головуючий у суді І інстанції Лужецька О.Р.
провадження № 22-ц/824/2618/2024
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання: Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дарницький відділ реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерство юстиції (місто Київ), про встановлення юридичного факту, -

в с т а н о в и в :

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду міста Києва із заявою, у якій просила встановити юридичний факт того, що вона є однією і тією ж особою ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 12 вересня 2000 року Дарницьким РУГУМВС України в м. Києві та згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , виданого 17 липня 1954 року, актовий запис 63, серія НОМЕР_2 .

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 19 липня 2023 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року закрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту.

Ухвала мотивована тим, що подана заява про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: тотожність особи, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року та ухвалити рішення, яким зобов`язати відкрити провадження та розпочати розгляд заяви щодо встановлення юридичного факту.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції у судовому засіданні 07 вересня 2023 року оголошено рішення про задоволення вимог заяви та роз`яснено порядок його оскарження. 12 вересня 2023 року заявнику стало відомо про те, що провадження у справі за її заявою закрито.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Від представника Дарницький відділ реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерство юстиції (місто Київ) - Костюченко Ю. надійшла заява, у якій вона просила розглянути справу без участі представника відділу.

Заявник у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у тому числі і правом визначити свою участь в судовому засіданні, а з огляду на положення статті 372 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Зважаючи на вимоги частини 9 статті 128, частини 5 статті 130, частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія апеляційного суду, вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про таке.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Наведене свідчить про те, що у разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень вищезазначеної норми. При розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

В абзаці 2 пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» містяться роз`яснення про те, що заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи.

Частиною 3 статті 315 ЦПК України визначено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Зі змісту поданої ОСОБА_1 заяви вбачається, що вона фактично просить суд встановити факт тотожності особи, а саме, що вона є однією і тією ж особою згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 та згідно зі свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 .

Указане свідчить про те, що заявлені ОСОБА_1 вимоги суперечать статті 315 ЦПК України, що виключає можливість розгляду в порядку цивільного судочинства заяви про встановлення факту тотожності осіб та належності особі паспорта та свідоцтва, виданого органом реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 28 листопада 2019 року у справі № 592/7612/17 зробив висновок про те, що поняття спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства слід тлумачити в сукупності з положеннями частини третьої статті 124 Конституції України та в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в судах.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, оскільки ця справа не може бути розглянута в окремому провадженні у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому цю ухвалу необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 13 березня 2024 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська