ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1494/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Шаповалової К.В., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Шаповалової К.В. у цивільній справі № 753/20203/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права на спадкування, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на спадкування.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що ОСОБА_3 є її біологічним батьком, у 2000 році його було позбавлено батьківських прав відносно позивачки, а у 2002 року рішенням суду було задоволено заяву ОСОБА_4 , внесено зміни до актового запису про народження та присвоєно позивачці (у даній цивільній справі) прізвище та по батькові -" ОСОБА_2 ". У 2003 році помер біологічний батько позивачки. У 2020 році помер рідний брат біологічного батька позивачки - ОСОБА_5 . Родина позивача, родичі померлого та ОСОБА_1 приймали участь в організації та оплаті поховання ОСОБА_5 . Оскільки позивач є спадкоємцем другої черги за законом, вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй стало відомо, що із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 також звернулася невідома їй громадянка ОСОБА_6 . З метою захисту спадкового майна від невідомої особи, сторони вирішили, що буде доцільним подати заяву про прийняття спадщини і ОСОБА_1 , на той випадок, якщо позивач не зможе довести нотаріусу родинні відносини із померлим. Рішенням суду № 760/17170/20 від 16 вересня 2020 року було встановлено факт того, що позивач є рідною племінницею ОСОБА_5 . Вже після отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач дізналася, що відповідач з порушенням строків подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду. Постановою Київського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року було скасовано рішення суду першої інстанції, а заяву про встановлення факту залишено без розгляду. Позивач вважає, що дії відповідача щодо створення перешкод позивачу у оформленні спадщини мотивовані її матеріальними проблемами. Мирне врегулювання спору неможливе, а тому позивач вирішила звернутися до суду та просить встановити факт того, що ОСОБА_5 є рідним дядьком позивачки ОСОБА_2 , та визнати за ОСОБА_2 право на спадкування за законом, як спадкоємця другої черги, за померлим ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 листопада 2023 року цивільну справу № 753/20203/23 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 07 листопада 2023 року.

21 листопада 2023 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача.

Ухвалою суду від 27 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено слухати справу в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання на 17 січня 2024 року. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Смолянінової О.Я. копію спадкової справи, заведеної до майна померлого ОСОБА_5

27 грудня 2023 року до суду від відповідачки надійшли клопотання про зупинення провадження у справі, про залучення у справі співвідповідача.

17 січня 2024 року підготовче засідання не відбулось через відсутність судді у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. Наступне підготовче засідання було призначено на 23 лютого 2024 року.

26 січня 2024 року від відповідачки до суду надійшли письмові пояснення.

23 лютого 2024 року до суду від представників позивачки надійшла заява про зміну предмету позову.

У підготовчому засіданні 23 лютого 2024 року ухвалою суду, занесеної до протоколу судового засідання, було відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача приватного нотаріуса Смолянінову О.Я., з урахування того, що відповідно до приписів ЦПК України клопотання про залучення співвідповідачів у справі чи заміну відповідачів може бути подано лише позивачем, оскільки саме він визначає коло відповідачів, які, на його думку, порушують його права, за захистом яких він звернувся із відповідним позовом до суду.

Крім того, судом було відкладено розгляд питання про зупинення провадження у справі.

Також ухвалою суду, занесеної до протоколу судового засідання 23 лютого 2024 року, судом було прийнято до розгляду заяву представників позивача про зміну предмету позову.

У зв`язку із прийняттям судом до розгляду заяви представників позивачів про зміну предмету позову, суд надав відповідачці право на подання відзиву на позовну заяву з урахуванням заяви про зміну предмету позову до 11 березня 2024 року та оголосив перерву у підготовчому засіданні.

27 лютого та 4 березня 2024 року відповідачка ознайомилась із матеріалами справи, про що свідчать її заяви та відповідні розписки.

11 березня 2024 року до суду від відповідачки надійшов відзив на заяву про зміну предмету позову.

Крім того, 11 березня 2024 року відповідачка подала до суду заяву про відвід судді Шаповалової К.В.

В обґрунтування заявленого відводу відповідачка зазначає, що 23 лютого 2024 року судом було прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову, яка подана Кузьменко І.Г. та Молодоженею Н.І. , які не є сторонами судового провадження, а сама заява не відповідає вимогам статті 177 та 175 ЦПК України, оскільки не містить ціни позову, до неї не додано довіреності чи іншого документу, що підтверджують повноваження представників позивача, якими така заява була подана, та не додані документи про сплату судового збору.

Крім того, вказала, що судом не було винесено ухвалу про зміну складу судового провадження у зв`язку із залученням адвокатів Кузьменко І.Г. та Молодожені Н.І., а також неправомірно та безпідставно винесено 27 листопада 2023 року ухвалу про відкриття провадження у справі за відсутності предмету спору.

Вказані вище дії, на думку відповідачки, свідчать про упередженість судді під час розгляду цієї справи.

Строки подання заяви про відвід визначені статтею 39 цього Кодексу - протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження, але не пізніше початку підготовчого засідання, а у разі, якщо до спливу вказаного строку заявнику не могло бути відомо про підставу для відводу, - не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідачка ОСОБА_1 позовну заяву з додатками та ухвалу про відкриття провадження у справі отримала 23 грудня 2023 року, що підтверджується зворотним повідомленням (а.с. 66). Поряд з цим, заяву про відвід головуючого судді у цій справі, в тому числі у зв`язку із неправомірним постановлення ухвали про відкриття провадження у справі, подано 11 березня 204 року, тобто із пропуском встановлено статтею 39 ЦПК України строку.

Крім того, із матеріалами справи в повному обсязі відповідачка була ознайомлена 4 березня 2024 року, про що свідчить її розписка, в той же час заява про відвід головуючого судді, яка обгрунтована, зокрема безпідставним прийняттям до розгляду заяви про зміну предмету позову, подана 11 березня 2024 року, тобто із пропуском строку, визначено статтею 39 ЦПК України. Клопотань про поновлення строку на подання заяви про відвід із викладенням поважних причин пропуску такого строку суду не подано.

Поміж тим, необхідно зазначити таке.

Відповідно до частини другої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно із частиною третьою цієї статті, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід..

Частиною восьмою статті 40 ЦПК України визначено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження (ч.7 ст. 40 ЦПК України).

Вивчивши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Шаповаловій К.В., суд доходить такого висновку.

У відповідності до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини третьої статті 39 ЦПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у рішеннях у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у рішенні у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд вважає необґрунтованими доводи заяви про відвід, які стосуються подання заяви про зміну предмету позову неуповноваженими особами Кузьменко І.Г. та Молодоженею Н.І. , оскільки на підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів позивача у цій справі та, зокрема, подання заяви про зміну предмету позову, адвокатами Кузьменко І.Г. та Молодоженею Н.І. було надано суду оригінали ордерів та копії свідоцтв про право на зайняття адвокатською діяльністю. Крім того, особи вказаних адвокатів були встановлені, а їх повноваження щодо участі у цій справі як представників позивачки, були перевірені судом у підготовчому засіданні 23 лютого 2024 року, яке відбулось за участі відповідачки ОСОБА_1 .

Інші доводи, викладені у заяві відповідачки про відвід судді, не є свідченням упередженості або необ`єктивності судді під час розгляду справи, а є незгодою із процесуальними рішеннями судді.

З огляду на мотиви заявленого відводу, суд вважає, що заява про відвід є необґрунтованою, оскільки не містить посилання на дії вчинені суддею, що можуть свідчити про його необ`єктивність або упередженість, що є підставами для відводу, визначеними ст. 36 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне вирішення питання про відвід судді передати на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40, 44, 260 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

визнати заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Шаповалової К.В. у цивільній справі № 753/20203/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права на спадкування, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, стягнення коштів - необґрунтованою.

Матеріали справи № 753/20203/23 та заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі № 753/20203/23 передати уповноваженій особі для вирішення питання щодо визначення складу суду для розгляду цієї заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: К. В. Шаповалова