Справа № 461/1540/24
Провадження № 2-ві/461/6/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.03.2024 року Галицький районний суд м. Львова у складі головуючого судді Волоско І.Р., секретар судового засідання Старовецька С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву ОСОБА_1 про відвід судді Мисько Христини Мирославівни, -
В С Т А Н О В И В :
у провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває скарга №461/1540/24 ОСОБА_1 про відвід судді Мисько Христини Мирославівни у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця Бурко Арсена Мохаммеда неправомірними та скасування постанови приватного виконавця Бурко Арсена Мохаммеда про поновлення вчинення виконавчих дій, в межах виконавчого провадження №72243372.
11.03.2024 року ОСОБА_1 подав до суду письмову заяву про відвід судді Мисько Х.М.
Відвід вмотивований тим, що згідно судової повістки від 23.02.2024 року отриманої заявником 05.03.2024 року, така була скерована на адресу заявника 28.02.2024 року, що суперечить вимогам ст. 128 ЦПК України. Зазначає, що суддя у справі не може брати участь у розгляді цієї справи з об`єктивних причин, зокрема, вважає, що суддя упереджена у вирішенні спору, зацікавлена у розгляді справи.
Ухвалою від 11.03.2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі №461/1540/24 визнано необґрунтованою; заяву ОСОБА_1 про відвід судді Мисько Христини Мирославівни у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця Бурко Арсена Мохаммеда неправомірними та скасування постанови приватного виконавця Бурко Арсена Мохаммеда про понволення вчинення виконавчих дій, передано до канцелярії суду для визначення складу суду у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, для вирішення питання про відвід головуючого судді Мисько Х.М.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2024 року заява про відвід передана на розгляд судді Волоско І.Р.
Вирішуючи питання про відвід судді, слід зазначити, що вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Згідно із ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.
Згідно з ч.8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації.
Суд, перевіривши матеріали заяви про відвід та ознайомившись із матеріалами справи, дійшов до наступного висновку.
Як вбачається із заяви ОСОБА_1 , підставою для відводу судді зазначено обставини, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, а саме те, що згідно судової повістки від 23.02.2024 року, отриманої заявником 05.03.2024 року, така була скерована на адресу заявника 28.02.2024 року, що суперечить вимогам ст. 128 ЦПК України. Зазначає, що суддя у справі не може брати участь у розгляді цієї справи з об`єктивних причин, зокрема, вважає, що суддя упереджена у вирішенні спору, зацікавлена у розгляді справи.
За умовами ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.
Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Як вбачається з заяви ОСОБА_1 , у такій не зазначено належних доказів про наявність обставин, які б викликали сумнів у безсторонності та упередженості судді.
Суд вважає, що відвід є необґрунтованим, оскільки не містить посилання на дії, вчинені суддею, що можуть свідчити про її необ`єктивність або упередженість, що є підставами для відводу, визначеними ст.36 ЦПК України. Доказів необ`єктивності чи упередженості судді заявником не надано.
Вивчивши подану заяву про відвід, суд вважає, що відвід є необґрунтованим, доказів необ`єктивності чи упередженості судді заявником не надано. Наведені у заяві підстави для відводу судді не є підставами відводу у відповідності з положеннями ст. ст. 36-38 ЦПК України.
Таким чином, суд не вбачає підстав для відводу судді Мисько Х.М., визначених ст.36 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, суд,
у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Мисько Христини Мирославівни від розгляду справи № 461/1540/24 відмовити.
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Волоско І.Р.