Провадження №2/748/64/24
Єдиний унікальний № 743/487/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Майбороди С.М.,

з участю секретаря судового засідання Пасько К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору : Служба у справах дітей Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, Орган опіки та піклування Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, про визначення місця проживання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

26 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю ОСОБА_1 .. Позов вмотивований тим, що з 2009 року відповідач вчиняв систематичне домашнє насильство щодо позивача, застосовував словесні образи, погрози, залякування, принижує її та її близьких, шантажує дітьми, обмежує її волю та її життя. 01.04.2023 року позивач вимушена була втекти з дому до своїх батьків разом з дітьми, оскільки боїться за своє життя та життя дітей. Відносно відповідача складались протоколи про притягнення його за вчинення домашнього насилля, винесені термінові заборонні приписи. Позивач має наміри проживати окремо від позивача, проте не може досягнути з ним згоди де проживатимуть діти. Відповідач весь час маніпулює дітьми, відбирає їх, як йому зручно та повертає, коли захоче.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 09.05.2023 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Розпорядженням в.о. голови суду № 79 від 25.09.2023, передано справу № 748/487/23 на розгляд Чернігівському районного суду Чернігівської області.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2023 року справу прийнято до провадження Чернігівського районного суду Чернігівської області.

Позивач в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься її заява, відповідно до якої вона просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, оскільки побоюється відповідача.

Відповідач, будучи повідомленим належним чином про день та час розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду та відзиву на позов не надав. Під час перебування справи у Ріпкинському районному суді Чернігівської області отримував поштові відправлення за зареєстрованим місцем проживання, нову адресу свого проживання суду не повідомив.

Також про день та час розгляду справу судом повідомлено адвоката відповідача, з яким було укладено договір про надання правової допомоги, - ОСОБА_5 , який в судове засідання не з`явився і про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа Служба у справах дітей Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надали заяву про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа Орган опіки та піклування Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надали заяву про розгляд справи за його відсутності.

З урахуванням встановлених обставин, суд визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності її учасників.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.9,10).

Згідно довідки виконавчого комітету Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 322 від 26.04.2023, ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 , разом з нею фактично без реєстрації проживають діти : ОСОБА_3 та ОСОБА_3 ..

24 та 25 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_2 було винесено термінові заборонні приписи стосовно кривдника, якими його було зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи ОСОБА_1 , заборонено вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, у зв`язку зі скоєнням домашнього насильства (а.с. 12-13).

Згідно повідомлення Чернігівського міського центру служб Чернігівської міської ради № 345 від 21.04.2023, ОСОБА_1 звернулась до Чернігівського міського центру соціальних служб та повідомила, що вже довгий час страждає від домашнього, в тому числі гендерно зумовленого насильства з боку її колишнього чоловіка ОСОБА_2 .. З її слів, він багато років принижує її, б`є, а нещодавно був випадок зґвалтування, з приводу якого жінка не зверталась до поліції. Знущана часто траплялись в присутності дітей. В результаті опитування було встановлено, що ОСОБА_6 перебуває в тяжкому депресивному стані та має дуже високий рівень тривожності. ОСОБА_1 рекомендована тривала робота за психологом (а.с. 13,14).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ріпкинської селищної ради № 183 від 08.08.2023, постановою Чернігівського апеляційного суду від 17.07.2023 відносно ОСОБА_2 видано обмежувальний припис строком на три місяці, оскільки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тривалий конфлікт, останній не бажає його врегулювання, неодноразово застосовував психологічне та фізичне насильство відносно ОСОБА_1 .. В результаті домашнього насильства, мати з дітьми перебувають в центрі соціально-психологічної допомоги та мають пригнічений емоційний стан. Тому, орган опіки та піклування Ріпкинської селищної ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.37-38).

Відповідно до постанови Чернігівського апеляційного суду від 17 липня 2023 року ОСОБА_2 на 3 місяці видано обмежувальний припис та заборонено наближатись ближче ніж на сто метрів до місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заборонено вести листування, телефонні переговори або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. ( а.с.60-62)

Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст.160, ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов"язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров"я та інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27.02.1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) вказано, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) зроблено висновок, що «Декларація прав дитини не є міжнародним договором у розумінні Віденської конвенції про право міжнародних договорів від 23 травня 1969 року та Закону № 1906-IV, а також не містить положень щодо набрання нею чинності. У зв`язку із цим Декларація прав дитини не потребує надання згоди на її обов`язковість Верховною Радою України і не є частиною національного законодавства України. Разом з тим положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей».

Встановлені обставини, з яких вбачається, що ОСОБА_1 та її малолітні діти: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є "жертвами" домашнього насильства, діти є постійними свідками конфлікту між батьком та матір`ю, при цьому батько висловлюється нецензурно в бік їх матері, завдає тілесних ушкоджень, проявляє агресивну поведінку, отже за місцем проживання батька для дітей не створена атмосфера любові, поваги, доброзичливості, що виключає подальше проживання дітей разом з батьком. Діти на даний час переховуються разом з матір`ю, тривалий час перебувають в центрі соціально-психологічної допомоги.

Враховуючи досліджені обставини справи в сукупності, на підставі доказів, які надані, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача, як то передбачено ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. 12, 17, 81, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст.157, 159, 160 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору : Служба у справах дітей Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, Орган опіки та піклування Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, про визначення місця проживання дітей задовольнити.

Визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073,60 грн сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації : АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації : АДРЕСА_2 .

Третя особа : Служба у справах дітей Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, адреса : вул. Святомиколаївська, 85, смт Ріпки, Чернігівський район, Чернігівська область.

Третя особа : Орган опіки та піклування Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області : вуо. Святомиколаївська, 85 смт Ріпки, Чернігівський район, Чернігівська область.

Суддя С. М. Майборода