КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2024 року

справа № 754/10855/21

провадження № 22-ц/824/4986/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Бережної Наталії Миколаївни на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03 квітня 2023 року, постановлене під головуванням судді Панченко О.М., у справі за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.11.2012 року у розмірі 33484,89 грн та судові витрати у розмірі 2270,00 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 03 квітня 2023 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду представник банку подала апеляційну скаргу.

В поданій апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду скасувати в та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В своїх вимог посилається на те, що відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти. Активація відповідачем картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення між сторонами договору. Зазначає, що відповідно до виписки по рахунку відповідачу був встановлений кредитний ліміт 4500,00 грн, який було збільшено до 7700,00 грн. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки, всі операції за кредитною карткою, та є належним і допустим доказом у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог та, зокрема, відсутності підпису відповідача на анкеті-заяві.

Однак, повністю погодитись із таким висновком суду колегія суддів не може.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовом АТ КБ «ПриватБанк» посилалось на те, що між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, від 07.11.2012, за яким останній тримав кредит, розмір кредитного ліміту в подальшому було збільшено до 7700,00 грн.

Відповідачем умови кредитного договору виконано не було, внаслідок чого у нього виникла заборгованість станом на 22.06.2021 рік у розмірі 49030,96 грн, яка складається з:

16122,75 - заборгованість кредитом;

16773,65 грн - заборгованість по простроченим відсоткам;

16134,56 грн - нарахована пеня.

Водночас позивач просив стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 33484,89 грн, яка складається з :

16122,75 - заборгованість кредитом;

16773,65 грн - заборгованість по процентам;

588,49 грн - заборгованість за пенею.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження позовних вимог представником банку до позовної заяви додано анкету-заяву, розрахунок заборгованості, витяг з Умов та правил надання банківських послуг, паспорт споживчого кредиту, виписку про рух коштів.

В матеріалах справи міститься довідка, відповідно до змісту якої відповідачу видано 07.11.2012 року кредитну карту із зазначенням її номеру.

Також в матеріалах справи наявна довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, відповідно до якої вбачається зміна кредитного ліміту як в сторону збільшення до 7700,00 грн так і зменшення до 0,00 грн.

Однак, Анкета-заява від 07.11.2012 року не містить відомостей щодо виду картки, який бажає позичальник отримати, умов про розмір кредитного ліміту, процентної ставки, встановлення відповідальності за порушення зобов`язання.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17).

Наведені Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, витяг з Тарифів обслуговування позичальником не підписані, а тому не можуть розцінюватись як частина договору.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про відсутність доказів на підтвердження погодження сторонами умов кредитного договору, зокрема відсоткової ставки, штрафів.

Разом з тим, колегія суддів бере до уваги, що матеріали справи містять виписку за договором № б/н, з якої вбачається, що ОСОБА_1 користувався карткою, періодично здійснював поповнення картки. Відтак, фактично отримані кошти відповідач зобов`язаний повернути банку.

Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 16122,75 грн, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті.

Посилання на той факт, що анкета-заява не містить підпису ОСОБА_1 апеляційний суд відхиляє.

В графі «ПІБ, підпис» анкети-заяви містить прізвище ім`я по батькові відповідача.

Із клопотанням про проведення судової почеркознавчої експертизи відповідач до апеляційного суду не звертався.

Також анкета-заява містить особисті дані відповідача, такі як ІПН, серія та номер паспорта, місце реєстрації та проживання.

З наявної виписки вбачається, що кредитний ліміт надано 07.11.2012 року, що відповідає даті укладення анкети-заяви. Крім того, вбачається користування кредитною карткою у м. Запоріжжя, що відповідає місцю проживання ОСОБА_1 , яке зазначене останнім в документах, поданих до суду.

Відповідач із заявами щодо незаконного використання його даних для отримання кредитних коштів до органів поліції не звертався, будь-яких скарг на дії працівників банку також не подавав.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, що підтверджується матеріалами справи, зокрема випискою по картковому рахунку, однак, зобов`язань щодо їх повернення не виконав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

У порядку розподілу судових витрат, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню судовий збір, з врахуванням часткового задоволення позову, в розмірі 2732,50 грн (за подання позову в розмірі 1093,00 грн, за подання апеляційної скарги в розмірі 1639,50 грн).

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому враховуючи положення ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» Бережної Наталії Миколаївни задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03 квітня 2023 року в частині відмови позовних вимог щодо стягнення тіла кредиту скасувати, постановити в цій частині нове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 16122,75грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 2732,50 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді