Справа № 504/3412/23
Номер провадження 2-і/504/170/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2024смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді: Якиміва А.В.

з участю секретаря судового засідання Ємельяненко М.В.

представника боржника ОСОБА_1

розглянувши в залі суду в смт. Доброслав заяву представника заявника ОСОБА_2 ОСОБА_1 про визнання судового наказу від 16.08.2023 року таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

29.02.2024 року, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи, у провадження судді Якиміва А.В., надійшла заява адвоката Нестерової Ольги Валеріївни, що подана в інтересах ОСОБА_2 про визнання судового наказу від 16.08.2023 року, таким, що не підлягає виконанню.

Вказана заява обґрунтована наступним.

16.08.2023 року Комінтернівським районним судом Одеської області видано судовий наказ за заявою ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 . Разом з тим, спільний неповнолітній син сторін, ОСОБА_4 , на утримання якого судовим наказом стягнуто з батька, ОСОБА_2 , аліменти, проживає разом із батьком, ОСОБА_2 . Зазначене підтверджується довідкою про склад сім`ї від 10.01.2024 року та довідкою з місця навчання дитини. Отже, дитина не проживає із матір`ю, на користь якої призначено виплату аліментів, а проживає разом з батьком, з якого ці аліменти стягуються за відповідним наказом. Таким чином, заявниця не має права на отримання аліментів на неповнолітньої дитини. Зазначені обставини судом встановлені не були. Адвокат Нестерова О.В. вказує, що обов`язок боржника ОСОБА_2 на сплату аліментів на утримання дитини відсутній, так як непонолітня дитина не проживає з матір`ю, що є підставою для визнання судового наказу від 16.08.2023 року таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні, представник заявника адвокат Нестерова О.В. вимоги заяви підтримала, з наведених у ній підстав, просила суд визнати судовий наказ від 16.08.2023 року таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилась, повідомлялась про розгляд справи у встановленому порядку.

Заслухавши пояснення адвоката Нестерової О.В., дослідивши матеріали справи суд виходить з такого.

За змістом пунктів 4, 5 частини першої статті 161 ЦПК Українисудовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

На виконання цих правових приписів, 16.08.2023 року Комінтернівським районним судом Одеської області видано судовий наказ у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду 15.08.2023 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цей судовий наказ є самостійний виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є вичерпним.

До підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, слід відносити процесуальні та матеріальні підстави. До процесуальних підстав можна віднести помилкову видачу виконавчого документа, а до матеріальних - випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання виконавчого документу.

Судом встановлено, що судовий наказ від 16.08.2023 року, що виданий у цій справі не був виданий помилково. Із заявою про видачу судового наказу звернувся належний суб`єкт, заява про видачу наказу відповідала вимогам закону.

На підставі виданого судового наказу у боржника виник обов`язок по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина, у передбаченому судовим наказом розмірі. Доказів того, що даний обов`язок є припиненим матеріали справи не містять. При цьому, не є такими доказами довідки про те, що неповнолітня дитина, після видачі судового наказу 16.08.2024, може проживати з батьком, так як будь-якого судового рішення про звільнення боржника від обов`язку по сплаті аліментів на утримання сина чи припинення такого обов`язку суду не надано. Такі обставини, можуть бути встановлені під час вирішення відповідного спору у позовному провадженні.

При цьому, факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері на її утримання, дійсно є істотною обставиною та може слугувати підставою для звернення до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів.

За таких обставин, зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні дані, щодо помилкової видачі судового наказу, а також дані, щодо припинення чи відсутності обов`язку боржника, підстави для задоволення заяви боржника відсутні.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_2 ОСОБА_1 про визнання судового наказу від 16.08.2023 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 13.03.2024 року о 09 год.00 хв.

Суддя Якимів А. В.