Справа № 367/7077/16-ц
Провадження №2-з/367/52/2024
УХВАЛА

Іменем України

06 березня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі

судді Карабаза Н.Ф.,

за участю секретаря Шемігон В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Майко Марини Валентинівни про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

В провадженні Ірпінського міського суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки припиненим та скасування заборони на відчуження нерухомого майна.

28 лютого 2024 року через канцелярію суду представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Майко М.В. подано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Заяву мотивує тим, що по справі за позовом про визнання договору іпотеки припиненим та скасування заборони на відчуження нерухомого майна вона ставить вимоги: визнати таким, що припинив свою дію, іпотечний договір № К2Р6GА03830005 від 23.08.2007 року, укладений між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором № К2Р6GА03830005 від 21.08.2007 року; та скасувати заборону на відчуження квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Ірпінською державною нотаріальною конторою 24.02.2005 року за реєстровим номером 1-940, накладену приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Тонконог Л. М. в зв`язку з посвідченням іпотечного договору № К2Р6GА03830005 від 23.08.2007 року. На даний час обставини склалися так, що для неї існує реальна загроза втратити своє нерухоме майно навіть до закінчення розгляду справи по суті. Так, 21.08.2007 року її чоловік ОСОБА_2 уклав з ПАТ КБ «Приватбанк»/ раніше іменувався ЗАТ КБ «Приватбанк»/ кредитний договір №К2Р6GА03830005, згідно якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 77 552,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92% за місяць/ річна ставка 11,04%/ на суму залишку заборгованості за кредитом. 23.08.2007 року між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір іпотеки № К2Р6GА03 830005, згідно якого вона є майновим поручителем за кредитним зобов`язанням свого чоловіка ОСОБА_2 . Згідно з п.33.1 предметом даного договору є надання іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , яка належить їй на праві власності в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором № К2Р6GА03830005 від 21.08.2007 року. В 2014 році банк звернувся з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, вказуючи що існує борг за кредитним договором в сумі 1 870 546 грн. 86 коп. (справа № 367/5657/14-ц). Рішенням Ірпінського міського суду від 15 вересня 2015 року позов частково задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № К2Р6GА03830005 від 21.08.2007 року, в розмірі 268 823грн. 13 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 55,20кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 . Зустрічний позов залишено без задоволення. Рішенням апеляційного суду Київської області від 08 серпня 2016 року апеляційну скаргу банку задоволено частково, рішення Ірпінського міського суду від 15 вересня 2015 року в частині позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки змінено та викладено в такій редакції: В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № К2Р6GА03830005 від 21.08.2007 року в розмірі 268823 грн. 13 коп., звернуто стягнення на квартиру загальною площею 55,20кв.м., за початковою ціною згідно оцінки ринкової вартості майна в сумі 695669,00 грн., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Ірпінською державною нотаріальною конторою 24.02.2005 року за реєстровим номером 1-940, шляхом продажу ПАТ КБ «Приватбанк» вказаного предмету іпотеки з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування. В іншій частині позов залишено без задоволення. 15 вересня 2016 року ОСОБА_2 було внесено до ПАТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості у розмірі 268 823, 13 грн. для погашення заборгованості по кредитному договору. 28 липня 2017 року було отримано від АТ КБ «ПриватБанк» інформаційну довідку № 69971337, з якої вбачається, що власником квартири АДРЕСА_2 , зазначається ПАТ КБ «Приватбанк». Отже, згідно інформації, яка зазначена в даній довідці банк переоформив на себе право власності на вище згадану квартиру на підставі іпотечного договору № К2Р6GА03830005 від 23.08.2007 року, що суперечить рішенню апеляційного суду Київської області від 08.08.2016 року, оскільки даним рішенням ПАТ КБ «Приватбанк» надавалось право звернути стягнення у разі невиконання кредитних зобов`язань, а не переоформляти на себе право власності. Станом на сьогодні, Ірпінським міським судом Київської області відкрите загальне позовне провадження по справі № 367/7473/23 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту. Предметом розгляду даної справи є скасування арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_2 , шляхом скасування запису у Єдиному держаному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна обтяження №35822074 від 05.03.2020 року, яка була зареєстрована на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони про її відчуження № 56869262 від 13.09.2018 року Бучанським відділом ДВС Київської області. Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» усілякими способами до вирішення справи № 367/7077/16-ц по суті намагається зняти арешт, який в подальшому дає змогу відчужити квартиру АДРЕСА_2 на користь третіх осіб.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи, повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомлено.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, оглянувши письмові матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Слід зазначити, що із змісту копії позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту, предметом якої є квартира АДРЕСА_2 на яку накладено арешт.

Таким чином, суд приходить до висновку, що станом на день подачі заяви про забезпечення позову на спірне майно, на квартиру АДРЕСА_2 уже накладено арешт. Тож, викладені в заяві мотиви не дають підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, крім того заявник не довів намірів відповідача, як власника спірного нерухомого майна, відчужити належне йому майно або чинити перешкоди у виконанні ймовірного рішення суду. Крім того, позивачем не надано даних кому належить спірна квартира станом на час подачі заяви про забезпечення позову.

Враховуючи вищезазначені положення ст. 149, 150 ЦПК України, відповідні роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України, а також те, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, крім того, забезпечення позову у способи, вказані у заяві заявника, є неспівмірними із заявленими позовними вимогами та не відповідають вимогам закону, тому слід відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 149 153, ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Майко Марини Валентинівни про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua

Суддя: Н.Ф. Карабаза