Провадження № 6/161/72/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2024 Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Швед Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення у цивільній справі № 161/10101/22 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

20.02.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною заявою. Свою заяву обґрунтовує тим, що 15.08.2023 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області ухвалено рішення по справі № 161/10101/22 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 590278, 20 грн., з яких: 420000 грн. - передбачені у договорі купівлі-продажу транспортного засобу; 148392, 17 грн. інфляційні втрати; 21886, 03 грн. 3% річних від простроченої суми, а також 6500 грн. витрат на правову допомогу та 5902, 78 грн. судового збору. Постановою Волинського апеляційного суду від 28.11.2023 року дане судове рішення залишено без змін. Однак, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, а також іншими обставинами, суттєво змінилась фінансова спроможність відповідача щодо повернення заборгованості одним платижем, а саме: останній ніде не працює та має на утриманні батьків пенсіонерів. Вказує, що не ухиляється від сплати боргу, вживає заходи щодо його погашення. На підставі викладеного, просить суд відстрочити виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.08.2023 в цивільній справі № 161/10101/22 строком до 28.11.2024 року.

До початку судового засідання представник заявника подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у задоволенні заяви просить відмовити.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.08.2023 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 590278, 20 грн., з яких: 420000 грн. - передбачені у договорі купівлі-продажу транспортного засобу; 148392, 17 грн. інфляційні втрати; 21886, 03 грн. 3% річних від простроченої суми; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6500 грн. витрат на правову допомогу та 5902, 78 грн. судового збору.

Постановою Волинського апеляційного суду від 28.11.2023 року вищевказане судове рішення залишено без змін.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

З аналізу наведених норм слідує, що відстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Виходячи з вимог ст. 129-1 Конституції України у взаємозв`язку із нормами ст.18 ЦПК України, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.08.2023 року, набрало законної сили і є обов`язковими до виконання для відповідача.

Жодних обмежень щодо виконання судових рішень на період дії воєнного стану, запровадженого та продовженого указами Президента України діючим законодавством не передбачено.

Натомість, Законом України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється, тобто будь-яких обмежень у здійсненні правосуддя не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, боржником ОСОБА_1 не було надано суду жодних доказів, які б підтверджували наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення у справі № 161/10101/22 або роблять його неможливим.

При вирішенні заявлених вимог суд також приймає до уваги законні інтереси стягувача, а також відсутність його згоди на відстрочення виконання судового рішення.

Таким чином, судом не встановлено наявності виняткових обставин, передбачених ст.435 ЦПК України, які можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення суду, пов`язаного із стягненням з боржника грошових коштів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з огляду на вимоги ст. 435 ЦПК України, не має правових підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення у цивільній справі № 161/10101/22 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала у повному обсязі складена 13 березня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук