Провадження № 22-ц/824/2218/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Медведчук Д.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідністю «Агротрейд-2000» про скасування державної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі та визнання відсутнім права оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» звернулася до суду з даним позовом.

Крім цього, 21.09.2023 року до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову.

У заяві позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:025:0007 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04);

заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:025:0007 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04);

заборони ТОВ «АГРОТРЕЙД-2000» користуватися земельною ділянкою з кадастровим номером :01:025:0007;

заборони ОСОБА_1 і ТОВ «АГРОТРЕЙД-2000» вчиняти будь-які дії, які перешкоджатимуть ТОВ АГРОФІРМА «БІЛОЦЕРКІВСЬКА» користуватися земельною ділянкою з кадастровим номером :01:025:0007 до закінчення строку дії Договору оренди землі № 405 від 19.10.2015 року.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову позивач послався на те, що 19.10.2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ АГРОФІРМА «БІЛОЦЕРКІВСЬКА» було укладено Договір оренди землі № 405, за яким остання передала в оренду строком на 7 років земельну ділянку площею 1,8223 га з кадастровим номером :01:025:0007, розташовану у межах Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Натомість, 19.12.2022 року відповідач звернулася до державного реєстратора Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Майорко Т.О. з заявою про державну реєстрацію припинення права оренди ТОВ АГРОФІРМА «БІЛОЦЕРКІВСЬКА» на Земельну ділянку у зв`язку з нібито припиненням дії Договору оренди землі, на підставі якої 22.12.2022 року державний реєстратор Майорко Т.О. незаконно провела у ДРРПНМ державну реєстрацію припинення права оренди Товариства.

22.12.2022 року ОСОБА_1 було укладено Договір оренди земельної ділянки № 73 з ТОВ «АГРОТРЕЙД-2000», за яким вона передала йому в оренду Земельну ділянку на 7 років, і подано тому ж державному реєстратору документи для державної реєстрації права оренди Земельної ділянки за ТОВ «АГРОТРЕЙД-2000», яку було проведено 28.12.2022 року.

Вказує, що у разі укладення нових правочинів щодо Земельної ділянки у ДРРПНМ будуть проведені нові реєстраційні дії, які в силу норм ч. 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є дійсними допоки не будуть скасовані в судовому порядку. Це унеможливить виконання рішення суду у цій справі і, відповідно, поновлення порушеного права оренди позивача на цю ділянку, а також зумовить необхідність звернення ним до суду з новим позовом вже щодо нових правочинів та реєстраційних дій.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2023 року задоволено частково.

Накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:025:0007 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04). В задоволенні іншої частини заявлених вимог по забезпеченню позову - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою в частині задоволених вимог, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність накладення арешту, оскільки арешт майна застосовується коли предметом позову є майнові вимоги, натомість, предметом позову ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» є три немайнові вимоги, жодних майнових вимог позов не містить.

Вказує на неспівмірність заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, оскільки вжитий судом арешт позбавляє її можливості належним чином на власний розсуд користуватися та розпоряджатися власним майном.

Від ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він вказує, що судом першої інстанції правильно встановлено необхідність у накладенні арешту на спірну земельну ділянку, а тому ухвала суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи заяву частково, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно існує спір щодо права користування земельною ділянкою і невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту спірної земельної ділянки може значно утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідністю «Агротрейд-2000» про скасування державної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі та визнання відсутнім права оренди земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:025:0007, розташована в межах Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 та передана нею за договором оренди у користування іншої особи - відповідача ТОВ «Агротрейд-2000».

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза утруднення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду в разі невжиття таких заходів.

Таким чином, перевіривши наявні у матеріалах справи докази в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність забезпечення позву шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:025:0007, оскільки невжиття таких заходів забезпечення позову дійсно може суттєво ускладнити ефективний захист або поновлення оспорюваних прав або інтересів позивача за позовом, за захистом яких він звернувся до суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що предметом позову є три немайнові вимоги, оцінюються колегією суддів критично, позаяк не спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку, оскільки положеннями ЦПК України не передбачено обмежень щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту в справах немайнового характеру.

Інші доводи апелянта зводяться до суперечливого тлумачення норм матеріального права та незгоди із висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не можуть бути підставою для скасування обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставою для її скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: