КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Кулікова С.В., Невідома Т.О.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 у якому просив:

Стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті кошти у розмірі 112 000Ю,00 грн;

інфляційній збитки за період з 15.01.2018 по 31.12.2020 у розмірі 18 636,80 грн;

3% річних за період з 15.01.2018 по 31.12.2020 у розмірі 9 951,12 грн;

понесені судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 28.12.2017 у відділенні № 12 Південне ГРУ АТ КБ «Приватбанк» ним було перераховано грошові кошти у розмірі 112 000,00 грн на банківську картку № НОМЕР_1 . Наступного дня позивачем було з`ясовано, що при здійсненні переказу ним була допущена помилка в номері банківської картки отримувача та помилково перераховані грошові кошти на користь іншої особи, тобто ОСОБА_3 . У зв`язку з цим, 29.12.2017 ОСОБА_3 була направлена вимога про повернення помилково перерахованої грошової суми у розмірі 112 000,00 грн. Незважаючи на це, ОСОБА_3 грошові кошти не повернув та не вчинив жодних дій по поверненню коштів, від вирішення питання мирним шляхом ухиляється (т. 1 а.с. 1-4).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.12.2022 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 112 000,00 грн, інфляційних збитків в розмірі 18 636,80 грн та трьох відсотків річних в розмірі 9 951,12 грн відмовлено (т. 1 а.с. 207-210).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вказує, що суд першої інстанції безпідставно визнав недоведені обставини встановленими, про те, що позивач добровільно та за відсутності будь-якої помилки, в тому числі рахункової, перерахував грошові кошти на користь відповідача; під час перерахування грошових коштів позивачу було достовірно відомо, що у відповідача відсутнє зобов`язання подальшого повернення грош9огвих коштів позивачу; позивач вільно та без будь-якої помилки погодився на настання невигідних для себе наслідків, пов`язаних з переказом грошових коштів відповідачу без виникнення в майбутньому зобов`язання з їх повернення позивачу (т. 2 а.с. 1-36).

Відзиву від учасника справи не надходило.

Судом апеляційної інстанції справу розглянуто в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що поведінка позивача має суперечливий характер, зважаючи на те, що він вільно та без будь-якої помилки погодився на настання невигідних для себе наслідків, пов`язаних з переказом грошових коштів без виникнення в майбутньому зобов`язання з їх повернення, що виключає задоволення позовних вимог про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Але погодитись із такими висновками у повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.12.2017 ОСОБА_1 через АТ КБ «ПриватБанк» Южне ГРУ відділення № 12 було перераховано 112 000,00 грн на банківську картку № НОМЕР_1 , яка відкрита в АТ КБ «ПриватБанк».

Зазначена картка належить ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 8).

29.12.2017 з`ясувалось, що при здійсненні переказу, позивач помилився номером банківської картки отримувача та помилково перерахував грошові кошти у розмірі 112 000,00 грн іншій людині, тобто, ОСОБА_3 .

В цей же день, 29.12.2017, шляхом кур`єрської пошти, позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу у письмовій формі щодо повернення ОСОБА_1 помилково перерахованих грошових коштів, що підтверджується накладною № 6695-22637, у якій в графі «Опис вантажу» зазначено, що направляється вимога про повернення помилково перерахованих грошей. Доставка листа кур`єром відбулася 15.01.2018, однак у цей же день, о 18.00 год ОСОБА_1 відмовився від отримання поштового листа (т. 1 а.с. 9).

З листа ТОВ «Експрес Мото Україна» від 11.03.2021 вбачається, що в результаті перевірки баз даних відправлень, здійснених ТОВ «Експрес Мото Україна», відправка вантажу від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_3 відповідно до накладної № 6695-22637 не здійснювалась (т. 1 а.с.190).

Відповідно до частин 1- 3 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1214 ЦК України з часу коли особа набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, вона відповідає за допущене нею погіршення майна.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач, який має банківський рахунок в АТ КБ «ПриватБанк», 28.12.2017 здійснював грошовий переказ власних коштів зі свого рахунку на рахунок іншої фізичної особи в АТ КБ «ПриватБанк» шляхом поповнення карти готівкою у відділенні № НОМЕР_2 Южне ГРУ. Однак, при введенні інформації про одержувача зазначених коштів, позивач допустив описку (помилку), у зв`язку із чим, помилково і неумисно, здійснив переказ зазначених грошових коштів на картковий банківський рахунок у цій же банківській установі, проте іншої, ніж та, якій він планував переказати кошти, фізичній особі-клієнта банку - ОСОБА_3 (відповідач), що також має картковий рахунок в АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 11.07.2022 № 20.1.0.0.0/7-220706/9594 банк підтверджує факт перерахування грошових коштів 28.12.2017 у розмірі 112 000,00 грн на банківську картку № НОМЕР_1 відкриту на ім`я ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та факт отримання та зняття клієнтом вказаної грошової суми з зазначеної карти (т. 1 а.с. 153).

Тобто, зазначеною довідкою підтверджується факт отримання відповідачем грошових коштів на свій картковий рахунок.

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження існування договірних відносин між позивачем та відповідачем, на підставі яких позивачем було перераховано грошові кошти на рахунок відповідача.

Зазначене, також, підтверджуються листом ТОВ «Експрес Мото Україна» від 11.03.2021, у якому інформується про те, що відправка вантажу від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_3 відповідно до накладної № 6695-22637 не здійснювалась (т. 1 а.с. 190).

Наведені обставини дають підстави для висновку про те, що позивач, через неправильно (некоректно) введені відомості помилково здійснив платіж на користь іншої фізичної особи (а саме на рахунок відповідача), якій він не збирався переказувати кошти та із яким він не перебував у цивільно-правових відносинах, що передбачали би здійснення будь-яких платежів, то наявний факт безпідставного набуття відповідачем грошових коштів позивача.

При цьому, посилання відповідача на спорідненість сторін (позивач -свекор, відповідач - зять), а також, перебування доньки позивача ОСОБА_4 (до 08.07.2018 - ОСОБА_5 ) у період з 31.12.2016 по 16.01.2017, з 20.12.2017 по 09.01.2017 на гастролях в Японії, не можуть слугувати підставою для відмови у безпідставно отриманих грошових коштів. Оскільки, у матеріалах справи відсутні як письмові докази домовленості позивача із відповідачем щодо можливого переказу грошових коштів як майбутньому члену сім`ї, або для допомоги донці, так і усні, а також відсутні докази щодо ведення перемовин щодо можливості укладення будь-яких угод між сторонами.

Таким чином, відповідач повинен повернути позивачу безпідставно отримані грошові кошти, загальний розмір яких складає 112 000,00 грн.

Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом.

Як передбачено ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за можливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України якщо договором не встановлено, розмір процентів визначається на рівні ставки НБУ.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку інфляційні втрати за період з 15.01.2018 по 31.12.2020 складають 18 636,80 грн.

Однак, суд апеляційної інстанції, перевіривши наданий розрахунок, вважає за необхідне зазначити наступне:

розрахунок інфляційних втрат за період з 15.01.2018 по 31.12.2020 на суму боргу 112 000,00 грн здійснюється за формулою

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

......

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період

IIc (101,50 : 100) x (100,90 : 100) x (101,10 : 100) x (100,80 : 100) x (100,00 : 100) x (100,00 : 100) x (99,30 : 100) x (100,00 : 100) x (101,90 : 100) x (101,70 : 100) x (101,40 : 100) x (100,80 : 100) x (101,00 : 100) x (100,50 : 100) x (100,90 : 100) x (101,00 : 100) x (100,70 : 100) x (99,50 : 100) x (99,40 : 100) x (99,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (100,20 : 100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) = 1.19929761

Інфляційне збільшення становить:

112 000,00 x 1.19929761 - 112 000,00 = 22 321,33 грн.

Однак, з огляду на те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, як то передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача інфляційній втрати у розмірі, визначеному позивними вимогами, а саме у розмірі 18 636,80 грн.

Щодо стягнення 3 % річних за період з 15.01.2018 по 31.12.2020 на суму боргу 112 000,00 грн здійснюється за формулою:

Сума санкції = С x 3 x Д / 365 / 100, де

С - сума заборгованості,

Д - кількість днів прострочення, і становить 9 951,12 грн.

Тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 3 % річних у розмірі 9 951,12 грн.

Ураховуючи те, що під час розгляду даної справи по суті, суд першої інстанції на зазначені обставини не звернув уваги та неповно дослідив усі обставини справи, тому дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

Щодо зауваження позивача на протокольні ухвали суду першої інстанції:

від 19.08.2022 (про відкладення судового засідання),

від 31.10.2022 (про відкладення судового засідання та надання представнику відповідача можливості направити додаткові докази представнику позивача),

від 01.12.2022 (про доручення доказів),

які зводяться до затягування розгляду справи та порушення ст. 275 ЦПК України, та вимоги про їх скасування, то вони не підлягають задоволенню з огляду на те, що їх скасування та новий перегляд обставин, на підставі яких було прийнято зазначені протокольні ухвали, не вплинуть на зміст прийнятого рішення, яким, за наслідками перегляду даної справи апеляційним судом, задоволено позовні вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 1 405,88 грн, та 2 108,82 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, а всього 3 514,70 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 6, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 ,задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 112 000(сто дванадцять тисяч),00 грн, інфляційній втрати у розмірі 18 636(вісімнадцять тисяч шістсот тридцять шість),80 грн та 3% річних у розмірі 9 951(дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят один),12 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 3 514(три тисячі п`ятсот чотирнадцять),70 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Кулікова

Т.О. Невідома