Номер провадження 2/754/1294/24
РІШЕННЯ

Іменем України

27 лютого 2024 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді - Панченко О.М.,

за участі секретаря - Сарнавського М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та матері, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (в особі представника - адвоката Єрмака О.В.) звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить стягувати щомісячно з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, з дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на утримання дружини з якою проживає дитина, яка не досягла 3-х років, у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, з дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 3-х років.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позові зазначила, що вона з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29 жовтня 2016 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Від початку воєнних дій в Україні позивач змушена була виїхати разом із дітьми за межі України до Чеської Республіки, тобто станом на сьогодні діти проживають разом з матір`ю і перебувають на її утриманні. Батько дітей усунувся від обов`язків утримувати сім`ю, матеріальну допомогу не надає. Звертає увагу суду, що відповідач є особою працездатного віку, забезпечений житлом та не має інших утриманців. Натомість позивач, з`язана необхідністю догляду за дитиною, яка перебуває в періоді раннього дитинства, позбавлена можливості заробляти на проживання. Фактично, єдиним джерелом доходу Позивача є допомога від держави на дітей та мінливі заробітки матері. Тому, вважає звернення до суду з даною позовною заявою доцільним та обгрунтованим, направленим на першочерговий захист інтересів малолітніх дітей, а також інтересів позивача, яка витрачає увесь час на догляд за дітьми.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2023 головуючим суддею по розгляду даної справи визначено суддю Панченко О.М.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. від 30.11.2023 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив.

Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи у суді, а саме за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання направлялась позовна заява з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі та судове повідомлення.

У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, а тому суд вважав за можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно ст. 280 ЦПК України.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне.

В ході судового розгляду встановлено, що сторони з 29 жовтня 2016 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Дніпровським районним у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис за №2280 (а.с.9).

Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які мешкають разом з позивачкою за межами території України в Чеській Республіці, що підтверджується довідкою з місця проживання та знаходяться на її утриманні.

В свою чергу відповідач добровільно матеріальну допомогу в належному обсязі на утримання дітей не надає.

Законодавцем, положенням ч.2 ст.51 Конституції України, закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У відповідності до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Позивачка у своїй позовній заяві просить суд стягнути на її користь з відповідача на утримання малолітніх дітей аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення повноліття дітей.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, про це відповідно також просить позивачка у своїй позовній заяві.

Зважаючи на те, що відповідач за віком є працездатним, відзиву на позов суду не подав, відомостей про наявність на утриманні інших дітей чи непрацездатних дружини, батьків не надійшло, а також враховуючи внесені законодавцем зміни до ст. 182 СК України, якими встановлений мінімальний розмір аліментів, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання дітей аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць.

Щодо вимоги позивачки про стягнення аліментів на її утримання.

Наймолодший син подружжя - ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №2604.

Згідно довідки про місце проживання позивачка на даний час проживає разом із своїми дітьми у тому числі із сином, який не досягнув 3-х річного віку ОСОБА_5 .

На теперішній час між сторонами не досягнуто домовленостей щодо умов та порядку утримання дружини на період догляду за дитиною, а тому вказаний спір підлягає вирішенню судом.

Згідно ст.77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.

Згідно ч.1 ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч.6 ст.84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Згідно ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлений у 2017 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 01 січня 2017 року - 2 920 гривень.

Тобто, на законодавчому рівні встановлено, що мінімально необхідне матеріальне забезпечення однієї працездатної людини в Україні в 2024 році не може бути меншим за 2 920 гривень. Це той законодавчо встановлений мінімум, який має забезпечувати задоволення звичайних мінімальних потреб людини для забезпечення її життєдіяльності та знаходження в соціумі.

Суд не має підстав вважати, що у Позивача у даній справі рівень потреб задоволення, яких є мінімально необхідним для підтримання нормальної життєдіяльності є нижчим за той, який встановлений державою.

Статтею 8 цього ж закону встановлено, що мінімальна заробітна плата в Україні встановлена у місячному розмірі: з 1 січня 2024 року - 7 100 гривень.

Суд зауважує, що інститут материнства є одним із найважливіших в суспільному житті. Його захист є однією із функцій держави.

Суд враховує, що в даній справі на утриманні Позивача знаходяться три малолітні дитини, батьком яких є Відповідач. Одній дитині, станом на дату розгляду справи - 6 років, другій дитині - 4 роки, а третій ще не виповнилось 3 роки. Усі діти проживають із Позивачем. Суд вважає, що догляд за трьома дітьми є важливим і відповідальним обов`язком Позивача. Догляд за трьома дітьми, явно потребує багато часу, що значно ускладнює можливість самостійного заробітку Позивачем.

При цьому, суд зазначає, що кожна людина, а особливо жінка має право на підтримання свого особистого належного стану, як зовнішнього так і психологічного, а так само і стану здоров`я. В даному випадку, це є ще і однією із передумов забезпечення належного догляду і виховання трьох малолітніх дітей.

Батько дитини нарівні із матір`ю дитини є відповідальним за забезпечення та виховання дітей. І якщо, жінка бере на себе більшість із цих обов`язків, при цьому позбавляючись можливості працювати, то обов`язком чоловіка є забезпечення своїх дітей та жінки яка про них піклується в незалежності від факту їх спільного проживання.

Саме на регулювання таких важливих суспільних відносин направлена ч.2 ст.84 СК України.

Суд має враховувати всі обставини справи, зокрема обставини, які об`єктивно не дають змоги чоловіку виконувати свої обов`язки. Деякі не можуть виконувати такі обов`язки внаслідок стану здоров`я, необхідності нести інші постійні витрати, як то на утримання догляду інших дітей чи непрацездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В даній справі, Відповідач не навів та не довів жодної обставини, які свідчили б про неможливість виконання ним обов`язку встановленого ч.2 ст.84 СК України.

Виходячи з вищевикладеного, у суду не має підстав вважати відповідача таким, що не має можливості сплачувати утримання на дружину із якою проживає його дитина до досягнення дитиною трирічного віку. Оскільки відповідач матеріальну допомогу дружині у добровільному порядку не надає, а тому враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 29 лстопада 2023 року і до досягнення - ОСОБА_5 , трьох років.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Оскільки позивачка відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, такий в дохід держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача по справі в розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 223, 367,430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та матері - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 29.11.2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 29.11.2023 року і до досягнення сином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Київського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Панченко