ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м.Суми

Справа №755/4951/21

Номер провадження 22-ц/816/357/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ,

треті особи виконавчий комітет Шосткинської міської ради (орган опіки та піклування), служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 30 жовтня 2023 року, в складі судді Сидорчука О.М., постановлену у м. Шостка,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 30 жовтня 2023 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, розглядати її зустрічну позовну заяву разом з первісним позовом.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення позову без розгляду з підстав її повторної неявки у судове засідання без поважних причин, оскільки в матеріалах справи наявна завчасно подана заява її представника адвоката Підгорного О.М. про відкладення розгляду справи призначеного на 30 жовтня 2023 року, у зв`язку з його відрядженням та її виїздом за межі Сумської області через невідкладні сімейні обставини. Так, саме 30 жовтня 2023 року, з метою працевлаштування до ТОВ «Шосткинський Елеватор» вона проходила співбесіду у директора товариства у м. Києві, що підтверджується копією довідки. Її представник, як провідний юрисконсульт ТОВ «Віст Груп» з 30.10.2023 по 31.10.2023 був направлений у відрядження. Також у заяві було вказано про її бажання та представника брати участь у справі.

Щодо неявки у судове засідання 29 серпня 2023 року, то її представником 28 серпня 2023 року на електронну пошту суду була подана заява про відкладення розгляду справи.

Відзиву на апеляційну скаргу учасниками справи до апеляційного суду не направлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 адвоката Підгорного О.М., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Залишаючи зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка повторно не з`явилася в судове засідання з невідомих причин, будь-яких доказів на підтвердження поважності причин неявки як в судове засідання 29 серпня 2023 року так і 30 жовтня 2023 року не надано, тому вважав причини її неявки не поважними.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 18 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини.

19 жовтня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини (т. 2, а.с. 190).

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 жовтня 2021 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини до спільного розгляду з первісним позовом (т. 3, а.с. 16).

Справа була призначена до розгляду по суті на 16 лютого 2022 року на 11 год. 30 хв. з викликом сторін та третіх осіб (т. 3, а.с. 63).

Про розгляд справи у вказану дату позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 повідомлена належним чином (т. 3, а.с. 65).

Ув`язку з перебуванням судді у відпустці розгляд справи було відкладено на 25 лютого 2022 року на 11 год. 30 хв., а в подальшому через введення в країні воєнного стану розгляд справи відкладено на 29 серпня 2022 року на 11:00 год. (т. 3, а.с. 70, 71)

У зв`язку з неможливістю прибуття до суду 29 серпня 2022 року, за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 , розгляд справи відкладено на 11 жовтня 2022 року, однак також не відбувся через оголошення повітряної тривоги, відкладено на 07 грудня 2022 року, (т. 3, а.с. 72, 73, 84).

У подальшому справа неодноразово відкладалася з різних причин, адресовані ОСОБА_2 повістки поверталися без вручення з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання» (т. 3, а.с. 116-118, 129, 135, 157, 168, 180, 183, 186) при цьому її представник повідомляв суд про набуття нею статусу внутрішньо переміщеної особи та виїзд до м. Києва (т. 3. а.с. 83).

Про призначення судового засідання 29 серпня 2023 року об 11:00 год представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 був повідомлений телефонограмою, а самій позивачу за зустрічним позовом повістка не була вручена, повернута з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», і адвокатом була подана заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю в місті ОСОБА_2 за сімейними обставинами (т. 3, а.с. 187, 196, 198).

Розгляд справи було відкладено на 30 жовтня 2023 року (а.с. 201).

27 жовтня 2023 року представник ОСОБА_2 адвокат Підгорний О.М. подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із своїм терміновим відрядженням, та виїздом позивачки за межі Сумської області за не відкладними сімейними обставинами, вказано про їх бажання бути особисто присутніми під час розгляду справи (т. 3, а.с. 230).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює право на справедливий суд. У ч. 1 цієї статті встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції закріплені такі елементи права на судовий захист, як право на розгляд справи, справедливість судового розгляду, публічність розгляду справи та проголошення рішення, розумний строк розгляду справи, розгляд справи судом, встановленим законом, незалежність і безсторонність суду. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом цих вимог процесуального закону правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише в разі повторної неявки позивача, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка без поважних причин, а також за умови, що він був належним чином повідомлений, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Під час вирішення питання про залишення позову без розгляду правове значення має виключно належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду з підстав повторної неявки позивача за зустрічним позовом, оскільки за встановлених обставин, подання заяви про відкладення розгляду справи, не можна зробити однозначний висновок про не поважність причин неявки позивача за зустрічним позовом у судове засідання.

Так, перед кожним судовим засіданням представником позивача завчасно подавалися заяви про відкладення розгляду справи із зазначенням поважності причин не явки в судове засідання, що свідчить про інтерес позивача до позову, а тому не можна вважати причини її неявки не поважними.

ОСОБА_2 надано апеляційному суду довідку про її перебування 30 жовтня 2023 року на співбесіді у м. Києві з метою працевлаштування у ТОВ «Шосткинський Елеватор» та перебування її представника ОСОБА_4 у невідкладному відрядженні (т. 3, а.с. 6, 8).

Також вбачається, що ОСОБА_2 заявляє самостійні позовні вимоги, предметом позову є визначення місця поживання малолітньої дитини, тобто вирішується доля дитини, захист інтересів якої є пріоритетним для суду.

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції не був позбавлений можливості ще раз відкласти розгляд справи.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що ніхто не може бути обмежений у праві доступу до правосуддя, яке охоплює право особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права. Згідно практики Європейського Суду з прав людини, у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Таким чином, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У рішенні по справі Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, як свідчить позиція Європейського Суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Право на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, то питання відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає вирішенню судом першої інстанції по завершенню розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 30 жовтня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина