Постанова

Іменем України

12 березня 2024 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/4422/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

за участю секретаря: Марченка М. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва

від 23 листопада2023 року про залишення заяви без розгляду

в складі судді Кулика С. В.

у цивільній справі №753/18723/23Дарницькогорайонного суду м. Києва

за заявою ОСОБА_1

про встановлення факту, що має юридичне значення,

заінтересована особа - Дарницька районна у м. Києві державна адміністрація,

У С Т А Н О В И В:

В жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту здійснення догляду за неповнолітньою дитиною з інвалідністю.

Заява мотивована тим, що з 2009 року по час звернення до суду вона надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому з дитинства була встановлена інвалідність, і який є сином її чоловіка ОСОБА_3 від першого шлюбу.

Також зазначала, що метою встановлення даного факту є подальше звернення до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації (далі - Дарницька РДА у м. Києві) для зарахування трудового стажу у період з січня 2017 року по липень 2022 року включно, як це передбачено Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Постановою Кабінету Міністрів від 02.03.2011 №178.

13 листопада 2023 року до суду надійшли письмові пояснення від Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, в яких заінтересована особа звернула увагу, що призначення та виплата соціальної допомоги особам, які здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю відбувається залежно від суб`єкта звернення, або на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», або на підставі Закону України «Про соціальні послуги».

Вказали, що з 29.01.2008 в управлінні перебував на обліку ОСОБА_3 , як законний представник дитини з інвалідністю, та отримує державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю із зарахуванням цього періоду у страховий стаж, відповідно до п. 9 ст. 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, у період з 08.04.2011 до 01.04.2017 в управлінні на обліку перебувала заявниця, як отримувач компенсації фізичній особі, яка надавала соціальні послуги (далі - компенсація) дитині з інвалідністю ОСОБА_2 , яка була призначена відповідно до Закону України «Про соціальні послуги».

Зазначили, що на раніше подану ОСОБА_1 заяву щодо призначення їй державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю останній було надано відповідь, що вона відповідно до закону не є суб`єктом отримання такої допомоги та не подавала до управління рішення суду, що набрало законної сили, про усиновлення/встановлення опіки чи піклування.

01.08.2022 до управління надійшла заява ОСОБА_3 щодо припинення виплат у зв`язку із доглядом за дитиною з інвалідністю підгрупи «А», яку було розглянуто та прийнято позитивне рішення.

Цього ж дня заявниця звернулася до управління із заявою про призначення та виплату компенсації у зв`язку із доглядом за дитиною з інвалідністю, яку було розглянуто та прийнято рішення про призначення заявниці компенсації, як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Зауважили, що з 11.05.2017 по 31.07.2022 звернень (клопотань, заяв, скарг) щодо призначення заявниці компенсації на підставі Закону України «Про соціальні послуги» від неї не находило.

Заяви ОСОБА_1 , які подані до управління у 2023 році, щодо зарахування трудового стажу та призначення і виплати державної соціальної допомоги, розглянуто та повідомлено про відсутність правових підстав для задоволення таких заяв, і роз`яснено про право оскарження рішення управління в порядку адміністративного судочинства.

Дарницька районна у м. Києві державна адміністрація, вважаючи, що звернення заявниці до суду із заявою про встановлення факту здійснення догляду за неповнолітньою дитиною з інвалідністю, після отриманої відмови управління, свідчить про існування спору про право, звернулася до суду із клопотанням про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2023 року задоволено клопотання Дарницької РДА у м. Києві та залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 з підстав, визначених ч. 6 ст. 294 ЦПК України, оскільки існує спір про право.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що суд дійшов помилкового висновку про залишення заяви без розгляду, оскільки не існує спору про право, так як її право на зарахування трудового стажу ніхто не оспорює.

Суд першої інстанції, залишаючи заяву без розгляду, виходив з того, що існує спір про право, але будь-яких обґрунтувань щодо наявності спору в оскаржуваній ухвалі не навів.

Зазначала, що вона в інший спосіб, аніж звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення юридичного факту, не має можливості підтвердити наявність трудового стажу у зазначений період.

За наведених обставин просила скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 23.11.2023 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, Дарницька РДА у м. Києві подала відзив на апеляційну скаргу. Просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на те, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, не може бути розглянута в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для скасування ухвали суду.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених в ній.

Заінтересована особа - Дарницька РДА у м. Києві, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила. Подала клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із зайнятістю представника в іншій справі в іншому суді.

Колегія суддів визнала неповажною причину неявки представника Дарницької РДА у м. Києві , оскільки останній на власний розсуд обрав суд в якому виявив бажання приймати участь. Крім того, участь в суді апеляційної інстанції не є обов'язковою.

Враховуючи викладене та беручи до уваги положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника Дарницької РДА у м. Києві.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявника та його представника ОСОБА_8 , перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений частиною першою статті 315 ЦПК України.

В частині першій статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту, які розглядає суд.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що суд дійшов помилкового висновку про залишення заяви без розгляду з посиланням на існування між сторонами спору про право.

Суд не звернув уваги, що наведена в заяві мета звернення не регулюється Законом на який вона посилається.

У даній справі заявниця просила встановити факт здійснення догляду за неповнолітньою дитино з інвалідністю з метою зарахування трудового стажу за період з січня 2017 року по липень 2022 року включно з підстав, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» цей закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

У статті 1 цього Закону міститься визначення терміну в тому числі і страхового стажу - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За наведених обставин суду необхідно було з`ясувати яка мета звернення: зарахування трудового стажу чи страхового стажу.

Якщо метою звернення заявниці є зарахування трудового стажу, то встановлення факту наявності трудового стажу відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів, здійснюється органами Пенсійного фонду України, а не у судовому порядку. Відповідну постанову у справі №347/576/18 Верховний Суд прийняв10.06.2020.

Якщо мета звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про встановлення юридичного факту є зарахування страхового стажу, то слід виходити з наступного.

Статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Водночас, у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту, без розгляду якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Заявниця вважала, що вона, як особа яка фактично здійснювала догляд за дитиною з інвалідністю, мала право на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та як наслідок на зарахування стажу на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, відповідно до пункту 9 статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають один із непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, один із прийомних батьків, батьків-вихователів, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, тяжко хворою дитиною, якій не встановлено інвалідність, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, та за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства.

З аналізу вказаної норми вбачається, що підставою для загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є не тільки факт здійснення догляду за дитиною з інвалідністю, а і виключний перелік осіб, які здійснюють такий догляд.

Враховуючи, що заявниця не є суб`єктом, який підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню як особа, яка здійснює догляд за дитиною з інвалідністю, то між ОСОБА_1 та Дарницькою районною у м. Києві державною адміністрацією не може бути спору про право.

Правовий висновок про виключення існування спору про право міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21, яка хоча і не є тотожною із справою яка переглядається, але у тій постанові Верховним Судом розглядалося правове питання щодо залишення заяви без розгляду в порядку цивільного судочинства справ щодо встановлення юридичного факту з підстав, передбачених ст. 294 ЦПК України (п. 105-106).

Суд першої інстанції не врахував зазначеного та залишив заяву ОСОБА_1 без розгляду за відсутності правових підстав, передбачених частиною шостою статті 294 ЦПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвалу про залишення заяви без розгляду судом постановлено з порушенням норм процесуального права.

За вказаних обставин, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ухвала суду першої інстанції про залишення заяви без розгляду перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 379, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2023року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 13 березня 2024 року.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська