Справа № 946/5261/22
Провадження № 2/946/523/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Пащенко Т.П.

при секретарі Топтигіної О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30.03.2022 року о 12 годинi 48 хвилин в місті Ізмаїлі на проспекті Суворова кут вулиці Чехова водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ-21101», д/з НОМЕР_1 , здійснив проїзд на червоний сигнал світлофора та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Jeep Compass», д/з НОМЕР_2 , яке було припарковано, після чого транспортний засіб «ВАЗ-21101» розвернуло в протилежний напрямок та здійснило зіткнення з автомобілем «Iveco», д/з НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. 28.04.2022 року постановою судді Ізмаїльського міськрайонного суду у справі №946/2256/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення в розмірі 850 грн. Постанова набрала законної сили. ОСОБА_2 штраф сплатив. Відповідно до висновку експерта №131/22 від 03.05.2022 року вартість відновлювального ремонту «Jeep Compass», д/з НОМЕР_2 , визначена у сумі 379422,65 грн. Вартість матеріального збитку з урахуванням зносу визначена рівною 234015,62 грн. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ-21101», д/з НОМЕР_1 , застрахована в ПрАТ «Страхова група «ТАС» відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ520311 від 15.05.2021 року. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 130 000 грн., франшиза 2500 грн. Таким чином, сума страхового відшкодування становить 127500 грн. Різниця між фактичною вартістю ремонту та страховим відшкодуванням складає 379422,65 грн. 127500 грн. = 251922,65 грн., яку необхідно стягнути з ОСОБА_2 , як з винної особи. Позивач вказує, що, крім того, йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає в порушенні його права власності, зокрема, внаслідок пошкодження його транспортного засобу, він зазнав переживання та страждання з приводу того, що особи, відповідальні за збитки не поновлюють його порушене право та не сплачують в добровільному порядку шкоду завдану йому. Також, хвилювання та думки про те, як відновити транспортний засіб, тримали і тримають його у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім`ї. Фактично втративши можливість протягом тривалого часу вільно користуватись своїм транспортним засобом, позивач був змушений витрачати значний час для пересування громадським транспортом по справах, а також змінив свій звичний робочий день, оскільки витрачав чимало часу на поїздки до станцій технічного обслуговування, оцінювачів, органів судової влади та поліції з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім`ю та роботу. Позивач вказує, що моральну шкоду він оцінює у 50 000,00 грн, яку повинен відшкодувати ОСОБА_2 . З огляду на викладене, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 301922,65 грн., з яких: 251922,65 грн. - матеріальна шкода, 50 000,00 грн. моральна шкода, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. і судовий збір у розмірі 3019,23 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник позивача адвокат Міркун С.М. надав суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу у його відсутності. Також, просив суд відмовити у задоволенні клопотання відповідача про визнання автотоварознавчого дослідження недійсним.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. 29.11.2023 року надав суду клопотання, в якому вказав, що вважає висновок експерта №131/22 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Jeep Compass», д/з НОМЕР_2 , складеного 03.05.2022 року, недійсним, оскільки він був відсутній на технічному огляді вказаного колісного транспортного засобу з вини замовника дослідження ОСОБА_1 , що вплинуло на його майбутні майнові права. Також, вказав, що підпис на сторінці 44 експертизи не належить йому, є підробленим. Крім того, в експертному досліджені наявні орфографічні помилки.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст.129 Конституції України, ст.ст.12,13,77,78,79,80,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 2 цієї статті визначає, що під збитками розуміється, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно із ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Судом встановлено, що 30.03.2022 року о 12 годинi 48 хвилин в місті Ізмаїлі на проспекті Суворова кут вулиці Чехова водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ-21101», д/з НОМЕР_1 , здійснив проїзд на червоний сигнал світлофора та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Jeep Compass», д/з НОМЕР_2 , яке було припарковано, після чого транспортний засіб «ВАЗ-21101» розвернуло в протилежний напрямок та здійснило зіткнення з автомобілем «Iveco», д/з НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.

Дані обставини встановлені постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.04.2022 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постановою Одеського апеляційного суду від 30.05.2023 року відмовлено ОСОБА_2 у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.04.2022 року у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, апеляційну скаргу на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.04.2022 року повернуто ОСОБА_2 . Постанова набрала законної чинності 30.05.2023 року (а.с.98-99).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Jeep Compass», реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.9).

Отже, судом встановлено, що із вини ОСОБА_2 сталася ДТП, в результаті якої транспортний засіб «Jeep Compass», д/з НОМЕР_2 , належний ОСОБА_1 , отримав механічні пошкодження.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.4,6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ті обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці її дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Як вбачається зі ст.317 ЦК України за змістом права власності власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до висновку експерта №131/22 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Jeep Compass», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного 03.05.2022 року, ринкова вартість колісного транспортного засобу «Jeep Compass», реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом до моменту ДТП, яка сталася 30.03.2022 року, на момент дослідження визначається рівною 462009,84 грн., вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «Jeep Compass», реєстраційний номер НОМЕР_2 , визначається рівною 379422,65 грн., вартість матеріального збитку станом на день проведення експертного (технічного) огляду 14.04.2022 року на момент дослідження визначається рівною 234015,62 грн. (а.с.10-48).

Як вбачається з відповіді АТ «СГ «ТАС» від 25.05.2022 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована АТ «СГ «ТАС» (приватне) згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 520311 від 15.05.2021 року. Франшиза, згідно ОСОБА_4 , становить 2500,00 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Jeep Compass», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 323063,34 грн. Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 130 000,00 грн. Розрахунок суми страхового відшкодування: 130 000,00 грн. 2500,00 грн. = 127 500,00 грн. (а.с.53).

ОСОБА_1 звернувся 03.04.2022 року із заявою про страхове відшкодування до АТ «СГ «ТАС» (а.с.52).

Частиною другою статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена в АТ «СГ «ТАС» (приватне) згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ 520311 від 15.05.2021 року страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000,00 грн., франшиза 2500,00 грн. (а.с.53).

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про страхування», серед обов`язків страховика визначено, шо при настанні страхового випадку він має здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до виписки банку від 06.03.2024 року, 30.05.2022 року зараховано страхове відшкодування на рахунок ОСОБА_1 у сумі 127 500,00 грн.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За висновком Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15, з яким погодився Верховний Суд у постанові по справі №686/17155/15-ц від 03.10.2018 року, вказувалося, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика в силу положень закону не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від ліміту страхового відшкодування (страхової виплати).

Відносини між винною особою та її страховиком регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами ст. 29 Закону № 1961-IV, згідно з якою у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Враховуючи, що відповідно до висновку експерта вартість матеріального збитку станом на день проведення експертного (технічного) огляду визначається рівною 234015,62 грн., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 379 422,65 грн., різниця між фактичною вартістю ремонту та страховим відшкодуванням складає 379 422,65 грн. 127 500,00 грн. = 251 922,65 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 .

Будь-яких доказів у відповідності до положень ст.ст. 77-80 ЦПК України на підтвердження того, що відповідач виплачував позивачу відшкодування матеріальної шкоди матеріали справи не містять.

Частиною 1 ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача, що висновок експерта №131/22 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Jeep Compass», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складений 03.05.2022 року, є недійним, посилаючись на підроблення підпису ОСОБА_2 та орфографічні помилки у висновку, оскільки відповідач із клопотанням щодо призначення почеркознавчої судової експертизи, судової експертизи з метою встановлення визначення вартості матеріальної шкоди або іншої судової експертизи до суду не звертався.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню та з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 сума матеріальної шкоди у розмірі 251922,65 грн., що становить різницю між фактичною вартістю відновлювального ремонту та страховим відшкодуванням.

Що стосується вимог позивача ОСОБА_1 щодо стягнення на його користь моральної шкоди з відповідача ОСОБА_2 в розмірі 50 000 грн., суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди в наслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 (зі змінами до пункту 9 внесеними постановою від 25.05.2001 р. №5), роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.2 ст.78 того ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи факт заподіяння позивачу моральної шкоди у зв`язку з пошкодженням його майна, протиправність дій відповідача ОСОБА_2 , причинний зв`язок між такими діями та їх наслідками, вину відповідача в завданні моральної шкоди позивачеві, суд приходить до висновку, щодо необхідності стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості у відшкодування моральної шкоди грошової компенсації в сумі 5 000 грн., отже вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу, пов`язаних з розглядом справи, суд виходить з положень ст.133 ЦПК України, відповідно до яких, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог тощо.

Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Міркун С.М. надав професійну правничу допомогу позивачу, що підтверджується договором від 03.06.2022 року та ордером серії ВН №1136835 від 03.06.2022 року (а.с.57, 59).

Позивач зазначає, що поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн., в підтвердження витраченої суми, позивачем та його представником суду надано квитанцію прибуткового касового ордеру від 03.06.2022 року (а.с.60).

Оскільки судові витрати у сумі 7000,00 грн. підтверджені належними та допустимими доказами, є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом обсягу робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, суд приходить до висновку щодо стягнення 7 000,00 грн. з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення на користь позивача ОСОБА_1 з відповідача ОСОБА_2 суми матеріальної шкоди у розмірі 251 922,65 грн., суми у рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн., витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн.

За правилами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позову, стягує судовий збір відповідача на користь позивача.

Згідно платіжного доручення від 05.08.2022 року (а.с.1) позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 3019,23 грн.

Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, то з відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір пропорційно сумі задоволених позовних позовних вимог у розмірі 2569,23 грн. (85,10%).

Керуючись ст.ст.12,13,76-81,83, 95,141, 258, 259, 263 - 265, 268, 272 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 625, 979, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків « НОМЕР_4 », на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків « НОМЕР_5 », у рахунок відшкодування матеріальної шкоди у сумі 251 922,65 (двісті п`ятдесят одна тисяча дев`ятсот двадцять дві гривні шістдесят п`ять копійок) гривень, суми у рахунок відшкодування моральної шкоди у сумі 5 000,00 (п`ять тисяч гривень нуль копійок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків « НОМЕР_4 », на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків « НОМЕР_5 », витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 (сім тисяч гривень нуль копійок) грн. та судовий збір в у сумі 2569,23 (дві тисячі п`ятсот шістдесят дев`ять гривень двадцять три копійки) грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Т.П.Пащенко