за договором позики № 1675557 від 22 березня 2021 року у розмірі 42 300 грн, з яких: 12 500 грн заборгованість за тілом кредиту; 29 800 грн заборгованість за відсотками;

за кредитним договором № /398288 від 24 березня 2021 року у розмірі 7 970 грн, з яких: 2 000 грн заборгованість за тілом кредиту; 5 970 грн заборгованість за відсотками;

за договором позики № від 24 березня 2021 року у розмірі 36 757,50 грн, з яких: 3 000 грн заборгованість за тілом кредиту; 33 757,50 грн заборгованість за відсотками;

за кредитним договором № 00-3587634 від 11 червня 2021 року у розмірі 2 404 грн, з яких: 1 000 грн заборгованість за тілом кредиту; 1 404 грн заборгованість за відсотками;

за кредитним договором № /707695 від 17 липня 2021 року у розмірі 4 500, з яких: 1 000 грн заборгованість за тілом кредиту; 3 500 грн заборгованість за відсотками.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що:

умовами кредитних договорів встановлено обов`язок позичальника повернути надані кредити та сплатити проценти за користування кредитними коштами;

всупереч умов укладених кредитних договорів, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів у строки і на умовах, передбачених договорами, відповідачем належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим виникла заборгованість;

доказів повернення кредитів за договорами відповідачем не надано, у заявах по суті справи таких тверджень не зазначено;

позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених договорами, презумпція правомірності яких не спростована.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У лютому 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з нього на користь позивача заборгованості за договорами на загальну суму 40 962,50 грн.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 14 лютого 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий - суддя Медвецький С. К., судді: Копаничук С. Г., Оніщук В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 16 лютого 2024 року витребувано матеріали цивільної справи з місцевого суду.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 лютого 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, відкрито апеляційне провадження у справі та надано позивачу строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04 березня 2024 року справу призначено до розгляду на 14 березня 2024 року в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

судом першої інстанції не було досліджено усі обставини справи;

матеріали справи не містять доказів обґрунтування розміру заборгованості за спірними кредитними договорами;

правила надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, неможливо вважати складовою договору, оскільки вони не підписані позичальником та не доведено, що саме ці умови та правила діяли на момент укладення спірних кредитних договорів;

кредитором нараховано відсотки поза межами строків кредитування;

захист порушених прав позикодавця передбачено частиною другою статті 625 ЦК України, тобто 3 % річних на суму простроченого боргу;

позивач не пред`явив позовної вимоги про стягнення компенсації відповідно до статті 625 ЦК України;

споживач є менш захищеною особою перед юридичною особою, яка підлягає особливому захисту, у разі істотного договірного дисбалансу, умови які є недобросовісними, можуть бути виключені в судовому порядку.

Відзив на апеляційну скаргу впродовж встановленого судом строку не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що 15 березня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 10936-03/2021 шляхом його підписання відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором W10249, номер мобільного телефону позичальника - НОМЕР_1 .

Відповідно до умов указаного кредитного договору, ОСОБА_1 отримав у кредит грошові кошти в сумі 6 500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів, тобто до 13 квітня 2021 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 547,5 % річних від суми кредиту з розрахунку 1,50 % на добу.

Додаток № 1 до цього договору містить графік розрахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка підлягає сплаті та становить 9 425 грн з яких: 6500 - тіло кредиту, 2 925 грн - проценти за користування кредитом.

З інформації ТОВ «ФК «Інвеструм» про кредит слідує, що 15 березня 2021 року відповідач був ознайомлений з інформацією про умови кредитування та про орієнтовну вартість кредиту.

22 березня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 1675557 шляхом його підписання відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором IBSGYQ0FGG, номер мобільного телефону позичальника - НОМЕР_1 .

Відповідно до умов указаного договору позики, ОСОБА_1 отримав у кредит грошові кошти в сумі 12 500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів, тобто до 21 квітня 2021 року, зі сплатою процентів за користування кредитом: знижена процентна ставка/день становить 0,79%; процентна ставка за понадстрокове користування позикою/день 2,70%; орієнтовна річна процентна ставка - 288,35 %. Орієнтовна загальна вартість позики 15 462,50 грн.

24 березня 2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту № /398288 шляхом його підписання відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором R78862, номер мобільного телефону позичальника НОМЕР_1 .

Відповідно до умов указаного кредитного договору, ОСОБА_1 отримав у кредит грошові кошти в сумі 2 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів, тобто до 22 квітня 2021 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 894,25 % річних від суми кредиту у розрахунку 2,45 % на добу.

Додаток № 1 до цього договору містить графік розрахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка становить 3 470 грн, з яких: 2 000 - тіло кредиту, 1 470 грн - проценти за користування кредитом.

З інформації ТОВ «ГОУФІНГОУ» про кредит слідує, що 24 березня 2021 року відповідач ознайомлений з інформацією про умови кредитування та про орієнтовну вартість кредиту.

24 березня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір позики № /1, у тому числі і на умовах фінансового кредиту.

Указаний договір підписано відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 0z2s2w шляхом підписання акцепту оферти від 24 березня 2021 року на укладення договору надання позики, у тому числі на умовах фінансового кредиту та отримання кредиту згідно заявки - анкети № 3549772.

Відповідно до умов указаного договору позики, ОСОБА_1 отримав у кредит грошові кошти у сумі 3 000 грн, строком на 30 днів та строком дії договору 3 роки, зі сплатою процентів за користування кредитом: відсоткова ставка за один день користування кредитом становить 1,75 %, а річна відсоткова ставка 638,75 %. Орієнтовна вартість кредиту 1 575 грн.

З інформації ТОВ «ІНФІНАНС» про кредит слідує, що 24 березня 2021 року відповідач ознайомлений з інформацією про умови кредитування та про орієнтовну вартість кредиту.

11 червня 2021 року між ТОВ «Качай гроші» та відповідачем укладено кредитний договір № 00-3587634 шляхом його підписання останнім електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, надісланим на номер мобільного НОМЕР_1 , відповідно до умов якого відповідач отримав у кредит грошові кошти у сумі 1 000 грн, строком на 30 днів, тобто до 11 липня 2021 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,30 % в день (5395,58% річних). Загальна вартість кредиту складає 1 390 грн.

17 липня 2021 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № /707695 шляхом його підписання відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором R24633, номер мобільного телефону позичальника НОМЕР_1 .

Відповідно до умов указаного кредитного договору, ОСОБА_1 отримав у кредит грошові кошти у сумі 1 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 10 днів, тобто до 26 липня 2021 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1277,5 % річних від суми кредиту у розрахунку 3,5 % на добу.

Додаток № 1 до цього договору містить графік розрахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка становить 1 350 грн, з яких: 1 000 - тіло кредиту, 350 грн - проценти за користування кредитом.

З інформації ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» про кредит слідує, що 17 липня 2021 року відповідач ознайомлений з інформацією про умови кредитування та про орієнтовну вартість кредиту.

За умовами указаних кредитних договорів кредити надаються позичальнику у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки указаної відповідачем (п. 1.1, п. 1.4 кредитних договорів).

Відповідно до п. 2.1 указаних договорів (п. 1.1 кредитного договору № 00-3587634) сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною договору.

Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок указаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (п. 2.4, п. 2.3, п. 3.1-3.3 кредитних договорів).

Згідно з п. 4.3 договорів (п. 3-1-3.3 кредитного договору № 00-3587634) у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений у п.1.2 договору, проценти передбачені в п. 1.3 договору продовжуються нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору.

29 жовтня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та позивачем укладено договір факторингу № 29102021, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 10936-03/2021 від 15 березня 2021 року відступлено позивачу.

Згідно з договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, укладеним між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», право вимоги за договором позики № 1675557 від 22 березня 2021 року відступлено позивачу.

Відповідно до договору факторингу № 08122021 від 08 грудня 2021 року, укладеним між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», право вимоги за договором про надання фінансового кредиту № /398288 від 24 березня 2021 року відступлено позивачу.

22 червня 2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та позивачем укладено договір факторингу № 22/06-22, відповідно до якого право вимоги за договором надання позики, у тому числі і на умовах фінансового кредиту № /1 від 24 березня 2021 року відступлено позивачу.

Згідно з договором факторингу № 27092021 від 27 вересня 2021 року, укладеним між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», право вимоги за кредитним договором № 00-3587634 від 11 червня 2021 року відступлено позивачу.

Відповідно до договору факторингу № 19042022-Є від 19 квітня 2022 року, укладеним між ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», право вимоги за договором про надання фінансового кредиту № /707695 від 17 липня 2021 року відступлено позивачу.

29 жовтня 2021 року, 21 вересня 2021 року, 08 грудня 2021 року, 22 червня 2022 року, 27 вересня 2021 року, 19 квітня 2022 року сторони указаних договорів підписали акти прийому-передачі реєстрів боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 29102021 від 29 жовтня 2021 року сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 10936-03/2021 становить 26 000 грн, з яких: 6 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 500 грн - сума заборгованості за відсотками.

Згідно витягу з реєстру боржників № 3 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року сума заборгованості відповідача за договором позики № 1675557 становить 42 300 грн, з яких: 12 500 - сума заборгованості за основною сумою боргу; 29 800 грн - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 08122021 від 08 грудня 2021 року сума заборгованості відповідача за договором про надання фінансового кредиту № /398288 становить 7 970 грн, з яких: 2 000 - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 970 грн - сума заборгованості за відсотками.

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 22/06-22 від 22 червня 2022 року сума заборгованості відповідача за договором позики № /1 становить 36 757,50 грн, з яких: 3 000 - сума заборгованості за основною сумою боргу; 33 757,50 грн - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 27092021 від 27 вересня 2021 року сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 00-3587634 становить 2 404 грн, з яких: 1 000 - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 404 грн - сума заборгованості за відсотками.

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 19042022-Є від 19 квітня 2022 року сума заборгованості відповідача за договором про надання фінансового кредиту № /707695 становить 4 500 грн, з яких: 1 000 - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 500 грн - сума заборгованості за відсотками.

З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування штрафних санкцій.

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами справи, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною четвертою статті 19 ЦПК України встановлено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, яка виникла з правовідносин стосовно стягнення заборгованості за договорами кредиту та ціна позову складає 119 931,50 грн, що є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.

Частиною першою статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина другої статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 7 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19.

Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Законом України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини третьої статті 11 Законом України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Частиною восьмою статті 11 Законом України «Про електронну комерцію» встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Установлено, що кредитні договори та договори позики між сторонами укладено в електронному вигляді, з застосуванням електронного підпису. При цьому відповідач через особистий кабінет на веб-сайті позикодавців подав заявки на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позик, після чого позикодавці надіслали останньому за допомогою засобів зв`язку на указаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявник використав для підтвердження підписання договорів позики.

Установивши, що без здійснення указаних дій відповідачем кредитні договори не були б укладеними сторонами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).

Усупереч умов укладених кредитних договорів та договорів позики, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів, а також виконання інших зобов`язань у повному обсязі в строки і на умовах, передбачених договорами, відповідачем ОСОБА_1 належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим, у нього виникла заборгованість.

Відповідач ОСОБА_1 не заперечує факту укладення договорів чи отримання коштів, однак не погоджується виключно з розміром встановленої заборгованості.

За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що:

«стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню».

Договори, укладені між відповідачем ОСОБА_1 та первісними кредиторами, договори факторингу укладені між первісними кредиторами та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаних правочинів.

У цій справі позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених спірними договорами, презумпція правомірності яких не спростована.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі №6-14194св14, зроблено висновок, що:

«підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги».

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно встановив, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги по спірних кредитних договорах, а ОСОБА_1 прийняв умови та правила надання банківських послуг шляхом підписання їх електронним цифровим підписом за допомогою одноразових ідентифікаторів, однак у порушення умов указаних договорів останній не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредитів у розмірах та на умова, визначених укладеними правочинами, презумпція правомірності яких не спростована та дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції стягнуто відсотки поза межами погодженого сторонами строку кредитування з огляду на таке.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач, підписавши однотипні електронні договори № 10936-03/2021 від 15 березня 2021 року, № 1675557 від 22 березня 2021 року, № /398288 від 24 березня 2021 року, № 00-3587634 від 11 червня 2021 року, № /707695 від 17 липня 2021 року, погодився, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цими договорами здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно, про що зазначено у п 2.4 договорів № 10936-03/2021 від 15 березня 2021 року, № /707695 від 17 липня 2021 року; п. 2.3 договору № /398288 від 24 березня 2021 року; п. 3.1 договору № 00-3587634 від 11 червня 2021 року; п. 6.2 правил надання грошових коштів у позику договору № 1675557 від 22 березня 2021 року.

Пунктом 4.3 указаних договорів (п. 3.1 договору № 00-3587634 від 11 червня 2021 року, п. 6. 5. правил надання грошових коштів у позику за договором № 1675557 від 22 березня 2021 року) встановлено, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений у п. 1.2 цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти передбачені в п. 1.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з дня укладення договору.

Кредитним договором № /1 від 24 березня 2021 року встановлено, що строк користування кредитом складає 30 днів, проте строк дії договору становить 3 роки.

З огляду на свободу договору, яка передбачена статтею 6, 627 ЦК України, сторони на власний розсуд визначили строк кредитування, а також передбачили право кредитора протягом 90 днів (№ 10936-03/2021 від 15 березня 2021 року, № 1675557 від 22 березня 2021 року, № /398288 від 24 березня 2021 року, № 00-3587634 від 11 червня 2021 року, № /707695 від 17 липня 2021 року) та протягом 3-х років (за договором № /1 від 24 березня 2021), починаючи з дня укладення договору нарахувати відсотки у визначеному договорами розмірі.

При цьому договори та їх умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін та відповідно до статей 628, 629 ЦК України є обов`язковими до урахування.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 559/1605/18 зроблено висновок, що:

«тлумачення статті 627 ЦК України свідчить, що за загальним правилом обсяг договірної відповідальності регулюється в ЦК України нормами, які мають диспозитивний характер. Тобто, сторони при укладенні конкретного виду договору можуть регулювати їх самостійно».

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про сплату ним заборгованості чи про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.

Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 указав, що:

«при вирішенні цивільних справ судами ураховується стандарт доказування «більшої вірогідності».

У цій справі відповідачем не спростований розмір заборгованості, завлений позивачем, відтак належить погодитися з висновками суду першої інстанції про доведеність позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, не ґрунтуються на нормах права, тому судом до уваги не беруться.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими, тому не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати сплачені у якості судового збору слід залишити за відповідачем.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 23 травня 2023 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції залишити за відповідачем.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Сергій МЕДВЕЦЬКИЙ

судді: Світлана КОПАНИЧУК

Віталій ОНІЩУК