Номер провадження № 2/521/1094/24
13 березня 2024 року
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Бобуйка І.А.
секретаря судового засідання - Скрипченко Г.В.
02.10.2023 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила суд: виділити належні ОСОБА_1 9/100 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5 , що складається з: житлової кімнати площею 13,7 кв.м., житлової кімнати площею 19,6 кв.м., коридору площею 7,7 кв.м., кухні площею 12,6 кв.м., душової площею 0,9 кв.м., санвузла площею 4,2 кв.м., загальною площею 58,7 кв.м., житловою площею 33,3 кв.м., в натурі в окремий об?єкт нерухомого майна та визнати право власності на житловий будинок що складається з: житлової кімнати площею 13,7 кв.м., житлової кімнати площею 19,6 кв.м., коридору площею 7,7 кв.м., кухні площею 12,6 кв.м., душової площею 0,9 кв.м., санвузла площею 4,2 кв.м., загальною площею 58,7 кв.м., житловою площею 33,3 кв.м.; припинити право спільної часткової власності на житловий будинок загальною площею 652 кв.м., житловою площею 355,3 кв.м., що складається з житлових будинків літ. «А, Б, В, Г, Д».
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.10.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13.02.2024 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.
В судове засідання позивачка не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, представник позивачки подав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його особистої участі, та зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не надавали.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, подала до суду заяву, в якій просила слухати справу без її особистої участі.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
29.05.2023 року року до Юридичного департаменту Одеської міської ради подано заяву про державну реєстрацію прав № 55533571.
-за ОСОБА_4 зареєстровано 13/10 частин на підставі договору дарування, посвідченого Третьою одеською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 2-408 від 20.03.2023 року (номер запису про право власності 9126966), що складаються з житлового будинку літ. "А": кухня - 2 площею 54,0 кв.м., 2/3 частини від житлової кімнати - 4 площею 45,0 кв. м., загальною площею 84,0 кв. м., житловою площею 30,0 кв.м.;
-за ОСОБА_3 зареєстровано 8/10 частин на підставі договору дарування, посвідченого Третьою одеською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 2-405 від 20.03.2023 (номер запису про право власності 9126909), що складаються з житлового будинку літ. "А": передпокій - 1 площею 3,5 кв.м., 2/3 частин з коридору - 3 площею 50,5 кв.м., 1/3 частина від житлової кімнати - 4 площею 45,0 кв. м., загальною площею 52,2 кв. м., житловою площею 15,0 кв.м.;
-за ОСОБА_5 зареєстровано 9/10 частин на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 16.03.2015 року, виданого Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області, (номер запису про право власності 9048517);
-за ОСОБА_2 зареєстровано 70/100 частин на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Третьою одеською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 2-402 від 20.03.2023 року (номер запису про право власності 9126648), що складаються з житлового будинку літ. "Б" загальною площею 207,0 кв.м., житловою площею 144,0 кв.м., житлового будинку літ. "В" загальною площею 83,0 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м., житлового будинку літ. "Т" загальною площею 40,0 кв.м., житловою площею 25,0 кв.м., житлового будинку літ. "Д" загальною площею 124,0 кв.м., житловою площею 53,1 кв.м.
Також, наявна інформація, що право власності 9126648, 70/100 часток які належать ОСОБА_2 , в зазначеному реєстрі погашено, у зв?язку з виділом частки з об?єкта нерухомого майна на підставі рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційна служба Одеської області" Махортова Ігоря Олександровича індексний номер рішення 36847512 від 31.08.2017 року.
Разом із тим, згідно з п.54 Порядку №1127, для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, утворене у результаті поділу іншого нерухомого майна чи виділу в натурі частки з іншого нерухомого майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, що здійснює виділ у натурі частки, подається договір про поділ спільного майна чи відповідно договір про виділ у натурі частки із спільного майна або рішення суду.
Виходячи з наведеного, судом встановлено, що частка 9/100 не відповідає теперішнім часткам співвласників житлового будинку, тому ОСОБА_1 не має можливості оформити своє право власності на спадкове майно, оскільки при житті ОСОБА_5 не знала, що її частка у праві власності на житловий будинок змінилась, тому її не оформила.
Судом встановлено, що спір виник у зв?язку з тим, що відповідачка - ОСОБА_2 здійснила виділ частки належної їй, без відома співвласників та неможливістю на сьогоднішній день укласти договір про поділ/виділ.
Відповідно до ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.
Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України, усі суб?єкти права власності є рівними перед законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України та ч. 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ч.1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Частинами 1, 3 ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Згідно з частинами першою та другою статті 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Суд зазначає, що за змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно, за загальним правилом, розміру його частки у праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником відокремленого майна.
Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об?єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об?єкта у самостійний об?єкт.
Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об?єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна утворюється самостійний об`єкт нерухомого майна.
Суд звертає увагу, що системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, дає підстави для висновку , що у спорі про поділ (виділ частки) будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною розмірів ідеальних часток і стягненням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.
Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Враховуючи все вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про виділ частки в окремий об`єкт нерухомості та припинення права спільної часткової власності.
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Керуючись ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 258, 259, 263, 264, 265, 352 Цивільного процесуального кодексу України, СУД
Виділити належні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 )9/100 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5 , що складається з: житлової кімнати площею 13,7 кв.м., житлової кімнати площею 19,6 кв.м., коридору площею 7,7 кв.м., кухні площею 12,6 кв.м., душової площею 0,9 кв.м., санвузла площею 4,2 кв.м., загальною площею 58,7 кв.м., житловою площею 33,3 кв.м., в натурі в окремий об?єкт нерухомого майна та визнати право власності на житловий будинок що складається з: житлової кімнати площею 13,7 кв.м., житлової кімнати площею 19,6 кв.м., коридору площею 7,7 кв.м., кухні площею 12,6 кв.м., душової площею 0,9 кв.м., санвузла площею 4,2 кв.м., загальною площею 58,7 кв.м., житловою площею 33,3 кв.м.
Припинити право спільної часткової власності на житловий будинок загальною площею 652 кв.м., житловою площею 355,3 кв.м., що складається з житлових будинків літ. «А, Б, В, Г, Д».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
СУДДЯ: Бобуйок І.А.