ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року

м. Київ

справа № 442/9251/21

провадження № 61-10308св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - керівник Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Львівської обласної державної адміністрації,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, ОСОБА_1 ,

третя особа - державне підприємство «Дрогобицьке лісове господарство»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури на постанову Львівського апеляційного суду від 22 травня 2023 року, прийняту у складі колегії суддів: Мікуш Ю. Р., Приколоти Т. І., Савуляка Р. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2021 року керівник Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Львівської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Львівській області), ОСОБА_1 , третя особа - державне підприємство «Дрогобицьке лісове господарство» (далі - ДП «Дрогобицьке лісове господарство»), про визнання недійсним наказу, припинення права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації, зобов`язання повернути земельну ділянку.

Позовна заява керівника Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області мотивована тим, що наказом ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 16 вересня 2020 року № 13-9350/16-20-СГ за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 затверджено документацію із землеустрою та надано їй у власність земельну ділянку, площею 1,4 га, кадастровий номер :08:000:0001, для ведення особистого селянського господарства на території Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району (проект землеустрою розроблено згідно з наказом від 15 лютого 2018 року № 13-772/16-18-СГ).

21 вересня 2020 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області Шимброю М. Я., номер запису про право власності 54227276, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, зареєстровано право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 1,4 га, кадастровий номер :08:000:0001, для ведення особистого селянського господарства на території Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району.

Відповідно до документації із землеустрою, відведення вказаної земельної ділянки (викопіювання) передбачалось за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області.

Вищевказана інформація підтверджується листом ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 05 листопада 2020 року № 10-13-0.31-7016/2-20 наданого на запит Дрогобицької місцевої прокуратури від 20 жовтня 2020 року № 14.32/04-27-4701 вих-20.

Однак, надана у власність ОСОБА_1 земельна ділянка перебуває у постійному користуванні ДП «Дрогобицьке лісове господарство» та відноситься до земель лісового фонду, у встановленому законом порядку не вилучалася і цільове призначення її не змінювалося.

Позивач просив суд:

- визнати недійсним наказ ГУ Держгеокадастру в Львівській області від 16 вересня 2020 року № 13-9350/16-20-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» для особистого селянського господарства на території бувшої Старокропивницької сільської ради за межами населеного пункту площею 1,4 га у власність ОСОБА_1 ;

- припинити право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 1,4 га, кадастровий номер :08:000:0001, для особистого селянського господарства, розташовану на території колишньої Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району за межами населеного пункту, відомості про державну реєстрацію якої внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 21 вересня 2020 року за № 54227276;

- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, площею 1,4 га, кадастровий номер :08:000:0001, для особистого селянського господарства, розташованої на території колишньої Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району за межами населеного пункту, та закрити розділ про реєстрацію об`єкта нерухомого майна № 212 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку, площею 1,4 га, кадастровий номер :08:000:0001, для особистого селянського господарства, розташовану на території колишньої Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району за межами населеного пункту, у власність держави в особі Львівської обласної державної адміністрації.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 жовтня 2022 року позов керівника Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області задоволено.

Визнано недійсним наказ ГУ Держгеокадастру в Львівській області від 16 вересня 2020 року № 13-9350/16-20-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» для особистого селянського господарства на території колишньої Старокропивницької сільської ради за межами населеного пункту, площею 1,4 га, у власність ОСОБА_1 .

Припинено право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 1,4 га, кадастровий номер :08:000:0001, для особистого селянського господарства, розташовану на території колишньої Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району за межами населеного пункту, відомості про державну реєстрацію якої внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 21 вересня 2020 року за № 54227276.

Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки, площею 1,4 га, кадастровий номер :08:000:0001, для особистого селянського господарства, розташованої на території колишньої Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району за межами населеного пункту та закрито розділ про реєстрацію об`єкту нерухомого майна № 212 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку, площею 1,4 га, кадастровий номер :08:000:0001, для особистого селянського господарства, що розташована на території колишньої Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району за межами населеного пункту, у власність Держави в особі Львівської обласної державної адміністрації.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 не погоджувався Кабінетом Міністрів України та Держлісагенством України, тому спірна земельна ділянка вибула із державної власності без згоди постійного землекористувача ДП «Дрогобицьке лісове господарство» в порушення порядку вилучення та зміни цільового призначення земель лісового фонду, внаслідок прийняття оскаржуваного наказу ГУ Держгеокадастру у Львівській області та реєстрації права власності за ОСОБА_1 , чим порушено інтереси держави.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Львівського апеляційного суду від 22 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 жовтня 2022 року скасовано.

Ухвалено нове рішення.

Відмовлено керівнику Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області у задоволенні позову в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Львівської обласної державної адміністрації.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції про задоволення позову та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що прокурор, звертаючись з позовною заявою про належність спірної ділянки у її частині, яка не визначена у площі та у координатах до земель лісового фонду державної власності, не надав доказів у вигляді планово-географічних матеріалів, їх погодження, не надав розпорядчого акта уповноваженого органу влади про надання земель у постійне користування ДП «Дрогобицьке лісове господарство».

Отже, при ухваленні рішення, суд першої інстанції не перевірив наявність правових підстав належності спірної земельної ділянки до земель лісового фонду, не перевірив наявність державного акта на право постійного користування земельними лісовими ділянками чи планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

Матеріалах справи не містять доказів того, що спірна земельна ділянка в її частині обліковувалася як землі лісогосподарського призначення (ліс), відсутні рішення уповноважених органів про передачу земель у постійне користування ДП «Дрогобицьке лісове господарство». На карті-схемі зазначені обриси (контури) земельної ділянки, яка перебуває у користуванні підприємства, однак не зазначено про накладення меж, контурів та координат спірної земельної ділянки із ділянками лісового фонду, відсутні схематичні зображення накладок, відсутні дані про площу, її місцезнаходження.

В проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 наявний висновок експерта землевпорядної експертизи документації від 02 липня 2020 року, яким підтверджено відповідність проекту землеустрою вимогам земельного законодавства та фактичним обставинам справи. Висновок експерта землевпорядної експертизи ніким не спростований, є одним із належних, допустимих та достовірних доказів.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У липні 2023 року заступник керівника Львівської обласної прокуратури подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив суд скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 22 травня 2023 року і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга заступника керівника Львівської обласної прокуратури мотивована тим, що суд апеляційної інстанції належним чином не повідомив прокуратуру про дату, час і місце судового засідання, оскільки матеріали справи не містять доказів отримання судових повісток на 27 березня 2023 року та 22 травня 2023 року. Судові повістки направлялися апеляційним судом на невірну електронну адресу прокуратури, зокрема на ІНФОРМАЦІЯ_3замість ІНФОРМАЦІЯ_2

Підставою касаційного оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 22 травня 2023 року заявник вказує на порушення норм процесуального права, оскільки справу розглянуто апеляційним судом за відсутності представника прокуратури, належним чином не повідомленої про дату, час і місце судового засідання (пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України).

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У серпні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Козій І. Ю. подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому зазначив, що прокурор не є учасником справи, оскільки виступає в якості представника відповідного учасника, зокрема Львівської обласної державної адміністрації, представник якої був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи, тому просив суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судове рішення без змін як таке, що ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У вересні 2023 року заступник керівника Львівської обласної прокуратури подав до Верховного Суду відповідь на відзив представника ОСОБА_1 - адвоката Козія І. Ю., в якому зазначив, що прокурор, звертаючись до суду із позовною заявою в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації, набуває статусу учасника справи і відповідних прав та обов`язків, тому представник ОСОБА_1 - адвокат Козій І. Ю. помилково вважає, що прокурор є представником (довіреною особою) Львівської обласної державної адміністрації як позивача.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 17 липня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.

У липні 2023 року заявник у встановлений судом строк усунув недоліки касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 24 липня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

У серпні 2023 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга заступника керівника Львівської обласної прокуратури підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Статтею 400 ЦПК України встановлено межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Так, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частинами третьою-сьомою статті 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

За змістом частини третьої статті 130 ЦПК України, у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси, судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Львівського апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 жовтня 2022 року.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 жовтня 2022 року у цій справі (т. 2, а. с. 9, 10).

28 грудня 2022 року копію ухвали Львівського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року із копією апеляційної скарги надіслано Дрогобицькій окружній прокуратурі Львівської області на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_3(т. 2, а. с. 11, 15, 20, 26, 27).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 27 березня 2023 року о 15 год. 00 хв. з повідомленням учасників справи (т. 2, а. с. 31).

01 березня 2022 року Дрогобицькій окружній прокуратурі Львівської області на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_3надіслано судову повістку-повідомлення про розгляд справи 27 березня 2023 року о 15 год. 00 хв. (т. 2, а. с. 34, 38).

Відповідно до протоколу судового засідання Львівського апеляційного суду від 27 березня 2023 року задоволено клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Козія І. Ю., розгляд справи відкладено на 22 травня 2023 року, про що повідомлено Дрогобицьку окружну прокуратуру Львівської області шляхом направлення судової повістки-повідомлення про розгляд справи на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_3(т. 2, а. с. 68, 69, 73, 74).

Згідно з протоколом судового засідання Львівського апеляційного суду від 22 травня 2023 року справу розглянуто в судовому засіданні за відсутності представника прокуратури (т. 2, а. с. 80-82).

З позовної заяви та з усіх документів, поданих від Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області, а також від Львівської обласної прокуратури, вбачається, що в них зазначена електронна адреса прокуратури: ІНФОРМАЦІЯ_2

Матеріали справи не містять жодного рекомендованого повідомлення про вручення прокуратурі поштового відправлення з повідомленням про розгляд справи Львівським апеляційним судом 27 березня 2023 року та 22 травня 2023 року.

Електронна адреса, на яку направлялися копії ухвал Львівського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року та 22 лютого 2023 року, судові повістки-повідомлення про призначення розгляду справи на 27 березня 2023 року і на 22 травня 2023 року, зазначена невірно, а саме: з помилкою в одній літері: ІНФОРМАЦІЯ_3 замість ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що прокуратура була належним чином повідомлена про розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Незалежно від того, у чиїх інтересах прокурор пред`явив позов, він, здійснюючи конституційне представництво, є самостійним учасником процесу і суд повинен належним чином його повідомляти про дату судового засідання.

Відповідно до пункту 5 частини першої, частини четвертої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції помилково розглянув цю справу за відсутності представника позивача- Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області, який не був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до пункту 5 частини першої, частини четвертої статті 411 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування рішення суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку про те, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята без додержання норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Положеннями пунктів 1, 2 частини третьої статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи, що порушення допущені судом апеляційної інстанції, то справу необхідно передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 401, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного суду від 22 травня 2023 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник