У Х В А Л А

28 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 509/2769/21

провадження № 61-710ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чубарова Сергія Володимировича на постанову Одеського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, встановлення факту будівництва об`єктів нерухомого майна під час спільного сумісного проживання та

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном та про встановлення факту будівництва об`єктів під час спільного сумісного проживання.

Вказувала, що вона та відповідач перебували у шлюбі з 06 листопада 1986 року по 10 червня 2014 року. За час шлюбу сторонами набуто у власність житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності в установленому законом порядку було зареєстровано 01 листопада 1994 року. До 2011 року за спільні кошти сторонами збудовано об`єкти нерухомого майна, які зазначені у технічному паспорті як самовільно збудовані, а саме: літера «А1» - незавершене будівництво 79,5 кв. м, літера «В» - сарай 27.2 кв. м, літера «Г» - літня кухня 17,8 кв. м, літ. «З» - літня кухня 59,7 кв. м, літ «і» - сарай 12,7 кв. м, літера «Л» - лабаз (кладова) 4,2 кв. м, літера «М» - сарай 16,3 кв. м. Загальна площа самочинно збудованого нерухомого майна складає - 217,4 кв. м. Вказані об`єкти збудовано на земельній ділянці з цільовим призначенням для житлового будівництва та господарських споруд, яка належить сторонам на праві спільної сумісної власності.

Підставою для звернення з позовом була відмова відповідача вчинити дії, направлені на державну реєстрацію об`єктів нерухомого майна, а також неможливість у будь-який інший спосіб ввести в експлуатацію об`єктів нерухомого майна, що порушує її право користування та розпорядження спільною сумісною власністю.

13 вересня 2021 року рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди, пов`язані з обстеженням та реєстрацією права власності на об`єкти нерухомого майна, а саме: літера «А1» - незавершене будівництво 79,5 кв. м, літера «В» - сарай 27,2 кв. м, літера «Г» - літня кухня 17,8 кв. м, літ. «З» - літня кухня 59,7 кв. м, літ «і» - сарай 12,7 кв. м, літера «Л» - лабаз (кладова) 4,2 кв. м, літера «М» - сарай 16,3 кв. м. Загальна площа самочинно збудованого нерухомого майна складає - 217,4 кв. м, які збудовані подружжям у період з 1992 року до 2011 рік. В інший частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

07 листопада 2023 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 вересня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

12 січня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Чубаров С. В. подав до Верховного Суду касаційнускаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 вересня 2021 року залишити в силі.

26 січня 2024 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу заявника залишено без руху та надано десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків, а саме для звернення до Верховного Суду із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням підстав для його поновлення та наданням доказів на їх підтвердження.

Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

16 лютого 2024 року до Верховного Суду надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, зі змісту якого та доданих до нього додатків встановлено виконання особою, яка подає касаційну скаргу, вимог ухвали.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтовано тим, що постанову Одеського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року отримано заявником 11 грудня 2023 року. Касаційну скаргу подано засобами поштового зв`язку 20 грудня 2023 року. На підтвердження надано докази.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій

статті 394 цього Кодексу.

З інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що повний текст оскаржуваної постанови Одеського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року складений 20 листопада 2023 року (інша дата у судовому рішенні не зазначена), останнім днем на її касаційне оскарження є 20 грудня 2023 року.

З доданої до заяви на усунення недоліків копії поштової накладної про надсилання касаційної скарги встановлено, що касаційну скаргу прийнято поштовою службою «Одекспрес» для відправки до Верховного Суду 20 грудня 2023 року.

З урахуванням дати прийняття та складення повного тексту оскаржуваного судового рішення, дати подання касаційної скарги, строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню відповідно до статті 390 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суд апеляційної інстанції не врахував правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18, від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Вбачаються підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Чубарова С. В. та витребування матеріалів справи.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Чубарову Сергію Володимировичу строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Чубарова Сергія Володимировича на постанову Одеського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року.

Витребувати із Овідіопольського районного суду Одеської області цивільну справу № 509/2769/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, про встановлення факту будівництва об`єктів нерухомого майна під час спільного сумісного проживання.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров