Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/1223/23
Провадження № 2/506/48/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2024 року с.м.т. Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області

у складі головуючого судді Чеботаренко О.Л.

за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Окни цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, шляхом зміни способу їх стягнення,

В С Т А Н О В И В:

15.11.2023 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом через систему «Електронний суд».

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що судовим наказом Красноокнянського районного суду Одеської області від 08.09.2017 року у справі №506/535/17 присуджено стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання їх спільного неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття дитини. На час її звернення до суду та винесення вищезазначеного судового наказу відповідач офіційно не працював, тому розмір аліментів був встановлений у твердій грошовій сумі, однак їй стало відомо, що на теперішній час майновий стан відповідача суттєво покращився, відповідач перебуває на військовій службі та офіційно отримує заробітну плату. При цьому ,після покращення свого матеріального стану відповідач так і продовжує сплачувати на дитину лише по 1800 грн (50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку), що є недостатнім для утримання та забезпечення достатнього рівня життя для дитини і не покриває його потреб навіть частково. У зв`язку із вищевикладеним, позивач просила суд збільшити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, з твердої грошової суми у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на 1/4 частину заробітку (доходу) платника аліментів.

20.11.2023 року позовна заява була залишена без руху.

23.11.2023 року до суду надійшли усунення недоліків позовної заяви.

Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 15.12.2023 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі.

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає /а.с.31/. Тому справа розглянута у відсутність позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України.

Відповідач неодноразово викликався в судові засідання шляхом надсилання судових повісток як за місцем його зареєстрованого місця проживання, так і через Міністерство оборони України.

За інформацією, повідомленою суду тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 , направити військовослужбовця ОСОБА_2 до Красноокнянського районного суду Одеської області в судове засідання неможливо, так як останній з 27.10.2023 року перебуває у статусі СЗЧ (самовільне залишення частини).

Таким чином, відповідач є військовослужбовцем, а тому, оскільки через військову агресію російської федерації проти України в Україні оголошено воєнний стан (Закон України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, строк дії якого продовжено), то за вимогами п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у даній справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Разом з тим, враховуючи, що на час розгляду справи відповідач фактично не здійснює обов`язок несення військової служби, оскільки перебуває у статусі СЗЧ (самовільне залишення частини), то в даному випадку зупинення провадження не буде відповідати якнайкращому забезпеченню інтересів дитини щодо належного та своєчасного матеріального забезпечення.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, судова повістка про виклик до суду на 06.03.2024 року, яка була надіслана судом на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, вручена адресату 27.02.2024 року, тобто у строк, достатній для прибуття до суду /а.с.46/.

Разом з тим, відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Тому суд вважає причини його неявки в судове засідання неповажними і тому, відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, справа розглянута у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Судовим наказом Красноокнянського районного суду Одеської області від 08.09.2017 року у справі №506/535/17 з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_4 стягнуто аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 31 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.19/.

27.12.2018 року було відкрите виконавче провадження по виконанню судового наказу у справі №506/535/17 від 08.09.2017 року, виданого Красноокнянським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 31 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . /а.с.20/.

У зв`язку з реєстрацією шлюбу 22.10.2021 року з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_7 » /а.с.11/.

Ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. п. 2 ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.ст. 183,184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України ).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст. 181, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом 16 червня 2021 року у справі №643/11949/19 (провадження №61-2698св21) та Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Згідно з Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2021 року по 4 квартал 2023 року, відповідач ОСОБА_2 починаючи з червня 2023 року почав отримувати дохід з в/ч НОМЕР_2 , а з серпня 2023 року по листопад 2023 року з в/ч НОМЕР_1 /а.с.33, 43/.

Так ,відповідно до ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено ,що матеріальний стан відповідача з моменту ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів змінився, оскільки відповідач почав отримувати стабільний дохід, а тому позивачем доведено, що є підстави для зміни способу стягнення аліментів, раніше присуджених судовим наказом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов позивача про зміну способу стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку від заробітку відповідає чинному законодавству, не порушує прав інших осіб, та буде сприяти забезпеченню дотримання прав та інтересів дитини ОСОБА_3 .

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

08.07.2017 року набрав чинності ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017р. №2037-VIII яким змінено мінімальний розмір аліментів на дитину.

Так, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як зазначено в пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.

Таким чином, з урахуванням положень ст.182 СК України, суд вважає, що при обранні такого способу стягнення аліментів, як у частці від (заробітку) доходу, мінімально визначений розмір аліментів на одну дитину має становити визначену судом частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Крім того, при стягненні аліментів за іншою процесуальною процедурою (видачі судового наказу), відповідно до ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином законодавець за аналогічними правовідносинами визначив 1/4 частину заробітку платника аліментів із розрахунку на одну дитину.

З урахуванням встановлених обставин, враховуючи що законодавством передбачене стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів в порядку наказного провадження, виходячи із аналогії закону, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, та те, що відповідачем до суду не подано доказів щодо неможливості сплати аліментів у спосіб та у розмірі, в якому просить стягувати позивач, з метою забезпечення дотримання прав та інтересів дитини, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Крім того, позивач відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому згідно із ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у доход держави.

Керуючись ст.ст.180-184, 192 СК України, ст.ст. 10, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про збільшення розміру аліментів, шляхом зміни способу їх стягнення задовольнити повністю.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Красноокнянського районного суду Одеської області від 08 вересня 2017 року з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_4 на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з твердої грошової суми у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття на 1/4 частину його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 15 листопада 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1073,60 грн. в дохід держави на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Судовий наказ Красноокнянського районного суду Одеської області від 08.09.2017 року №506/535/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 31 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 - відкликати.

Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 березня 2023 року.

СуддяО. Л. Чеботаренко