Провадження №2/523/1327/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.

за участю секретаря - Славинського А.Ю.

представника позивача - адвоката Гайдай Я.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту,

ВСТАНОВИВ

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами в яких просить встановити факт його проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла у серпні 2023р. у період з 16 січня 2014р. до 06 вересня 2023р.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він починаючи з 16 січня 2014р. почав спільно проживати разом з ОСОБА_3 однією сім`єю, вести спільне господарство, вони мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права й обов`язки подружжя. На початку серпня 2023р. він перебував у відрядженні, так як працює далекобійником. Після повернення з тижневого відрядження він застав ОСОБА_3 померлою. Так як у померлої не було родичів її похованням він займався особисто. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 . З метою прийняття спадщини, як спадкоємцем четвертої черги, він звернувся до нотаріуса із заявою, втім у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, у зв`язку з не доведеністю факту його спільного проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

ОСОБА_2 своїм процесуальними правами не скористався, відзив на позовну заяву не надав.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді від 24.11.2023р. було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 24.11.2023р. була витребувана копія спадкової справи, яка надійшла до суду 13.02.2024р.

Ухвалою суду від 14.02.2024р. було закрито підготовче провадження у справі з призначення розгляду справи за участю сторін.

ІІІ. Позиції сторін.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Гайдай Я.Ф. позовні вимоги підтримала, просить задовольнити.

ОСОБА_2 у призначене судове засідання не з`явився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Суд, заслухавши представника позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами у серпні 2023р. померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлій на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 31 січня 2002р., реєстровий номер 580.

До вказаного спадкового майна, за заявою ОСОБА_1 від 14 вересня 2023р., як спадкоємця четвертої черги, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімаченко С.Л., була заведена спадкова справа № 27/2023.

Відносно видачі свідоцтва про права на спадщину, листом приватного нотаріуса Сімаченко С.Л. було роз`яснено ОСОБА_1 його права на звернення до суду з метою доведеності факту спільного проживання з померлою.

Крім того, 20 вересня 2023р. із заявою про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3 , звернувся ОСОБА_2 , стверджуючи, що він є племінником померлої. Разом з тим, ані матеріали спадкової справи, ані під час розгляду справи по суті, ОСОБА_2 на підтвердження факту родинних відносин між ним та ОСОБА_3 не було надано жодного належного та допустимого доказу.

Інших спадкоємців за законом та/або за заповітом після смерті ОСОБА_3 матеріали спадкової справи не містять та таких не встановлено судом.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , яка до смерті ОСОБА_3 більше 15 років дружила з нею та була її подругою, показала, що їй особисто відомо про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 приблизно з 2014-2015р.р. стали спільно проживати в квартирі АДРЕСА_1 , мали спільний побут, вели спільне господарство, займались впорядкуванням будинку, мали спільний бюджет, поводились між собою, як чоловік та дружина.

Свідок ОСОБА_5 , який є другом та колегою ОСОБА_1 , в судовому засіданні показав, що ОСОБА_1 познайомив його зі ОСОБА_3 на початку 2014р., коли вони спільно почали проживати разом. Свідок підтвердив, що проживаючи у квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали, як чоловік та дружина, мали спільний бюджет, займались впорядкуванням квартири, вели спільне господарство. У серпні 2023р. він спільно з ОСОБА_1 був у рейсі, після повернення дізнався від останнього, що ОСОБА_3 померла.

Довідкою керуючої компанії «Клевер» від 24 листопада 2023р. підтверджено, що ОСОБА_1 постійно проживав та вів спільне домашнє господарство разом з ОСОБА_3 до дня її смерті в квартирі АДРЕСА_1 .

Довідкою №537 від 08 серпня 2018р. АТ «ДТЄК Одеські електромережі» виданою споживачу ОСОБА_1 , особовий рахунок НОМЕР_2 , проживаючого в квартирі АДРЕСА_1 , підтверджено відсутність заборгованості за спожиту електричну енергію станом на 08.08.2018р.

Згідно договору-замовлення від 07.09.2023р., свідоцтва про поховання від 07.09.2023р., організацією похорон та похованням ОСОБА_3 займався ОСОБА_1

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Так, пунктом 21 Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Частинами першою та шостою статті 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, у редакції на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.

Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Статтею 25 СК України передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.

Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

Аналіз указаних норм дозволяє зробити висновок про те, що для застосування положень вищевказаної статті необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі N 522/1252/14-ц (провадження № 61-11255св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц (провадження № 61-23286св18), від 25 квітня 2019 року у справі № 759/4596/18 (провадження № 61-3852св19).

Матеріалами справи не встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі до січня 2014р.

За представленими суду матеріалами справи, зокрема показів свідків, письмових доказів, суд вважає доведеним факт спільного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з січня 2014р. до серпеня 2023р.

Покази допитаних свідків не суперечать матеріалам справи, доповнюють однин одного, якими підтверджено факт спільного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, наявністю у них спільних прав та обов`язків, ведення спільного господарства тощо.

Також, з наданих документів про похорони та поховання ОСОБА_3 убачається, що замовником у надані таких послуг був саме ОСОБА_1 , що вказує на те, що померла не була сторонньою людиною для позивача.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги зібрані по справі докази в їх сукупності, які не спростовані відповідачем по справі, суд дійшов висновку про те, що факт, який просить встановити ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження під час розгляду справи.

Таким чином, на підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 12,13,76,141,200,206,259, 263-265,268 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт відповідно до якого ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп: НОМЕР_3 ) спільно проживав з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з лютого 2014 року по серпень 2023р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Повне рішення суду складено 12 березня 2024р.

Суддя