справа № 619/3051/17
провадження № 4-с/619/25/24
УХВАЛА

іменем України

12 березня 2024 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Калиновська Л.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області зі скаргою, в якій просить:

-визнати неправомірною бездіяльність Головного державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стадніченко Тетяни Олександрівни у виконавчому провадженні №57416300, яка полягає у не розгляді заяви від 12.02.2024 року ОСОБА_1 щодо зміни місця побачення дитини зі стягувачем;

- визнати неправомірною бездіяльність Головного державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стадніченко Тетяни Олександрівни у виконавчому провадженні №57416300, яка полягає у не розгляді заяви від 12.02.2024 року ОСОБА_1 щодо передачі матеріалів виконавчого провадження №57416300;

- зобов`язати Головного державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стадніченко Тетяни Олександрівни у виконавчому провадженні №57416300, розглянути дві заяви ОСОБА_1 від 12.02.2024 року та надати відповідь.

Суд, дослідивши матеріалах справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом п. «а» ч.1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Частиною 2 ст.449 ЦПК України передбачено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Так, ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, вказуючи на бездіяльність Головного державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стадніченко Тетяни Олександрівни у виконавчому провадженні №57416300, яка полягає у не розгляді заяви від 12.02.2024 щодо зміни місця побачення дитини зі стягувачем та заяви від 12.02.2024 щодо передачі матеріалів виконавчого провадження №57416300.

Як вбачається зі змісту скарги, ОСОБА_1 не просить поновити строк на подання скарги.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суди повинні враховувати, що такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року в справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) вказано, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».

Відповідно до вимог ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Перелік поважності причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що ОСОБА_1 не зазначає у скарзі дату, коли він дізналась про бездіяльність державного виконавця щодо не розгляду його заяв, та не порушує питання щодо поновлення строку, суд дійшов висновку про залишення скарги без розгляду.

Крім того, суд вважає за необхідно роз`яснити заявнику його право на повторне звернення до суду зі скаргою на загальних підставах з наданням клопотання про поновлення строку на подання скарги.

Керуючись ст. ст.126,449 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання - залишити без розгляду та повернути її заявнику.

Роз`яснити заявнику його право на повторне звернення до суду зі скаргою на загальних підставах з наданням клопотання про поновлення строку на подання скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Суддя Л. В. Калиновська