Провадження № 4-с/686/6/24
УХВАЛА

28 лютого 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді - Заворотної О.Л.

секретаря судового засідання Сікори Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою на рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07 листопада 2023 року у вигляді повідомлення про повернення виконавчого листа без прийняття до виконання в справі № 686/113188/21, в обґрунтування якої вказав, що повідомлення носить явно замовний терористичний характер, адже держава Україна відмовляється виконувати рішення суду, винесене не на її користь, та застосувала шлях помсти, а саме завдання йому ще більшої шкоди, адже це шістнадцята відмова у прийняття до виконання виконавчого листа у справі, у зв`язку з чим просить визнати незаконною відмову державного виконавця у прийнятті до негайного виконання виконавчого листа у справі № 686/13188/21, який виданий 12 грудня 2022 року шляхом надсилання повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

В судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений та час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, подав заперечення на скаргу, де зазначив, що законодавством наділено органи Казначейства повноваженнями здійснювати безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів, а не органами виконавчої служби, також зазначив, що державний виконавець діяв на підставі в межах та у спосіб, що передбачені Законом, а тому підстави для задоволення скарги відсутні, просить в задоволенні скарги відмовити.

У відповідності до приписів ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.09.2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з Держави України на користь ОСОБА_1 500 грн. компенсації моральної шкоди і 10 грн. майнової шкоди.

ОСОБА_1 звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою щодо примусового виконання виконавчого листа від 12.12.2022 справа № 686/13188/21.

Повідомленням від 03 лютого 2007.11.202322 року державний виконавець відділу на підставі п. 9 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», повернув виконавчий лист №686/13188/21 виданий 12.12.2022 року без прийняття до виконання.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Пунктом 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконується органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політку у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Частиною 2 ст. 3 вказаного Закону встановлено, що стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою виконання рішення суду.

Згідно з абзацом першим пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 15 квітня 2015 року №215 (далі Положення), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, реалізацію державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів здійснює Казначейство. Відповідно до покладених на Казначейство завдань, воно здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду (підпункт 3 пункту 4 Положення).

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення передбачений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (далі Порядок).

Відповідно до пункту 3 Порядку, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів. Пунктом 4 цього Порядку, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, на органи Казначейства покладені обов`язки, зокрема вживають заходів до виконання виконавчих документів.

Згідно п.п. 2 пункту 35 Порядку установлено, що казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації): шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

Пунктом 36 Порядку передбачено, що у разі здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку стягувачі подають документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду.

Із врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документа без прийняття до виконання були правомірними, вчиненими відповідно до норм чинного законодавства.

Скаржником не доведено, що оскаржувані ним дії державного виконавця призвели до порушення його прав чи свобод.

Частиною третьою статті 451 ЦПК України передбачено, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 447-451, 353 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення державного виконавця - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в 15-денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення повного тексту ухвали 28.02.2024.

Суддя: