233 Справа № 233/8048/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

після відкриття

12.03.2024 Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Наумик О. О., розглянувши матеріали позовної заяви

Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (, адреса місцезнаходження: 84307, Донецька область, м. Краматорськ, провулок Земляний,2) до

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ),

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ),

«про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання»,

В С Т А Н О В И Л А:

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» у поданій ним 25.12.2023 до суду позовній заяві просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на свою користь: - заборгованість за надані послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 01.10.2018 по 31.10.2023 в сумі 15997,62 грн; - інфляційні втрати у сумі 169,28 грн та 3% річних у сумі 46,71 грн за період з 01.01.2021 по 23.02.2022; - поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачам документів у справі на загальну суму 50,00 грн; - судові витрати у сумі 2147,20 грн; - витрати на отримання відомостей з Державного реєстру речових прав (витягу) у сумі 35,00 грн.

Провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог ст.177 ЦПК України, а саме:

За приписами ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України (ч.1). Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ч.2). Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, а також на забезпечення архітектурної доступності приміщень судів, доступності інформації, що розміщується в суді, для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення (ч.3).

Перед відкриттям провадження у справі або ж прийняттям до розгляду заяв, скарг чи клопотань суд обов`язково перевіряє надходження судового збору до спеціального фонду державного бюджету України у межах кожної справи. Процедура сплати судового збору має певні правила. Усі правові засади, що стосуються порядку сплати судового збору регулюються Законом України «Про судовий збір». Збір сплачується за місцем розгляду справи. Ставки судового збору є у вільному доступі на офіційних вебсайтах судів.

Судовий збір можна сплатити як у готівковій, так і у безготівковій формі, у тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (ч.1 ст.6 Закону України «Про судовий збір»). Платіжне доручення про безготівкове перерахування судового збору чи квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (скарги, клопотання).

В свою чергу, з метою забезпечення виконання вимог цього Закону між Державною судовою адміністрацією України та Державною казначейською службою України (далі - ДКСУ) укладено угоду від 26.08.2015 про інформаційне співробітництво. Відповідно до цієї угоди Державним підприємством «Інформаційні судові системи» оновлено програмне забезпечення автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3»та КП «ДСС» (далі - АСДС), яке здійснює: 1) централізоване отримання виписок з ДКСУ в електронному вигляді; 2) їх розподіл по судах; 3) автоматичне приєднання відомостей про сплачений судовий збір при реєстрації платіжного документа в суді за наявності виписки з ДКСУ; 4) автоматичне приєднання таких відомостей при надходженні відомостей від ДКСУ про зарахування судового збору, що надійшли після реєстрації платіжного документа в АСДС.

Автоматизованою системою документообігу суду кожна квитанція приєднується до конкретної судової справи, а також перевіряється інформація про підтвердження сплати судового збору від Казначейства.

Позовна заява було подана представником позивача ОСОБА_3 через систему Електронний суд, надана та завірена електронним підписом представника позивача платіжна інструкція про сплату судового збору №17415 від 17.11.2023 суму 2147,20 грн.

Однак, станом на 12 березня 2024 року відсутнє підтвердження про зарахування судового збору у розмірі 2147,20 грн до спеціального фонду державного бюджету України, а саме: у комп`ютерній програмі документообігу загальних судів «Д-3» відсутній показник (Виписка про зарахування судового збору) автоматичного поєднання платіжного доручення з Державною Казначейською службою.

Під час перевірки зарахування до держбюджету вказаної суми встановлено, що така ж сама квитанція міститься у матеріалах іншої цивільної справи № 233/7409/23, провадження 2/233/154/2024, зазначена інформація підтверджена звітом (Виписка про зарахування судового збору), сформованим з КП Д-3 від 20.11.2023.

Надана роздруківка платіжної інструкції на суму 2147,20 грн не може вважатися доказом сплати судового збору за зверненням Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплову енергію, оскільки долучене платіжне повідомлення по сплаті судового збору зараховано до держбюджету в іншій цивільній справі, а саме №233/7409/23.

А відтак встановлені обставини вказують, що позивач не сплатив у повному обсязі судовий збір у цій справі.

У постанові від 13.02.2019 Верховний Суд у справі №1540/3297/18 встановивши, що на підтвердження доказів сплати судового збору позивачем при поданні позовної заяви у цій справі було подано платіжне доручення від 16.05.2018 № 707, яке раніше позивач додавав до первісної позовної заяви у справі №815/2416/18, та суд повернув позовну заяву в останній справі, дійшов висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій правильно вказали, що повторно поданий той же платіжний документ про сплату збору не є належним доказом сплати цього платежу за подання повторної позовної заяви.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

За приписами ч.11 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Позивач, усуваючи недоліки, повинен додати до позовної заяви докази сплати судового збору у розмірі 2147,20 гривень, або ж навести підстави звільнення від сплати.

Вважаю за необхідне роз`яснити позивачу, що повнота та правильність заповнення реквізитів квитанції про сплату судового збору, у кожному конкретному випадку є запорукою прийняття судом такої квитанції.

Так, постановою Правління Національного банку України № 163 від 29.07.2022 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, а також вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до вказаної Інструкції, платіжне доручення оформляється за вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів та подається до банку, що обслуговує платника, у кількості примірників, необхідних для усіх учасників безготівкових розрахунків (п.3.1 Інструкції).

Пунктом 37 розділу ІІ Інструкції передбачено, що одним із реквізитів платіжного доручення є «Призначення платежу». Платник заповнює його таким чином, щоб надати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Важливо, аби у розділі «Призначення платежу» платник вказав відомості про те, яка саме позовна заява оплачується судовим збором.

Щодо належності заповнення реквізитів платіжного документа варто також звернути увагу на правову думку Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 905/1057/18, а також в ухвалі від 23.03.2021 у справі 280/3218/20.

За наведених обставин позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків.

Керуючись ч.11 ст.187 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплову енергію - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення копії ухвали.

При не усуненні недоліків у встановлений строк позовна заява згідно із п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України буде залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: