Справа № 212/7117/2012
Провадження 4-с/127/8/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року Вінницький міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участі секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Микитюка Миколи Олександровича, начальника Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шуляка Володимира Олександровича, стягувач ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Зільберт О.Є., звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у виконавчому провадженні №57080319 та просить скасувати постанову головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Микитюка М.О. від 20.12.2023р. про скасування процесуального документу у виконавчому провадженні 57080319; постанову начальника Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Володимира Шуляка про результати перевірки законності виконавчого провадження; скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Зінакової Світлани Володимирівни від 03.12.2018 року; скасувати постанову про арешт коштів боржника державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Микитюка Миколи Олександровича від 25.03.2021 року; скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Микитюка Миколи Олександровича, від 06.06.2019 року про тимчасове обмеження боржника у керуванні транспортними засобами; скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Микитюка Миколи Олександровича від 06.06.2019 року у провадженні №57080319 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Зінакової С.В. було відкрито виконавче провадження №57080319 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08.05.2012 року.

Крім того, державним виконавцем задля забезпечення примусового виконання рішення суду у виконавчому провадженні №57080319 постановою від 03.12.2018 року накладено арешт на майно ОСОБА_1 , постановою від 06.06.2019 року встановлено тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, на підставі постанови від 25.03.2021 року було накладено арешт на кошти боржника та постановою від 06.06.2019 року було встановлено тимчасове обмеження боржника у керуванні транспортними засобами.

27.08.2021 року державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Микитюком М.О. від 27.08.2021 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із досягнення повноліття дитиною.

20.12.2023 року на підставі постанови головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Микитюка М.О. було скасовано постанову про закінчення, виконавчого провадження від 27.08.2021 року.

Також заявник зазначає, що постановою начальника Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Володимира Шуляка було так само скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 57080319 винесену головним державним виконавцем Микитюком М. О. від 27.08.2021 року.

Вважає бездіяльність державного виконавця Микитюка М.О., щодо не зняття арештів та тимчасових обмежень у виконавчому провадженні №57080319 протиправною, а постанови про закінчення незаконною, з огляду на наступне. Права державного виконавця визначені ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» скасування документів виконавчого провадження до яких не належить. Таким чином, заявник вважає, що право скасовувати постанову державного виконавця має право лише начальник відділу якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або суд.

Разом з тим оскаржувана постанова прийнята головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Микитюком М.О., а отже за межами його повноважень. Також, заявник, посилаючись на ч. З ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» вважає, що заходам контролю начальника відділу державної виконавчої служби має передувати скарг стягувача, або інших учасників виконавчого провадження а не боржника. Разом з тим, постанова, яка була скасована оскаржуваною постановою, була прийнята 27.08.2021 року, та у відповідності до ч 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів, тобто більше ніж 2 роки тому назад. Разом з тим, захід контролю був проведений начальником після отримання заяви боржника від 18.12.2023 року, яка на думку заявника не могла бути підставою для проведення такого контролю.

Таким чином, контроль законності рішень державного виконавця був проведений начальником за межами його повноважень, отже оскаржувана постанова вважає незаконною.

Також заявник вважає протиправною бездіяльність головного державного виконавця щодо не скасування арештів та тимчасових обмежень у виконавчому провадження № 57080319, оскільки виконавче провадження було відкрито за рішенням суду про стягнення аліментів, а не у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а тому при закінченні виконавчого провадження №57080319 державний виконавець мав: зняти арешти, накладений згідно постанови про арешт, зняти арешт з коштів боржника, накладених згідно постанови про арешт коштів, скасувати тимчасові обмеження щодо виїзду Боржника за кордон, встановлених згідно постанови про обмеження, скасувати тимчасові обмеження Боржника щодо керування транспортними засобами, встановлених згідно постанови про обмеження керування. Однак з невідомих причин цих дій державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Микитюком М.О. здійснено не було.

Заявник дізнавшись про порушення своїх прав заявник після ознайомлення з текстам постанов про результати перевірки законності виконавчого провадження, та скасування процесуального документу, у визначений Законом 10- денний строк звернувся із даною скаргою межах встановленого строку до суду, яку просить суд задовольнити.

Ухвалою суду від 29.01.2024 року скаргу ОСОБА_1 прийнято до провадження та призначено судовий розгляд. Витребувано з Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) завірені у встановленому законом порядку копії матеріалів виконавчого провадження №57080319.

Головний державний виконавець Пращук В.В. на виконання вимог ухвали суду від 29.01.2024 року надав суду завірені у встановленому законом порядку копії матеріалів виконавчого провадження №57080319.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Зільберт О.Є. в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представники Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в ході судового розгляду заперечили щодо задоволення скарги в зв`язку з безпідставністю та необгрунтованістю.

Представник боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_2 адвокат Шабатура О.А. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на те, що її вимоги є безпідставними з огляду на те, що за ОСОБА_1 на даний час рахується заборгованість по аліментам, державний виконавець, закриваючи виконавче провадження, діяв неправомірно, а тому скасування заходів забезпечення примусового виконання у виконавчому провадженні № 57080319 буде незаконним.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, які з`явилися, дослідивши матеріали скарги, виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

При розгляді скарги судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на виконанні в Першому відділі державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебувало виконавче провадження за № 57080319 з примусового виконання виконавчого листа № 212/7117/2012 виданого Вінницьким міським судом Вінницької області від 16.08.2018 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з 08.05.2012 року.

28.08.2018 року державним виконавцем, керуючись ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 212/7117/2012 виданого Вінницьким міським судом Вінницької області від 16.08.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з 08.05.2012 року.

Керуючись ст. 56 Закону, державним виконавцем винесено постанову від 03.12.2018 року про арешт майна боржника та внесено реєстраційні записи до Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та реєстру обтяжень рухомого майна.

Судом встановлено, що згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, який наявний в матеріалах справи виконавчого провадження, станом на 31.05.2019 року заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_5 становила 85 000,00 грн.

Тому з урахуванням наявної заборгованості по сплаті аліментів 06.06.2019 державним виконавцем, керуючись ч. 9 ст.71 Закону, винесено чотири вмотивовані постанови, якими боржника обмежено у праві: у праві виїзду за межі України; у праві керування транспортними засобами; у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; у праві полювання.

У зв`язку з наявністю заборгованості по сплаті аліментів, 06.09.2019 року державним виконавцем, керуючись вимогами статті 9 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 5 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802, відомості про ОСОБА_1 внесено до Єдиного реєстру боржників.

Станом на 31.08.2019 року у боржника зросла заборгованість зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, в розмірі 88000,00 грн., тому 04.09.2020 року державним виконавцем, керуючись ст. ст. 63, 75 Закону винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 20 % суми заборгованості зі сплати аліментів.

Крім того, як встановлено в ході розгляду скарги, у зв`язку наявністю заборгованості по сплаті аліментів, 23.10.2019 року державним виконавцем, керуючись ст. 56 Закону винесено постанову про накладення арешту на рахунки боржника та направлено на виконання до банківських установ, а саме: АТ КБ «Приватбанк», а також 25.03.2020 року державним виконавцем, винесено постанову про накладення арешту на рахунки боржника та направлено на виконання до банківських установ, а саме: АТ «Універсалбанк».

Також, 25.03.2021 року, у зв`язку із наявною заборгованістю у боржника зі сплати аліментів станом на в розмірі 94788,04 грн., державним виконавцем, керуючись ст. 27 Закону винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 9478,80 грн., а також керуючись ст. 56 Закону винесено постанову про накладення арешту на рахунки боржника та направлено на виконання до банківських установ, а саме: АТ «Оксі Банк», АТ «ТАСкомбанк», ПАТ АКБ «Індустріалбанк», ПАТ "Банк Восток", АТ "ПроКредит Банк",

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що начальником відділу було виявлено, що державним виконавцем помилково винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в порядку ч. І п. 7 ст. 39 Закону замість п. 2 ст. 37 Закону, тому начальником відділу постановою про результати перевірки законності виконавчого провадження скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 57080319, винесену головним державним виконавцем Микитюком М.О. від 27.08.2021 року та зобов`язано головного державного виконавця Микитюка М.О. направити листа до Вінницького міського суду Вінницької області про повернення оригіналу виконавчого листа на адресу Відділу та вжити негайних заходів щодо стягнення боргу у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Також судом встановлено, що 20.12.2023 року на підставі постанови головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Микитюка М.О. було скасовано постанову про закінчення, виконавчого провадження від 27.08.2021 року.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.14 ЦПК України, ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Примусове виконання судових рішень в Україні регулюється Законом України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999р., який втратив чинність з 05.10.2016 р., (далі Закон №606-XIV), та Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р., який набрав чинності 05.10.2016р., (далі Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст.11 Закону № 606-XIV та ст.18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1,3 ст.74 Закону №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження передбачений Розділом XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5).

Абзацом 5 пункту 1 Інструкції передбачено, що перевірити законність виконавчого провадження мають право начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

Відповідно до пункту 2 Інструкції посадові особи, зазначені у пункті 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи.

Посадові особи, зазначені в абзацах третьому, п`ятому та шостому пункту 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника), а посадові особи, зазначені в абзацах другому та третьому пункту 1 цього розділу, - за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

У пунктах 3-10 Інструкції передбачено порядок проведення перевірки законності виконавчого провадження посадовими особами, зазначеними в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього розділу.

Перевірка законності виконавчого провадження має бути проведена протягом десяти робочих днів, а зведеного виконавчого провадження - протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня надходження витребуваного виконавчого провадження.

Про результати перевірки законності виконавчого провадження виноситься постанова, у якій зазначаються: підстави перевірки виконавчого провадження; строки проведення перевірки; у мотивувальній частині - номер виконавчого провадження, реквізити виконавчого документа, дата відкриття виконавчого провадження, державний виконавець, який здійснює (здійснював) виконання, коротко зміст проведених виконавчих дій та їх відповідність вимогам чинного законодавства з посиланням на відповідну норму Закону; у резолютивній частині - висновок з урахуванням вимог законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні, у разі оскарження дій (бездіяльності) начальника органу державної виконавчої служби - щодо його дій, визначаються особа, яку зобов`язано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства (у разі їх виявлення), особа, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови; строк виконання постанови; коло осіб, яким надсилаються копії постанови; інша необхідна інформація.

Якщо посадовою особою, зазначеною в абзацах третьому, п`ятому та шостому пункту 1 цього розділу, прийнято рішення про скасування постанови або іншого процесуального документа (або їх частини), винесених у виконавчому провадженні в резолютивній частині постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження, зазначається постанова або документ, який скасовується (частина, яка скасовується).

Отже, вищезазначене вказує на те, що начальником відділу після того, як ним було виявлено, що державним виконавцем помилково винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в порядку ч. І п.7 ст.39 Закону замість п. 2 ст.37 Закону, правомірно постановою про результати перевірки законності виконавчого провадження скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 57080319, винесену головним державним виконавцем Микитюком М.О. від 27.08.2021 року та зобов`язано головного державного виконавця Микитюка М.О. направити листа до Вінницького міського суду Вінницької області про повернення оригіналу виконавчого листа на адресу Відділу та вжити негайних заходів щодо стягнення боргу у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Тому суд приходить до висновку, що твердження заявника із посиланням на ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», що заходам контролю начальника відділу державної виконавчої служби має передувати скарга стягувача, або інших учасників виконавчого провадження, а не заява боржника, яку він подав 18.12.2023 року, є безпідставним та необґрунтованим, та заявником невірно трактується сама норма закону, яка говорить про оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець усіма учасниками виконавчого провадження окрім боржника і ніяким чином не стосується підстав здійснення перевірки законності виконавчого провадження начальником відділі.

Таким чином і контроль законності рішень державного виконавця був проведений начальником в межах його повноважень, отже оскаржувана постанова є законною.

Щодо винесеної 20.12.2023 року постанови головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Микитюка М.О., якою було скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 27.08.2021 року, то в даному випадку суд приходить до висновку, що дії головного державного виконавця Микитюка М.О. є неправомірними та такими, що за межами його повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконав провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

До визначених права державного виконавця ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» право скасування документів виконавчого провадження не відносяться та непередбачено.

Таким чином, право скасовувати постанову державного виконавця має право лише начальник відділу якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або суд.

Разом з тим оскаржувана постанова була прийнята головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Микитюком М.О. незаконно та поза його повноваженнями, а тому підлягає скасування.

Крім того, судом встановлено, що заявником оскаржуються винесенні державним виконавцем задля забезпечення примусового виконання рішення суду у виконавчому провадженні №57080319, постанова від 03.12.2018 року, накладено арешт на майно ОСОБА_1 , постанова від 06.06.2019 року, якою встановлено тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, постанова від 25.03.2021 року, якою було накладено арешт на кошти боржника та постанова від 06.06.2019 року якою встановлено тимчасове обмеження боржника у керуванні транспортними засобами, з підстав того, що при закінченні виконавчого провадження №57080319 державний виконавець мав би скасувати усі арешти та тимчасові обмеження.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Судом встановлено, що при наявності у заявника заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 94788,04 грн., 27.08.2021 року державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Микитюком М.О. було незаконно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із досягнення повноліття дитиною, а тому при виявленні таких порушень начальником відділу ДВС постановою про результати перевірки законності виконавчого провадження скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 57080319.

Отже, фактично на даний час здійснюються виконавчі дії з примусового виконання виконавчого провадження №57080319, і відсутні підстави для зняття виконавцем арешту і усього майна (коштів) боржника або його частини.

Відповідно до ч.4 ст.59 Закону підставами для зняття виконавцем арешту і усього майна (коштів) боржника або його частини є:

отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення па майно боржника;

отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборониром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборониром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборониром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборониром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що вимоги заявника з приводу скасування постанови від 03.12.2018 року, накладено арешт на майно ОСОБА_1 , постанови від 06.06.2019 року, якою встановлено тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, постанови від 25.03.2021 року, якою було накладено арешт на кошти боржника та постанова від 06.06.2019 року якою встановлено тимчасове обмеження боржника у керуванні транспортними засобами, з підстав того, що при закінченні виконавчого провадження №57080319 державний виконавець мав би скасувати усі арешти та тимчасові обмеження, не підлягають до задоволення, оскільки заявником не обґрунтовано законних підстав для їх скасування, а наведенні не ґрунтуються на Законі.

Згідно із ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Микитюка Миколи Олександровича, начальника Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шуляка Володимира Олександровича, стягувач ОСОБА_2 юстиції є частково обґрунтованою, а тому підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом МЮУ 02.04.2012 № 512/5 та зареєстрованою в МЮУ 02.04.2012 за № 489/20802, ст.ст. 2, 4, 5, 10-13, 18, 76-82, 89, 95, 133, 229, 258-260, 263, 353, 354, 355, 447-452 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Микитюка Миколи Олександровича, начальника Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шуляка Володимира Олександровича, стягувач ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Скасувати постанову головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Микитюка Миколи Олександровича від 20.12.2023 року про скасування процесуального документу у виконавчому провадженні № 57080319.

В задоволенні решти скарги відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: