Дата документу 28.02.2024 Справа № 334/2275/23
ЗапорізькИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 334/2275/23 Головуючий у 1-й інстанції: Філіпова І.М.
Пр. №22ц/807/584/24
У Х В А Л А

28 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючої Кочеткової І.В.,

суддів Дашковської А.В.,

Бєлки В.Ю.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2023 року позов АТ «Універсал Банк» задоволено.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі 19 січня 2024 року, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу безпосередньо до Ленінського районного суду м. Запоріжжя (вх. № 2034/24 суду першої інстанції від 19.01.2024 р.).

Вказана цивільна справа № 334/2275/23 надійшла до апеляційного суду 23 січня 2024 року (вх. №01077) та була передана у провадження головуючого судді (судді-доповідача) Кочеткової І.В.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 24 січня 2024 року повернута до Ленінського районного суду м. Запоріжжя для належного оформлення справи.

06.02.2024 року цивільна справа № 334/2275/23 надійшла до апеляційної інстанції.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 06.02.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2024 року залишено без руху через несплату судового збору.

Надано скаржнику строк, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали для надання Запорізькому апеляційному суду оригіналу квитанції про сплату судового збору в сумі 4026 грн.

Роз`яснено, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржнику відповідно до вимог ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України.

Копія ухвали апеляційного суду від 06.02.2024 р. була направлена ОСОБА_2 за адресою, яка зазначена в апеляційній скарзі для листування 06.02.2024 року.

12 лютого 2024 року на адресу апеляційного суду повернувся конверт з рекомендованим повідомленням, який був направлений ОСОБА_2 , з відміткою, що мама Сєркова отримала копію ухвали апеляційного суду 10 лютого 2024 року.

Десятиденний строк на усунення недоліків апеляційної скарги закінчився 20 лютого 2028 року.

Суд виконав передбачений ст. 185 ЦПК України обов`язок щодо повідомлення апелянта про залишення її апеляційної скарги без руху та надання строку для усунення недоліків.

Проте, у визначений судом термін ОСОБА_2 не виконав вимоги зазначені в ухвалі Запорізького апеляційного суду від 06.02.2024 р.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

В той же час, практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду виходить з того, що кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури і вимоги про необхідність сплати судових витрат не є обмеженням права доступу до суду при забезпеченні належного балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з однієї сторони, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з іншої.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стосовно питання доступу до суду Європейський суд з прав людини у справі "МПП "Голуб" проти України" зазначає, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя.

Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань.

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року Європейський суд з прав людини нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Дії однієї сторони не повинні порушувати права іншої сторони.

Водночас колегія суддів зазначає, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі № 921/6/18).

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункт 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункт 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України).

Відповідно до п.п. 6,7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники процесу зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст. 357 ч. 6 ЦПК України, питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Жодних доказів про неможливість виконання ухвали Запорізькому апеляційному суду не надано.

В установлений строк ухвала Запорізького апеляційного суду від 06 лютого 2024 року про залишення апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2023 року у цій справі без руху, залишається невиконаною, апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги - не надіслано на адресу Запорізького апеляційного суду належні докази щодо сплати судового збору чи доказів звільнення від такого.

ОСОБА_2 не усунув зазначені вищевказані недоліки своєї апеляційної скарги у встановлений строк по 28.02.2024 року включно, та зокрема не надав у матеріали цієї справи для долучення апеляційному суду оригінал квитанції про доплату судового збору за подання апеляційної скарги чи доказів щодо його звільнення.

Таким чином, враховуючи, що строк для усунення недоліків апеляційної скарги для збіг, останні не усунули недоліки своєї апеляційної скарги у встановлений апеляційним судом строк взагалі та зокрема не сплатили судовий збір у вищезазначеному розмірі, приймаючи до уваги, строк перебігу поштової кореспонденції в Україні, та те, що, навіть, після закінчення встановленого апеляційним судом строку від скаржника поштою не надійшли до апеляційного суду документи на усунення вищезазначених недоліків апеляційної скарги взагалі, керуючись Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 136, 185, 357, ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2023 року - визнати неподаною та повернути скаржнику по справі.

При цьому, роз`яснити, що повернення апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі при вищевикладених обставинах не перешкоджає його повторному зверненню у подальшому із апеляційною скаргою на вказане рішення суду першої інстанції у цій справі до апеляційного суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Копію цієї ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі, для відома.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуюча І.В. Кочеткова

Судді А.В. Дашковська

В.Ю. Бєлка