Провадження № 2/641/688/2024 Справа № 641/6792/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Богдан М.В.,

за участю секретаря судового засідання Двірник О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гупал Р.М., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу відповідно до договору позики від 22.02.2022 року в розмірі 156 131,25 грн., та стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 38 393,13 грн. та судовий збір у розмірі 1561,31 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.02.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики №Х220222-15, за яким позивач передала відповідачу грошові кошти у розмірі 119 584,00 грн., що на час укладення договору було еквівалентом 4125 доларів США, та які підлягають поверненню до 22.07.2022 року. Також, сторони домовились, що у випадку зміни, у бік збільшення курсу гривні по відношенню до долару США, від зазначеного курсу у п.1 Договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики за комерційним курсом продажу долару США, встановленому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день здійснення кожного платежу за цим договором. Однак всупереч умовам укладеного договору відповідач своїх зобов`язань не виконав, грошові кошти позивачу повернуті не були, тому враховуючи, що станом на день подання позовної заяви до суду курс гривні до долара США становить 37,85 грн., позивач просить стягнуть з відповідача борг за договором позики у розмірі 156 131,25 грн.

Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав0 .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 22.02.2022 року укладено Договір позики № Х220222-15, відповідно до умов якого позивач передала відповідачу грошові кошти у розмірі 119 584,00 грн., що на час укладення договору було еквівалентом 4125 доларів США за курсом продажу в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», та які підлягають поверненню до 22.07.2022 року. За домовленістю сторін позика є безпроцентною. Сторони погодили графік повернення позичальником грошових коштів, умови дострокового повернення позики, умови забезпечення виконання зобов`язання тощо.

Факт отримання відповідачем від позивача грошових коштів визначених в Договорі позики підтверджується розпискою від 22.02.2022 року, відповідно до якої ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 позику в сумі 119 584,00 грн., що є еквівалентом 4125 доларів США за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» на день укладення Договору позики 1 долар США=28,990 грн., та зобов`язався повернути цю суму в строк до 22.07.2022 року.

Судом встановлено, що відповідач умови Договору позики належним чином не виконав, та у зазначений в договорі строк грошові кошти не повернув.

Положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Приписами ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 11.11.2015 року у справі № 6-1967цс 15, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 02.07.2014 року у справі № 6-79цс14, договір позики є укладеним з моменту передання грошей; складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Факт передання коштів повинен бути підтверджений розпискою.

З оглянутого судом наданого позивачем договору позики та розписки від 22.02.2022 року вбачається, що сторони в належній формі уклали договір позики, за яким відповідач одержав від позивача грошові кошти, та взяв на себе зобов`язання повернути позичені кошти в строк до 22.07.2022 року.

Як вказано у ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 16.01.2019 року у справі № 373/2054/16-ц, у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Відповідно до п. 8 Договору позики від 22.02.2022 року у випадку зміни, у бік збільшення курсу гривні по відношенню до долару США, від зазначеного курсу у п.1 Договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики за комерційним курсом продажу долару США, встановленому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день здійснення кожного платежу за цим договором.

Враховуючи, що грошові кошти не повернуто, та станом на день подання позовної заяви до суду курс гривні до долара США становить 37,85 грн., з відповідача підлягає стягненню борг за договором позики у розмірі 156 131,25 грн.

З огляду на вище викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує згідно з ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1561,31 грн.

Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, повязані з наданням професійної правничої допомоги у сумі 38 393,13 грн.

Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, представництво позивача ОСОБА_1 у суді здійснював адвокат Гупал Р.М. на підставі Договору №б/н про надання правничої допомоги від 12.09.2023 року.

Згідно з Додатком до Договору №б/н про надання правничої допомоги від 12.09.2023 року сторони погодили, що вартість наданих послуг адвоката (без урахування участі у судових засіданнях) складає 20 000,00 грн.; за прийняття адвокатом участі у судових засіданнях додатково сплачується 3350,00 грн. за кожний судодень; також у разі задоволення позовних вимог, адвокату сплачується додатковий гонорар у розмірі 10% від суми.

Відповідно до Акту наданих послуг від 18.10.2023 року Адвокат передав, а Клієнт прийняв послуги загальною вартістю 16 080,00 грн.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року по справі №922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо в визначаються в договорі про надання правової допомоги (ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Відповідно до вимог діючого законодавства, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі N 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі N 910/906/18.

Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, заяв про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від відповідача не надходило, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на оплату правничої допомоги адвоката у розмірі 38 393,13 грн., з яких: 16 080,00 грн. - надані адвокатом послуги на день звернення до суду; 6700,00 грн. участь у судових засіданнях; 15 613,13 грн. - 10% від суми задоволених позовних вимог, передбачені договором про надання правничої допомоги.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 133, 137, 141, 247, 258, 263-265, 273, 280, 352, 354 ЦПК України, 524, 526, 530, 1046, 1049 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики №Х220222-15 від 22.02.2022 року у розмірі 156 131 (сто п`ятдесят шість тисяч сто тридцять одну) грн. 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у сумі 38 939,13 грн. та судовий збір в розмірі 1561,31 грн., а всього 39 954 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 44 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РОНКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: М. В. Богдан