Справа № 539/997/23
Провадження № 2-о/539/16/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Просіної Я.В.,

за участі секретаря судового засідання Левченко А.Ю.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Лубни в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , заінтересовані особи Лубенський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, Лубенська міська рада Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій прохали визнати їх членом сім`ї військовослужбовця ОСОБА_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявлені вимоги обґрунтовують тим, що заявниця ОСОБА_1 є рідною сестрою свого брата ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 загинув при виконанні військового обов`язку у захисті України від збройної агресії рф. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина. Сестра ОСОБА_5 . ОСОБА_1 єдина спадкоємиця майна померлого брата, оскільки місце знаходження доньки померлого, ОСОБА_6 достеменно невідоме, інформація про обізнаність її щодо смерті батька відсутня. При зверненні ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого брата в усному порядку було відмовлено та запропоновано для вирішення вказаного питання звернутися до суду. У зв`язку з цим заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вимушені звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів з метою встановлення факту, що має юридичне значення: віднесення заявників до кола членів сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 .

11.01.2024 року ухвалою суду дана заява була прийнята до провадження судді та призначена до судового розгляду.

30.01.2024 року до суду надійшло пояснення від Лубенського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, відповідно до якого представник вважає, що дана вимога не може бути розглянута судом виходячи з наступного.

Заявники у своїй заяві, просять визнати право громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на призначення та отримання одноразової гpoшoвoї допомоги визначеної статтею 16-1 Закону України від 20.12, 1991 № 2011-Xll «Про соціальний i правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 2 Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового i начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» членами сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним i основним джерелом засобів до існування. В даній заяві не доведено, що вони знаходились на повному його утриманні.

3 зазначеної вимоги вбачається наявність спору про право. Таким чином Цивільним процесуальним законодавством України непередбачено встановлення факту, що має юридичне значення (проживання однією сім`єю) у разі якщо наявний спір про право.

Отже, виходячи з заявлених вимог наявним є те, що з заяви вбачається спір про право, оскільки заявники просять встановити факт проживання однією сім`єю для визнання права на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, як членів сім`ї військовослужбовця. На підставі вищенаведеного представник заінтересованої особи вважає, що с достатньо підстав у залишенні їх вимоги без розгляду, з підстав існування між сторонами даної судової справи, спору про право (заява не відповідає вимогам статті 315 ЦПК України).

31.01.2024 року ухвалою суду було залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_4 .

20.02.2024 року ОСОБА_4 подала заяву до суду, відповідно до якої вона просить розглянути справу без її участі та заперечує проти розгляду даної справи в окремому провадженні, оскільки має намір реалізувати свої спадкові та інші права після смерті свого батька ОСОБА_5 .

26.02.2024 року ОСОБА_4 подала до суду заяву в доповнення до заяви від 20.02.2024 року, в якій вказала, що в разі прийняття рішення по вищевказаній справі, це в подальшому буде впливати на її спадкові, майнові та інші права. У зв`язку з чим просила заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишити без розгляду. Крім того, нею була подане роз`яснення від нотаріуса, щодо пропуска шестимісячного терміну для подання заяви про прийняття спадщини та запропоновано ОСОБА_4 у судовому порядку встановити додатковий строк, достатній для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

26.02.2024 року до суду надійшло клопотання від представника заявників ОСОБА_2 , де він зазначає, що у письмових поясненнях від 30.01.2024 представник ІНФОРМАЦІЯ_3 зауважує, що вимога щодо встановлення факту проживання однією сім`єю громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та військовослужбовця ОСОБА_5 за період з червня 2016 року по червень 2022 року не може бути розглянута судом. Зазначені твердження представника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 не відповідають дійсності та є безпідставними.

Як убачається з предмету заяви, заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_3 просять суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме визнати членами сім`ї військовослужбовця ОСОБА_5 . Жодної позовної вимоги не заявлено. Заявники не просять суд визнати їхнє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Заявники не мають жодної письмової відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з цим питанням до ІНФОРМАЦІЯ_3 чи іншої структури Міністерства оборони України не звертались. Матеріали справи не містять таких доказів. Спору про право цивільне чи адміністративне між заявниками та заінтересованими особами не існує.

У зв`язку з вищевикладеним просить суд відмовити представнику Лубенського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Ващіліній В.В. в задоволенні клопотання про залишення заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення (віднесенні до членів сім`ї загиблого ОСОБА_5 ) без розгляду - в повному обсязі.

06.03.2024 року до суду надійшло клопотання (на заяву ОСОБА_4 ) від представника заявників ОСОБА_2 , відповідно до якого він зазначає, що на розгляд суду заінтересована особа ОСОБА_4 подала заяву про долучення до матеріалів справи копії листа Лубенської державної нотаріальної контори від 26.02.2024, яким повідомлено її про те, що у нотаріальній конторі заведено спадкову справу на майно померлого ОСОБА_5 за № 215/2022 на підставі заяви про прийняття спадщини від сестри спадкодавця - ОСОБА_1 та у зв`язку з бажанням прийняти спадщину та пропуском шестимісячного терміну для подання заяви про прийняття спадщини та запропоновано їй у судовому порядку встановити додатковий строк, достатній для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Також на розгляд суду ОСОБА_4 подала заяву про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по справі про встановлення факту віднесення заявників до членів сім`ї загиблого ОСОБА_5 .

Представник заявників зазначає, що зазначена заінтересована особа ОСОБА_4 є особою, що зловживає процесуальними правами з моменту її залучення судом до участі у справі. Оскільки ОСОБА_4 не бажає приймати участь у розгляді справи і при цьому просить суд залишити заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без розгляду то відтак, ОСОБА_4 своїм ігноруванням розгляду справи судом підтверджує те, що вона не бажає бути заявником у справі та жодними доказами не може підтвердити факт віднесення її до члена сім`ї її батька, ОСОБА_5 . Порушення спадкових прав ОСОБА_4 відмовою Лубенської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини не є предметом розгляду даної справи. Зазначена відмова не позбавляє права ОСОБА_4 звернутись до суду на загальних підставах у позовному провадженні.

Як убачається з предмету заяви, заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_3 просять суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме визнати членами сім`ї військовослужбовця ОСОБА_5 . Жодної позовної вимоги не заявлено. Заявники не просять суд визнати їхнє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Заявники не мають жодної письмової відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з цим питанням до ІНФОРМАЦІЯ_3 чи іншої структури Міністерства оборони України не звертались. Матеріали справи не містять таких доказів. Спору про право цивільне чи адміністративне між заявниками та заінтересованими особами не існує.

Між заявниками та донькою загиблого ОСОБА_4 може існувати спір про право спадкове, проте у даній справі встановлюється факт належності фізичних осіб до членів сім`ї загиблого ОСОБА_5 . Громадянка ОСОБА_4 повинна бути залучена судом до участі у справі не в якості заінтересованої особи, а в якості заявника, оскільки право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця (що визначаються відповідно до Сімейного кодексу України) а утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця - визначаються згідно Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Також представник заявників зауважує, що на день смерті батька ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги, однак не входила до кола членів сім`ї загиблого батька, не перебувала на утриманні свого батька, не одержувала від нього жодної допомоги, яка могла бути для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Більш того, заінтересована особа ОСОБА_4 подала до суду заяву, якою просить проводити розгляд справи без її участі. Посилання ОСОБА_4 на те, що вона також як і представник ОСОБА_7 , вбачає спір про право, при цьому сама ОСОБА_4 не вчинила жодної дії, щоб це довести у суді.

У зв`язку з вищевикладеним просить суд відмовити заінтересованій особі ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) в задоволенні заяви від 26.02.2024 про залишення заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення (віднесенні до членів сім`ї загиблого ОСОБА_5 ) без розгляду - в повному обсязі.

В судовому засіданні представник заявників та заявник ОСОБА_1 просять відмовити заінтересованим особам в задоволені їх заяв.

У судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник заінтересованої особи Лубенського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без її участі, щодо заявлених вимог заперечує, прохає залишити заяву без розгляду, стверджуючи, що у даній справі існує спір про право.

Представник заінтересованої особи Лубенської міської ради в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням щодо розгляду справи без його участі. Відносно заявлених вимог покладається на рішення суду.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить заявлені вимоги залишити без розгляду, оскільки наявний спір про право.

Вислухавши представника заявників, заявника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність і прикладну значимість, і які визначаються такою суттєвою ознакою як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Безспірність слід розуміти лише як відсутність спору про суб`єктивне матеріальне право, але не відсутність спору про існування факту, що встановлюється. Відтак, слід враховувати не тільки конкретну мету встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в ст. 315 ЦПК України.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 № «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у Постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року (справа № 522/11740/14-ц, провадження № 61-19160св18), від 27 червня 2018 року (справа №522/10696/17, провадження № 61-12109св18), від 31 жовтня 2018 року (справа № 477/284/16-ц, провадження № 61-24391св18), у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 березня 2021 року (справа № 643/14985/18-ц).

Також, згідно правової позиції викладеної в Постанові Верховного Суду від 29.06.2022 року у справі 205/6338/21 під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Суд звертає увагу заявників, що використання інституту окремого провадження з метою встановлення преюдиційних обставин для вирішення спору в порядку позовного провадження не передбачено вимогами ЦПК України та не гарантовано заявнику.

Із заяви вбачається, що ОСОБА_1 є рідною сестрою свого брата ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 загинув при виконанні військового обов`язку у захисті України від збройної агресії рф. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина. Сестра ОСОБА_5 . ОСОБА_1 єдина спадкоємиця майна померлого брата, оскільки місце знаходження доньки померлого, ОСОБА_6 достеменно невідоме, інформація про обізнаність її щодо смерті батька відсутня. При зверненні ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого брата в усному порядку було відмовлено та запропоновано для вирішення вказаного питання звернутися до суду. У зв`язку з цим заявники просять віднести їх до кола членів сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 для подальшого отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу із наказу №74 від 18.06.2022 року рідними загиблого ОСОБА_5 є донька ОСОБА_4 , 2003 року народження та сестра ОСОБА_1 , а також відповідно до облікової картки ОСОБА_5 його сімейний стан становить, зокрема донька ОСОБА_4 , 2003 року народження. (Т.1. а.с.94, 95)

Зі змісту ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» станом на час загибелі військослужбовця, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону. Ч.6. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Оскільки заінтересовані особи Лубенський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки та ОСОБА_4 заперечують проти задоволення заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , вказане свідчить про наявність між сторонами спору про право.

Тому, враховуючи наявність спору про право у вказаних правовідносинах, суд робить висновок, що справа за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , заінтересовані особи Лубенський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, Лубенська міська рада Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а вимоги мають розглядатися у порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

При цьому суд окремо звертає увагу, що при вирішення питання про звернення до суду в позовному порядку для вирішення вказаного спору слід також враховувати правову позицію Верховного Суду, зазначену в постанові КЦС ВС у справі № 290/289/22-цвід 22.03.2023 щодо підсудності адміністративним судами спорів, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за особою певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця.

Керуючись ст. 294, 367, 374, 376, 380-383 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , заінтересовані особи Лубенський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки та Лубенська міська рада Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , ОСОБА_3 право на звернення до суду з позовом в порядку загального позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Я.В.Просіна