ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2570/24 Справа № 212/8254/23 Суддя у 1-й інстанції - Власенко М.Д. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді Тимченко О.О.,

суддів Бондар Я.М.,Зубакової В.П.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 212/8254/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,

на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2023 року (суддя Власенко М.Д.), ухвалене в приміщенні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 11 грудня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого послалась на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На виконанні Саксаганського відділу ДВС перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2558/10 від 29 червня 2010 року виданого Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх спільної доньки до досягнення дитиною повноліття. Відповідач сплачує мінімально гарантований розмір аліментів на дитину. Відповідач часто змінює місце роботи та вчасно не попереджає про це державного виконавця у зв`язку із чим виникає заборгованість. У 2023 року донька сторін по справі вступила до Державного університету економіки та технології на спеціальність «Право» на денну форму навчання. Вартість освітніх послуг на 2023-2024 навчальні роки становить 23 780 грн. Донька проживає разом із позивачем та повністю перебуває на її утриманні, плату навчання у навчальному закладі позивач здійснює самостійно. Також, через введення в Україні воєнного стану, навчання для студентів проводиться дистанційно та для забезпечення технічної можливості дистанційного навчання дитини, позивачем 17 жовтня 2023 року у магазині «Comfy» було придбано ноутбук «Acer Aspire 3 A315-58 (NX.ADDEU.015) Pure Silver» вартістю 15 999 грн. На пропозицію позивача щодо добровільної участі у додаткових витратах на неповнолітню дитину відповідач відмовився.

Просила суд стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на придбання ноутбуку «Acer Aspire 3 A315-58 (NX.ADDEU.015) Pure Silver» у розмірі 7999,50 грн та судовий збір.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2023 року позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в сумі 7 999 грн 50 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1 073 грн 60 коп.

Судове рішення мотивоване правомірністю заявлених позивачем вимог в частині стягнення з відповідача суми грошових коштів додаткових витрат на дитину за придбання ноутбуку в розмірі 7999,50 грн., що є половиною від встановленої в судовому засіданні суми додаткових витрат, понесених позивачем (15999 грн. / 2), оскільки запровадження в Україні дистанційної форми навчання під час дії воєнного стану є загальновідомим фактом, а також підтверджений Протоколом № 1 Вченої ради Державного університету економіки і технології від 28 серпня 2023 року.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_2 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову позивача.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано, що відповідач працює інженером з охорони праці у ТОВ «Макстайп» та його дохід з серпня 2023 року по листопад 2023 року без урахування аліментів становить 26 005,65 грн, сума до виплат за вказаний період склала 15 001,03 грн. Відповідач отримував у середньому 3 750,26 грн. на місяць після відрахування аліментів. За 2023 рік згідно розрахунку заборгованості по аліментам відповідач має заборгованість у сумі 598,44 грн, що спростовує твердження позивача, що всі обов`язки щодо утримання доньки вона несе самостійно. Доводи позивача про те, що відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальної допомоги відповідач спростовує тим, що на неодноразові спроби зустрітися із донькою остання ігнорувала таке бажання. Докази звернення позивача або доньки щодо надання коштів на покриття додаткових витрат на утримання останньої і докази повного ухилення відповідача від надання такої допомоги у добровільного порядку матеріали справи не містять. Крім того позивачем не надано суду доказів придбання (витрачання коштів на придбання) ноутбука та використання його з метою, на яку вона посилається у позовній заяві.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від позивача відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 грудня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, яке видане 04 грудня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Саксаганського районного управління юстиції міста Кривого Рогу, актовий запис № 753 (а.с.7).

ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 26 грудня 2005 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1291. Батьком вказаний ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_1 (а.с.9).

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 06 липня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, яке видане 28 вересня 2010 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 253 (а.с.8).

За виконавчим листом № 2-2558/10, виданим 29 червня 2010 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу, з ОСОБА_2 стягуються щомісячно аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 у вигляді частини від усіх видів заробітку і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 06 травня 2010 року (а.с.10).

ОСОБА_3 є одержувачем освітньої послуги, а саме: денної форми навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року за ступенем освіти бакалавр за спеціальністю «Право», що надається Державним університетом економіки та технології (а.с.12-15).

Згідно інформаційного повідомлення про результати роботи Вченої ради Державного університету економіки і технології від 28 серпня 2023 року, за для забезпечення безпеки учасників освітнього процесу затверджено дистанційний формат навчання освітнього процесу з 01 вересня 2023 року, контактні зустрічі зі здобувачами освіти (1-2 курси) за умов безпеки (а.с.17-19).

Згідно чеку з ТОВ «Комфі Трейд» від 17 жовтня 2023 року, позивачем було придбано ноутбук «Acer Aspire 3 A315-58 (NX.ADDEU.015) Pure Silver» за ціною 15 999 грн. (а.с.20).

Згідно довідки про доходи, ОСОБА_2 працює інженером з охорони праці на ТОВ «Макстайп» на отримав заробітну плату за період з серпня 2023 року по листопад 2023 року у розмірі 26 005,65 грн (а.с.33).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа № 2-2558, виданого Саксаганським районним судом, складеного державним виконавцем Лисенко І.В. за період з січня 2020 року по грудень 2023 року ОСОБА_1 нараховані аліментів у сумі 71 511,13 грн, а сплачено 70 912,69 грн. Заборгованість станом на 01 грудня 2023 року складає 598,44 грн (а.с.34).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до пункту 4 частини 1, пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушенням норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим ), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до частини 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову в даній справі є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону, рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив з правомірності заявлених позивачем вимог в частині стягнення з відповідача суми грошових коштів додаткових витрат на дитину за придбання ноутбуку в розмірі 7999,50 грн., що є половиною від встановленої в судовому засіданні суми додаткових витрат, понесених позивачем (15999 грн. / 2), оскільки запровадження в Україні дистанційної форми навчання під час дії воєнного стану є загальновідомим фактом, а також підтверджений Протоколом № 1 Вченої ради Державного університету економіки і технології від 28 серпня 2023 року.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» та частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XIIта набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до вимог статті 181 СК України.

Відповідно до частини 1 статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з хворобою дитини. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України у справі № 6-1489цс17 вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 16 жовтня 2019 року у справі № 219/1766/18, такі особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті (постанова від 16 жовтня 2019 року).

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 761/6933/17, постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 766/22653/17.

Відповідно до частини 2 статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разова, періодично або постійно.

У пункті 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статі 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами ,якими є розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо, на що потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Отже, додаткові витрати на дитину присуджуються за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю розвитку певних здібностей у дитини, талантів, чи необхідністю лікування, реабілітації у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини аліментів, які стягуються на утримання дитини, тобто на звичні для неї потреби - харчування, одяг, розваги, тощо. Наявність і потребу в додаткових витратах має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат.

При цьому, розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Колегія суддів, відповідно до наведеного вище, приходить до висновку, що витрати на купівлю ноутбуку не зумовлені особливими обставинами, зокрема, вони не покликані розвивати здібності дитини, чи її таланти, не викликані тяжкою хворобою чи каліцтвом дитини у розумінні статті 185СК України і не виходять за рамки звичайних витрат на утримання дитини, а тому висновок суду про задоволення позовних вимог позивача є помилковим.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

За частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 7 статті 141 ЦПК України).

Враховуючи вищезазначене та те, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги відповідача і ухвалення нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , за подання якого позивач судовий збір не сплачувала на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає компенсації ОСОБА_2 в розмірі 1 626,51 грн за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтями 367, 369, 376, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, відмовити.

Судові витрати, понесені ОСОБА_2 за подання апеляційної скарги в розмірі 1 626 (одна тисяча шістсот двадцять шість) гривень 51 копійок, компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді Я.М.Бондар

В.П.Зубакова