ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3372/24 Справа № 213/2763/19 Суддя у 1-й інстанції - Нестеренко О.М. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

Іменем України

11 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Тимченко О.О.

заслухавши доповідь судді доповідача Зубакової В.П. по апеляційній скарзі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО», ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАКУПІВЛІ ЮА», державний реєстратор Комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальов Сергій Вадимович, про скасування рішення про державну реєстрацію припинення права власності, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання договорів купівлі-продажу недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО», ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАКУПІВЛІ ЮА», державний реєстратор Комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальов Сергій Вадимович, про скасування рішення про державну реєстрацію припинення права власності, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання договорів купівлі-продажу недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння.

01 лютого 2024 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду із апеляційною скаргою на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суд від 28 лютого 2024 року апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року залишено без руху для звернення до суду із вмотивованим клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду, із наданням доказів поважності причин пропуску процесуального строку, для чого надано строк для усунення названих вище недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

06 березня 2024 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду апеляційної інстанції із клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року, у якому зазначив, що процесуальний строк було пропущено у зв?язку з тим, що про існування оскаржуваного рішення суду заявник дізнався лише 04 січня 2024 року, адже він не був залучений до участі у справі.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або незалученою до участі у ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин неперборної сили.

В постанові Верховного Суду від 08.04.2021 у справі №520/7884/2020 наведено висновок про те, що відповідно до правових висновків Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Відповідно до практики ЄСПЛ, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зі спливом значного проміжку часу, є порушенням принципу юридичної визначеності та "права на суд", гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункти 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008).

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечує рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Правова позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 24.05.2022 у справі № 917/663/20.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що повне рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2020 рокубуло складено 11 березня 2020 року.

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2020 рокуподано до суду 01 лютого 2024 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб просить суд поновити пропущений процесуальний строк на оскарження рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року, посилаючись на те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не брав участі у справі, а суд вирішив питання про його права. Про існування оскаржуваного рішення суду заявнику стало відомо лише 04 січня 2024 року.

Разом з тим, оскільки Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року за №46 «Про початок ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» та призначенння уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку», тому на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI.

Відповідно до статті 1 Закону № 4452-VI цим Законом установлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України (далі - НБУ), визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

За частиною другою статті 3 Закону № 4452-VI Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб`єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

З аналізу статті 4 Закону № 4452-VI вбачається, що Фонд здійснює як владні повноваження відносно банків, здійснюючи регуляторну діяльність, перебравши на себе частину повноважень НБУ, передбачених статтями 99, 100 Конституції України та статтями 6, 7 Закону України від 20 травня 1999 року№ 679-XIV «Про Національний банк України», так і повноваження, які не можна віднести до владних, оскільки здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків та організація відчуження всіх або частини активів і зобов`язань неплатоспроможного банку (пункт 8 частини 2 статті 4 Закону № 4452-VI).

Зазначений висновок підтверджується положеннями частин третьої та п`ятої статті 34 та частини 1 статті 36 Закону № 4452-VI, відповідно до яких з початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку, а Фонд набуває усі права органів управління та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Такі повноваження Фонд делегує уповноваженій особі Фонду.

Аналогічні повноваження Фонду та його уповноваженої особи зазначені у статтях 47, 48 Закону № 4452-VI.

Отже, функції Фонду при тимчасовій адміністрації полягають у здійсненні повноважень з управління банком як органів управління цього банку та власних функцій як ліквідатора банку і гаранта за цивільно-правовими зобов`язаннями банку відповідно до статті 26 Закону № 4452-VI.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

У статті 47 Закону № 4452-VI зазначено, що уповноважена особа Фонду визначається виконавчою дирекцією Фонду. До неї застосовуються правила та вимоги, визначені статтею 35 цього Закону. Рішення уповноваженої особи Фонду є обов`язковими для виконання працівниками банку, що ліквідується.

Уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, що ліквідується; 2) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; 3) виконує організаційно-розпорядчі функції для реалізації процедури ліквідації банку; 4) здійснює повноваження Фонду, визначені цим Законом та делеговані їй Фондом; 5) звітує про результати своєї роботи перед виконавчою дирекцією Фонду.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону № 4452-VI Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду.

Уповноважена особа Фонду у своїй діяльності підзвітна Фонду, який несе відповідальність за дії уповноваженої особи Фонду щодо процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку (частина восьма статті 35 цього Закону).

Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду (частина третя статті 37 цього Закону).

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду судом першої інстанції цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО», ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАКУПІВЛІ ЮА», державний реєстратор Комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальов Сергій Вадимович, про скасування рішення про державну реєстрацію припинення права власності, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання договорів купівлі-продажу недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння, приймав участь представник Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» - адвокат Крижовий Д.В., який діяв на підставі Довіреності №04/238 від 02 березня 2019 року, виданої Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» (т. 1 а.с. 185).

При цьому, представником Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» надавався відзив на позовну заяву ОСОБА_1 про скасування рішення про державну реєстрацію припинення права власності, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання договорів купівлі-продажу недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння, а також вчинялися інші процесуальні дії (т. 1 а.с. 167-184).

Отже, доводи заявника про те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не залучався до участі у справі та не знав про наявність данного цивільного спору є безпілдставними та спростовуються вищевикладеним.

На тій обставині, що уповноважений представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб приймав участь у розгляді даної цивільної справи зауважує й представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Ямковий В.І., який звернувся до суду із запереченнями щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не наведено виняткових обставин для подання ним апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Тому, судова колегія не визнає поважними наведені заявником причини тривалого пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року (майже чотири роки) з підстав, наведених апелянтом у повторно поданому до суду клопотанні.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Зазначені обставини є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження по справі за поданою апеляційною скаргою на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, -

У X В А Л И В:

Відмовити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у відкритті апеляційного провадження по поданій ним апеляційній скарзі на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО», ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАКУПІВЛІ ЮА», державний реєстратор Комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальов Сергій Вадимович, про скасування рішення про державну реєстрацію припинення права власності, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання договорів купівлі-продажу недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Апеляційну скаргу та додані до неї матеріали повернути особі, що її подала.

Цивільну справу №213/2763/19 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО», ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАКУПІВЛІ ЮА», державний реєстратор Комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальов Сергій Вадимович, про скасування рішення про державну реєстрацію припинення права власності, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання договорів купівлі-продажу недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння повернути до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: