Справа №293/372/24
Провадження № 2/293/253/2024
УХВАЛА

12 березня 2024 рокуселище Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Збаражський О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2024 ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , за змістом якого просить стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 всіх видів доходів заробітку відповідача щомісячно, з дня подачі позову, до настання повноліття дитини та аліменти на своє утримання у розмірі 7200,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років, починаючи стягнення з дня народження дитини.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 11.03.2024, справа №293/372/24 передана на розгляд судді Збаражського О.М.

Положеннями статей 175, 177 ЦПК України встановлено обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Згідно з п. 4,5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява, зокрема, повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту права або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Натомість подана позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, оскільки позивачем на підтвердження викладених в позові обставин не зазначено про докази наявності у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини та своє утримання, не зазначено докази існуючих або можливих джерел доходів, їх розміри, а також доказів того, що позивач має право на утримання, як дружина відповідача.

Суд зазначає, що право дружини на утримання у разі проживання з нею дитини до досягнення дитиною трьох років, яке передбачене приписами ст.84 СК України, є особливим видом права дружини-матері на утримання.

Відповідно до правового висновку, відображеного у постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі №712/4702/19 право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині-матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу.

Із системного аналізу наведених правових норм та усталеної судової практики з приводу врегулювання подібних правовідносин слідує, що при вирішенні питання про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку, суд має з`ясувати, чи має змогу відповідач сплачувати вказані аліменти.

Крім того, слід зазначити, що із змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою реєстрації позивача ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , однак спільно із позивачем та дитиною не проживає. Натомість, на підтвердження вказаної обставини позивач не зазначає жодних доказів, а також не вказує фактичне місце проживання чи перебування відповідача.

Суд наголошує, що відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За змістом ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладені вище обставини, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись ст.ст.185, 294, 315, 318 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та утримання дружини - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ