28.02.2024
Справа № 642/1090/24
Провадження № 2-н/642/286/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Грінчук О.П., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

в с т а н о в и в:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за спожитий природний газ за адресою АДРЕСА_1 , в розмірі 1936.05.

Відповідно до ч.5 ст.165 ЦПК України судом було направлено запит щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника.

Як вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 28.02.2024, а саме за адресою АДРЕСА_1 , вбачається, що за цією адресою жодна особа не зареєстрована.

Типовий договір, доданий до заяви, не містить відомостей про ОСОБА_1 як споживача природного газу за адресою АДРЕСА_1 .

Також заявником не надано доказів щодо наявності права власності у ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

Відповідно п.8 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, враховуючи безспірність наказного провадження, у видачі судового наказу необхідно відмовити, оскільки із поданої заяви та додатків до неї не вбачається право майнової вимоги стягувача до ОСОБА_1 як боржника за адресою АДРЕСА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України після усунення її недоліків.

Також вважаю необхідним роз`яснити заявнику його право на звернення з тією самою вимогою до суду у спрощеному позовному порядку.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 163, 165-166, 259, 260 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Харкігаз збут» у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова.

Суддя