КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/6989/2024 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Гаращенка Д.Р., Олійника В.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13 грудня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» звернулось до суда з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з центрального опалення та постачання гарячої води у розмірі 119 585,49 грн, яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 88 864 грн, 3% річних у розмірі 7 134,85 грн та 23 586,64 грн - інфляційної складової боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 . Відповідачі отримують послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, при цьому не в повному обсязі виконують зобов`язання по їх оплаті, в зв`язку з чим за ними утворилась заборгованість, яку позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів з урахуванням нарахованих штрафних санкцій.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 13 грудня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з центрального опалення та постачання гарячої води у розмірі 47 078,03 грн, яка складається з заборгованості за гаряче водопостачання у розмірі 13 445,08 грн, заборгованості з постачання централізованого опалення у розмірі 16 282,07 грн, 3% річних у розмірі 2 867,50 грн та 14 483,38 грн - інфляційної складової боргу.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 056,63 грн в рівних частках з кожного.

В задоволені решти вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, 08 січня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити поданий позов з урахуванням п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом неправильно застосовано строки позовної давності. Зауважує, що позивач не отримував на свою адресу від відповідачів або від суду відзив відповідачів на позовну заяву, і був позбавлений змоги та свого законного права написати свою відповідь на відзив у встановлені законом строки або направити свої заперечення до суду.

Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (Covid-19) строки визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 на всій території України був встановлений карантин з 12 березня 2020 року. Отже, починаючи з 12 березня 2020 року строк позовної давності був продовжений на час дії карантину.

Вказує, що пропущеною може бути позовна давність лише за вимогами, що виникли до 12 березня 2017 року. Строк позовної давності за всіма вимогами, що виникли після 12 березня 2017 року, та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважається продовженою на підставі п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (Covid-19).

Звертає увагу суду на те, що заява відповідачів про застосування строків позовної давності може бути застосована судом лише до заявлених позовних вимог за отриманні послуги з постачання теплової енергії в межах періоду з грудня 2015 року по 12 березня 2017 року.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідачів, у встановлений апеляційним судом строк, не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та частково задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з 09 жовтня 2020 року по 09 жовтня 2023 року, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, надає мешканцям житлово-комунальні послуги, відповідачі в свою чергу отримували їх, при цьому не в повному обсязі виконували зобов`язання по їх оплаті.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахуванням штрафних санкцій з 01 грудня 2015 року до 09 жовтня 2020 року, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності в даній частині.

Такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з Реєстру територіальної громади м. Києва від 17 жовтня 2023 року (а.с. 34).

Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води по АДРЕСА_2 здійснюється ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на підставі ліценції (а.с 30).

Відповідно до розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги за постачання гарячої води в період серпня 2017 року по серпень 2023 року наявна заборгованість в розмірі 37 324,87 грн, 3% річних в розмірі 2 319,86 грн та інфляційна складова боргу в розмірі 7 795,98 грн (а.с 11-12).

Відповідно до розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги за постачання теплової енергії в період березня 2017 року по серпень 2023 року наявна заборгованість в розмірі 36 900,10 грн, 3% річних в розмірі 2 266,18 грн та інфляційна складова боргу в розмірі 7 469,91 грн (а.с. 54-55).

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_3 станом на 05 вересня 2023 року зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 15).

Відповідно до заяв від 04.05.2023 року про приєднання до індивідуального договору про надання послуг з постачання гарячої води та теплової енергії, ОСОБА_1 приєднався до договорів про надання послуг з постачання гарячої води та теплової енергії з ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» (а.с 18-19).

Встановлено, що в суді першої інстанції відповідачами було подано заяву про застосування строків позовної давності до вимог позивача (а.с. 41-42).

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 р. № 630.

Крім того, відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень статей 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Пунктом 12 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не вірно застосував до спірних правовідносин наслідки спливу позовної давності, яка утворилась поза строком трьох років, до моменту звернення в суд з позовною заявою.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при застосуванні норм матеріального права не врахував положення п. 12 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України до спірних правовідносин.

Апеляційний суд вважає, що з урахуванням продовження строку позовної давності, та того що карантин був введений 12.03.2020 року, строк позовної давності необхідно відраховувати саме з цієї дати. Тобто на користь позивача з відповідачів підлягають стягнення платежі з березня 2017 року по серпень 2023 року.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції не вірно визначений період за який підлягають стягненню прострочені платежі за житлово-комунальні послуги та вимоги передбаченої ст. 625 ЦК України, отже рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що пропущеною може бути позовна давність лише за вимогами, що виникли до 12 березня 2017 року. Строк позовної давності за всіма вимогами, що виникли після 12 березня 2017 року, та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважається продовженим на підставі п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (Covid-19).

За таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ»підлягають частковому задоволенню, а з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з березня 2017 року по серпень 2023 року.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що майнове право позивача було порушено відповідачами.

При вирішенні даного спору суд першої інстанції не застосував норми матеріального права, зокрема положення пункту 12 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за постачання гарячої води в період з серпня 2017 року по серпень 2023 року в розмірі 37 324,87 грн, 3% річних в розмірі 2 319,86 грн та інфляційна складова боргу в розмірі 7 795,98 грн та заборгованість за постачання теплової енергії в період березня 2017 року по серпень 2023 року в розмірі 36 900,10 грн, 3% річних в розмірі 2 266,18 грн та інфляційна складова боргу в розмірі 7 469,91 грн.

Позовні вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги; 3% річних та інфляційної складової боргу за період з 01.12.2015 року по березень 2017 року задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до положення ст. 267 ЦК України та п. 12 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України до них слід застосувати строк позовної давності, що є підставою для відмови в позові в цій частині.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6710 грн, що складає 2684 грн - сплачений судовий збір при подачі позову та 4026 грн - сплачений судовий збір при подачі апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального, і порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог у відповідності до ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13 грудня 2023 скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» заборгованість за постачання гарячої води в період з серпня 2017 року по серпень 2023 року в розмірі 37 324,87 грн, 3% річних в розмірі 2 319,86 грн та інфляційні витрати в розмірі 7 795,98 грн та заборгованість за постачання теплової енергії в період березня 2017 року по серпень 2023 року в розмірі 36 900,10 грн, 3% річних в розмірі 2 266,18 грн та інфляційні витрати в розмірі 7 469,91 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» понесені судові витраті зі сплати судового збору у розмірі 3355 грн в рівних частках з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Реквізити сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ», , адреса: 02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 20.

Відповідач: ОСОБА_1 : РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 : РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Повний текст постанови складено «28» лютого 2024 року.

Головуючий суддя Судді Л.П. Сушко Д.Р. Гаращенко В.І. Олійник