Справа № 2-4532/11
Провадження № 2-п/201/201/2024
УХВАЛА

12 березня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

з секретарем судового засідання Галко Д.С.

за участі:

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа КП «Дніпропетровське МБТІ», про припинення права на частку у спільній власності,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа КП «Дніпропетровське МБТІ», про припинення права на частку у спільній власності, 09 листопада 2011 року було ухвалене заочне рішення, яким позовні вимоги задоволені.

До суду 01 березня 2024 року надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 09 листопада 2011 року у вказаній цивільній справі з посиланням на те, що, судом під час розгляду справи не дотримано норми процесуального та матеріального права в частині належного повідомлення відповідача про час, місце та дату судової справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заяву про скасування заочного рішення та просила суд її задовольнити.

Вислухавши сторони, розглянувши заяву, ознайомившись із матеріалами цивільної справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи те, що відповідач - ОСОБА_1 належним чином повідомлялась про призначені у справі судові засідання шляхом надіслання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідача та отримувала такі повістки, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.19, 27, 32), надавала письмові заяві, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не наведено будь-яких обставин на спростовання висновків суду, що відповідно до процесуального закону не зумовлює необхідність скасування заочного рішення, суд вважає за необхідне заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 286-288 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа КП «Дніпропетровське МБТІ», про припинення права на частку у спільній власності залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню окремо від рішення у справі не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повній текст ухвали складений 12 березня 2024 року.

Суддя С.О. Демидова