Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1683/23
Провадження № 2/542/1/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2024 року селище Нові Санжари
Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді - Афанасьєвої Ю.О.,
секретаря судового засідання- Чиж Л.О.,
позивачки - ОСОБА_1 ,
представника позивачки - адвоката Бердніченко О.П.,
представника третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області - Чесак Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області, про позбавлення батьківських прав, суд --
04.10.2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить позбавити його батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обгрунтування позову зазначила, що перебувала з відповідачем у шлюбі.
Від шлюбу мають спільну дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Шлюб між ними розірваний на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 19.08.2014 року.
Після розірвання шлюбу їх син за спільною згодою залишився проживати з нею.
Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 10.11.2014 стягнуто з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що станом на 01.09.2023 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 232737,75 грн.

Зазначає, що батько дитини, ОСОБА_2 , будь-яким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичному розвитку як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання дитиною освіти, зокрема, не підтримує контакту зі школою, в якій навчається син, із вчителями не спілкується.

Всі питання щодо виховання дитини вирішуються нею без участі та підтримки з боку відповідача. Розвитком та вихованням сина займається вона, та її чоловік, ОСОБА_5 , з яким вони одружилися у жовтні 2017 року.

Вказує про те, що зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від вихання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Зазначені нею обставини у відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.

З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав.

Ухвалою суду від 12.10.2023 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 13.11.2023 року (а.с.29-30).

Ухвалами суду від 07.11.2023 року, від 04.01.2024 року задоволено заяву представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с.42, 59).

08.01.2024 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.02.2024 року (а.с.70).

Позивачка в судовому засіданні підтримувала заявлені вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в позові, додатково пояснивши, що з відповідачем ОСОБА_2 вони розірвали шлюб в 2014 році та з того чого він не спілкується ані з нею, ані з сином. Він не проявляє жодного інтересу до сина, жодного разу з ним не спілкувався. З нього на утримання сина за судовим рішенням стягуються аліменти, однак фактично аліменти не сплачуються та наявна заборгованість по сплаті аліментів. На теперішній час вона одружена вдруге та її чоловік став батьком для ОСОБА_3 .

Позов просила задовольнити.

Представник позивача адвокат Бердніченко О.П. в судовому засіданні підтримувала заявлені вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в позові. Позов просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надав.

Згідно з інформації, наданої виконавчим комітетом Новосанжарської селищної ради, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 28).

Повідомлення же про вручення поштових відправлень про отримання судових повісток про виклик до суду ОСОБА_2 в судові засідання повернулися у зв`язку з тим, що адресат не проживає за вказаною адресою (а.с. 37-38, 47-48, 51-52, 72-73, 80-81), тобто ОСОБА_2 відсутній за адресою місця реєстрації.

Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суд іншої адреси.

Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області Чесак Н.І. в судовому засіданні підтримала висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3 , 2013 року народження, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 не відвідує сина ОСОБА_3 ні вдома, не в школі, не спілкується з ним. ОСОБА_6 має добрі умови для проживання, ОСОБА_2 як батька не знає, батьком називає чоловіка позивачки. Відповідач має велику суму заборгованості по сплаті аліментів, що стягуються з нього на користь позивачки на утримання сина.

Позов просила задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення у вступному слові позивачки, представника позивачки, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з вимогами ст.150, 157 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дітей, турбуватися про стан їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно з приписами пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і гуртуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції (а.с.7) батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 19.08.2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 розірваний (а.с.8).

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 10.11.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30 вересня 2014 року (а.с.9).

Відповідно до розрахунка державного виконавця заборгованість по сплаті аліментів ВП НОМЕР_5 станом на 01.09.2023 року становить 232737,75 грн. (а.с.11-12).

Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.13), позивачка 06.10.2017 року уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».

Згідно з даними Новосанжарської селищної ради від 11.10.2023 року (а.с.28) ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Звертаючись з позовом, позивачка зазначила, що відповідач проживає окремо від сина, ніяким чином не піклується про нього, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини.

Той факт, що ОСОБА_3 проживає в родині позивачки ОСОБА_1 підтверджується довідкою виконавчого комітету Білицької селищної ради №851 від 07.09.2023 року (а.с.14) та актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.17).

Однак, та обставина, що відповідач мешкає окремо від дитини не звільняє його від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Той факт, що відповідач не приймає участі у вихованні, навчанні дитини, не турбується про її здоров`я та життя, тривалий час взагалі не спілкується з дитиною, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, згідно з довідками Білицького ліцею № 1 Білицької селищної ради №97 від 12.09.2023 року та №98 від 12.09.2023 року, ОСОБА_3 учень 5 класу Білицького ліцею № 1 Білицької селищної ради. Батько, ОСОБА_2 , контакту зі школою не підтримує, успішністю сина не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує (а.с.15, 16).

Згідно з даних, що містяться в акті обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за адресою проживання сім`ї позивачки ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , разом з сім`єю проживає син від першого шлюбу ОСОБА_3 , 2013 року народження. Батько ОСОБА_10 участі у вихованні сина не бере, аліменти не сплачує, не спілкується, не цікавиться життям дитини, не шукає нагоди зустрітися з сином, не телефонує, не дарує подарунків (а.с.17-18).

Відповідно ж до Акту №269 від 11.09.2023 року обстеження матеріально - побутових умов сім`ї службою у справах дітей встановлено, що багатодітна родина (троє малолітніх дітей) проживає у власному будинку загальною площею 65 м2. Умови проживання задовільні. У приміщенні будинку підведено газо-, водо-, електропостачання. Родина дотримується санітарно-гігієнічних норм. У будинку наявні необхідні меблі, побутова техніка. Для дітей облаштована окрема кімната. Зі слів ОСОБА_11 , батько малолітнього ОСОБА_12 не приділяє уваги вихованню, навчанню, матеріальному забезпеченню дитини, зустрічей не шукає, у телефонному режимі не спілкується (а.с.19-20).

Крім того, свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що її син ОСОБА_14 ходить в один клас з сином ОСОБА_1 . ОСОБА_3 , а до цього разом ходили й в один дитячий садочок та вони дружать. Батько ОСОБА_3 з ним не спілкується, не приймає участь в його житті, не приходить до школи, не вітає зі святами. Вона є членом батьківського комітету та їй відомо про те, що в шкільному житті ОСОБА_3 його батько участь не бере, він відсутній в батьківскій групі в месенджері, вона жодного разу його не бачила.

Свідок ОСОБА_15 , яка є кумою та подругою позивачки, в судовому засіданні показала, що після того як позивачка розлучилась зі ОСОБА_2 він не надає будь-якої допомоги, не спілкється з сином ОСОБА_3, не піклується про нього, не телефонує йому. ОСОБА_3 його не знає.

Свідок ОСОБА_16 , яка є матірю позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_2 не спілкується з сином. Коли ОСОБА_3 виповнився рік, її дочка та ОСОБА_2 розірвали шлюб. Та з того часу ОСОБА_2 не спілкується з сином, не цікавиться його життям, не допомагє матеріально. На даний час ОСОБА_1 одружилась вдруге та між її чоловіком ОСОБА_5 та ОСОБА_17 склались дружні відносини.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 проживає в родині своєї матері ОСОБА_1 ,після розірвання шлюбу між сторонами в 2014 році відповідачем не було прийнято будь-яких спроб зустрітися з сином, він не спілкується з ОСОБА_3, не допомагає матеріально, не відвідує його, не приймає будь-якої участі в його житті. Тобто, самоусунувся від виховання та утримання сина ОСОБА_12 , залишив дитину з матір`ю та не виявляє будь-який інтерес до сина на протязі тривалого часу.

Служба у справах дітей Білицької селищної ради дійшла висновку про те, що є підстави для позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виходячи з того, що на обліку у службі у справах дітей малолітній ОСОБА_3 не перебуває, як такий, що опинився в складних життєвих обставинах.

Зі слів матері з 2014 року ОСОБА_2 став проживати окремо від сина та дружини, займався виключно своїм життям. Взагалі перестав цікавитися своїм сином. Батько не виявляв жодного бажання займатися його вихованням та матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина не надавав.

Із 2014 року ОСОБА_1 одна займається вихованням сина, з її слів батько не дарував подарунків своєму синові на день народження та інші свята.

Батько не дбає про фізичний, розумовий і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Не бачиться з дитиною, не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до її внутрішнього світу.

Враховуючи наведене, вважають, що є підстави для позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22-23, 65-66).

Таким чином, аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд доходить висновку про те, що ОСОБА_2 на протязі тривалого часу не цікавився а ні інтересами сина, а ні станом його здоров`я, не утримує його матеріально, не піклувався про його фізичний та духовний розвиток, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, не піклувався про забезпечення необхідного харчування, медичного догляду. Самоусунувся від його виховання та утримання, переклавши свої батьківські обов`язки на ОСОБА_1 , з якою мешкає ОСОБА_12 , систематично не виконує батьківські обов`язки по вихованню і розвитку дитини, покладені на нього статтею 150 Сімейного кодексу України.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення ОСОБА_2 від виховання дитини, в зв`язку з чим, суд доходить висновку про необхідність позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1073,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 (шістдесят) коп.

Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Інші учасники справи, а також відповідач у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

представник позивача: адвокат Бердніченко Оксана Павлівна, адреса робочого місця адвоката: вул.Зінгенська, 11, м.Кобеляки, Полтавська область;

відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області, місцезнаходження: вул.Кобеляцька, буд.53А, смт Білики, Полтавський район Полтавська область;

представник третьої особи: Чесак Наталія Іванівна, робоча адреса: вул.Кобеляцька, буд.53А, смт Білики, Полтавський район Полтавська область.

Повний текст рішення складений 12 березня 2024 року.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О. Афанасьєва