УХВАЛА

14 березня 2024 року

м. Київ

справа № 334/6032/23

провадження № 61-1852ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микити Андрійовича на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року в справі за позовом приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микити Андрійовича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності подружжя,

встановив:

У липні 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М. А. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності подружжя.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2023 року позовну заяву приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М. А. визнано неподаною та повернуто позивачу у зв'язку з неусуненням в повному обсязі недоліків, визначених в ухвалі цього ж суду від 24 липня 2023 року.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2023 року залишено без змін.

Стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М. А. судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 536, 80 грн.

22 січня 2024 року приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М. А. засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 19 лютого 2024 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 19 лютого 2024 року заявником надіслано до суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, а також докази доплати судового збору за подання касаційної скарги.

У заяві про поновлення строку на касаційне оскарження заявник вказує, що 13 листопада 2023 року ним вже подавалась касаційна скарга на ті ж самі судові рішення, ухвалою Верховного Суду від 01 грудня 2023 року така касаційна скарга була залишена без руху. Зазначає, що ухвалу про залишення касаційної скарги без руху він отримав засобами поштового зв'язку 12 січня 2024 року, на підтвердження чого надає роздруківку з сайту АТ «Укрпошта», проте ухвалою Верховного Суду від 12 січня 2024 року його касаційну скаргу було повернуто.

Верховним Судом враховано, що вперше заявник звернувся з касаційною скаргою з дотриманням строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України, та повторно звернувся з касаційною скаргою в межах розумного строку після її повернення на підставі ухвали Верховного Суду від 12 січня 2024 року.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено із поважних причин, він підлягає поновленню.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оскільки наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження та викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Поновити приватному виконавцю виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микиті Андрійовичу строк на касаційне оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2023 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року.

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Витребувати з Ленінського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу № 334/6032/23 за позовом приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микити Андрійовича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності подружжя.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко