"13" березня 2024 р. Справа № 363/748/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріали позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» в особі представника Руденка К.В. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

14.02.2024 року позивач в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом, в якому просив стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором №1-1 від 08.01.2021 року станом на 12.02.2024 року у розмірі 23 415, 20 грн., а також судові витрати в сумі 2 422,40 грн. та 9 000 грн. витрат на правову допомогу.

Так, ухвалою суду від 05.03.2024 року позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» в особі представника Руденка К.В. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором була залишена без руху та наданопозивачу, для усунення зазначених в цій ухвалі суду недоліків, строк тривалістю десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, крім того роз`яснено позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява буде йому повернута.

Зі змісту ухвали суду від 05.03.2024 року вбачається, що підставою для залишення зазначеного позову без руху стало ненадання позивачем доказів того, що дійсно зареєстрованиму встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідачки є саме: АДРЕСА_1 , як зазначено в позові, або якщомісце реєстрації проживання або перебування відповідачки невідоме, доказів того, що місцезнаходженням майна відповідачки чи її останнім відомим зареєстрованим місцем проживання або перебування чи постійного її заняття (роботи) є саме Вишгородський район Київської області.

06.03.2024 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява, в якій останній посилався на ст. 27 ЦПК України та на те, що у доданому до позову договорі за №1-1 від 08.01.2021 року зазначене зареєстроване місце проживання відповідачки ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , але з грудня 2014 року м. Голубівка Луганської області перебуває під окупацією російською терористичною організацією «ЛНР». При цьому своє останнє місце перебування: АДРЕСА_1 відповідачка зазначила самостійно у анкеті-заяві на кредит за №703791.

Дослідивши матеріали позову, суд дійшов висновку, що дана справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Вишгородського районного суду Київської області з огляду на наступне:

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Так, зі змісту позову слідує, що позивач, звертаючись до суду з цим позовом, посилається на ст. 27 ч. 1 ЦПК України, тобто на підсудність справ за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача, а саме - позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованиму встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Вказує, що останнім відомим місцем проживання відповідачки є АДРЕСА_1 , що за підсудністю відноситься до Вишгородського районного суду Київської області.

Дійсно, відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованиму встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно позовної заяви останнім відомим місцем проживання відповідачки, позивач зазначає: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст. 187 ч. ч. 6-8 ЦПК України - у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. При цьому і нформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Так, судом, на виконання вимог ч. ч. 6-8 ст. 187 ЦПК України були зроблені запити до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи, крім того запит до даних Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно отриманої судом інформації від заступника сільського голови Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області К. Сірченко та інформації з Єдиного державного демографічного реєстру від 15.02.2024 року за №449952 відомості про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані на ОСОБА_3 відсутні.

Зі змісту відповіді начальника УСЗН Вишгородської міської ради від 12.03.2024 року за №170 - ОСОБА_1 до управління за будь-якими видами допомоги чи компенсації не зверталась.

Відповідно до частини 9 статті 28 ЦПК України - позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживанняабо перебування чи постійного його заняття (роботи).

Зі змісту доданого до позову договору за №1-1 від 08.01.2021 року - зареєстрованиммісцем проживання відповідачки ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_2 .

Позивач, звертаючись до суду з цими вимогами саме до Вишгородського районного суду Київської області посилався на ст. 27 ЦПК України, тобто за зареєстрованиму встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідачки, при цьому не зазначив в позові та не додав до нього доказів на підтвердження вказаної інформації, а саме що дійсно зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідачки є саме: АДРЕСА_1 , як і не зазначив в позові та не надав, якщомісце реєстрації проживання або перебування відповідачки невідоме, доказів того, що місцезнаходженням майна відповідачки чи її останнім відомим зареєстрованим місцем проживання або перебування чи постійного її заняття (роботи) є саме Вишгородський район Київської області.

В заяві, на виконання вимог ухвали суду щодо залишення позову без руху, представник позивача ОСОБА_2 підтвердив, що зареєстрованиммісцем проживання позивачки в доданому до позову договорі за №1-1 від 08.01.2021 року є саме: АДРЕСА_2 .

Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року за №2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ» - підсудність Кіровського міського суду Луганської області (м. Голубівка) визначена Кремінському районному суду Луганської області.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 06.03.2022 року за №1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» - територіальна підсудність Кремінського районного суду Луганської області визначена Межівському районному суду Дніпропетровської області.

Отже, позов у даній справі подано за останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідачки по справі: АДРЕСА_2 , а тому суд вважає, що підсудність даного позову визначається за правилами ст. 28 ч. 9 ЦПК України.

Частина 9 ст. 187 ЦПК України наголошує, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України - суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає передачі за територіальною підсудністю до Межівського районного суду Дніпропетровської області, за останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідачки.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення, випливає зі змісту ч. 3 ст. 31 ЦПК України.

У відповідності до положень ст. 32 ЦПК України - спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. ст. 9, 30, 31, 187, 261, 353, 354 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» в особі представника Руденка К.В. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромпередати за підсудністю до Межівського районного суду Дніпропетровської області (52900, Дніпропетровська область, смт. Межова, вул. Свято-Успенська, 21).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених ст. 353 ЦПК України.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції зокрема і щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Суддя О.П.Дьоміна