Провадження №2/523/1325/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"13" березня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді - Малиновського О.М.

за участю секретаря - Славинського А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, в поряду загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , громадянина російської федерації ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Ленець О.В. звернулась до суду з позовом в якому посилаючись на п.2 ч.1 ст.164 СК України просила:

позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

встановити опіку над малолітніми дітьми та призначити ОСОБА_1 їх опікуном.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі після народження малолітніх дітей фактично відсторонилися від виховання дітей, їхньою долею не цікавляться, матеріально не допомагають, не турбуються про них, свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню. Малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з часу народження постійно проживають разом з позивакою, яка є їх бабусею. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за наказом служби у справах дітей були тимчасово влаштовані до позивачки. На думку ОСОБА_1 позбавлення батьківських прав відповідачів буде відповідати інтересам дітей. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 30.10.2023р. провадження у справі було відкрито та призначений розгляд справи в загальному позовному провадженні. Було зобов`язано орган опіки та піклування надати суду висновок на розв`язання спору.

01.02.2024р. до суду надійшов висновок органу опіки та піклування Пересипської (колишня Суворовська) районної адміністрації Одеської міської ради.

Ухвалою суду від 14.02.2024р. за клопотанням представника позивачки позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , встановлення опіки та призначення опікуна були залишені без розгляду.

Ухвалою суду від 14.02.2024р. підготовче судове засідання було закрито та призначений розгляд справи за участю сторін.

ОСОБА_1 в призначене судове засідання не з`явилась. Від її представника - адвоката Ленця О.В. до суду надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляду справи за їх відсутності.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась без поважних не те причин. Про час та місце розгляду справи направлялось повідомлення належним чином. Згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутня, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п.4 ч.8 ст.128 ЦПК).

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився без поважних не те причин. В зв`язку з відсутністю зареєстрованого місця проживання відповідача, про час та місце розгляду справи його було сповіщено через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України.

Від представника органу опіки та піклування до суду надійшла заява про підтримання висновку стосовно розв`язання спору по даній справі, з проханням провести розгляд справи за їх відсутності.

За згодою представника позивачки, в зв`язку з неявкою у судове засідання відповідачів, ненадання відзиву на позовну заяву, розгляд справи проведений в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові доказі по справі, дійшов наступного висновку.

Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Так, ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 (свідоцтво НОМЕР_1 від 14.09.1996, видане відділом реєстрації актів цивільного стану виконкому Суворовської райадміністрації народних депутатів м. Одеси).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 10.12.2019р. перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу у подружжя народились діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21.03.2022р. у справі №523/787/22 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був розірваний.

Відповідно до наказу Служби у справах дітей Одеської міської ради від 10.10.2022 № 165, малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було поставлено на первинний облік та згідно наказу Служби у справах дітей Одеської міської ради від 25.11.2022 № 165/1 тимчасово влаштовано в сім`ю родички (бабусі) - ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до наказу Служби у справах дітей Одеської міської ради від 17.10.2022 № 41, малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, як дитину, яка проживає в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

Згідно наказу Служби у справах дітей Одеської міської ради від 10.10.2022 № 166, малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поставлено на первинний облік та згідно наказу Служби у справах дітей Одеської міської ради від 25.11.2022 № 166/1 тимчасово влаштовано в сім`ю родички (бабусі) - ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу Служби у справах дітей Одеської міської ради від 17.10.2022 № 42, малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, як дитину, яка проживає в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №С4-26575-ю/л від 22.02.2023 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, рішенням Суворовського районного суду від 16.01.2023 у справі №523/13606/22 малолітніх ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відібрано у матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без позбавлення батьківських прав та стягнено з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на користь та на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду - 29 жовтня 2022 року і до досягнення повноліття найстаршої дитини.

Заочним рішенням Суворовського районного суду від 17.10.2023 у справі № 523/12028/23 ОСОБА_3 було позбавлено батьківських прав відносно малолітніх: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнено аліменти на користь та на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку з індексацією відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття ОСОБА_7 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 включно, починаючи з 17.07.2023 року.

Отже, судом встановлено та підтверджується органом опіки та піклування та обставина, що на теперішній час з ОСОБА_1 проживають її онуки. Діти перебувають на повному утриманні бабусі, яка дбає про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, виховує дітей в дусі поваги та любові.

05.12.2023р. спеціалістами органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради було обстежено умови проживання родини ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт. Під час обстеження з`ясовано, що квартира складається з 2-х кімнат створено необхідні умови для проживання та повноцінного розвитку дітей. У дітей є окремі спальні місця, іграшки відповідно віку, в наявності одяг та взуття по сезону відповідно віку. ОСОБА_2 за даною адресою не проживає.

Висновком органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 30.01.2024р. № 01-05-8/2080вх(23), орган опіки вважає доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , відносно його малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Надаючи висновок про доцільність позбавлення батьківських прав орган опіки врахував те, що батьки малолітніх дітей повністю ухилилися від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дітей. В свою чергу, бабусею ОСОБА_1 для дітей створені всі належні умови для їх проживання та виховання.

В даній ситуації суд звертає увагу, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»).

Тобто, в даному випадку вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Крім того, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

В силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів).

Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами суд вважає за необхідне з однієї сторони розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції.

З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав малолітньої дитини не розлучатися з батьком і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції про права дитини).

Отже, статтею 8 Конвенції гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя.

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»).

Досліджуючи питання чи «передбачено втручання у право відповідача законом» суд враховує, що процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК (статті 164-167).

Зокрема, відповідно до п.2 ч.1 статті 164 СК батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тому, для суду є беззаперечним те, що втручання у право відповідачів має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається.

Щодо відповідності втручання цілям передбаченим в пункті 2 статті 8 Конвенції то слід зазначити, що право відповідачів «цілям», про які йдеться в пункті 2 статті 8 Конвенції (інтереси національної та громадської безпеки; економічний добробут країни; запобігання заворушенням чи злочинам; захист здоров`я чи моралі, захист прав і свобод інших осіб) суд знаходить, що таке втручання спрямоване на захист «прав і свобод» малолітніх дітей, і відповідно воно має законну мету у значенні пункту 2 статті 8.

Визначаючи, чи був захід по втручанню у права відповідачів, «необхідним в демократичному суспільстві» суд, беручи до уваги справу в цілому, буде розглядати підстави, наведені для виправдання застосованого заходу, на предмет їх відповідності та обґрунтованості відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції. Беззаперечно, що аналіз того, що має найкраще задовольняти інтереси дитітей, є дуже важливим у таких справах (пункт 53 згадуваного вище рішення у справі «Хант проти України).

Так, відповідачам, як батькам малолітніх в провину ставиться ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, що є правовою підставою для позбавлення їх батьківських прав (п.2 ч.1 ст.164 СК).

Дане поняття є «оціночним» і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахуванням цілої сукупності чинників і факторів.

Зокрема, відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

На думку суду врахування обставин, які підпадають під визначення дій особи, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків» не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації.

Згідно до обставин даної справи суд підкреслює, що матеріалами справи підтверджується, що відповідачі фактично з часу народження дітей не приймають участі у виховному процесі своїх дітей, не піклуються про фізичний і духовний їх розвиток, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не намагаються спілкуватися тощо. Тобто, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків.

Наведене в своїй сукупності на думку суду свідчить про ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків. Фактично, відповідачі виховання дітей поклали на ОСОБА_1 , яка є їхньою бабусею.

При цьому, в даній конкретній ситуації судом враховується, що з іншої сторони держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Савіни проти України»).

Але реалізація таких обов`язків держави також вимагає від відповідачів активних дій, які б свідчили про їх бажання скористатись такою допомогою держави. Проте, в даній справі відповідачі жодного разу не звернулися до уповноважених органів держави з метою захисту прав своїх дітей, сприянні їм будь-яким чином реалізувати свої батьківські обов`язки. Відповідачі самоусунулися від свого обов`язку по вихованню дітей.

При цьому суд звертає увагу, що взаємовідносини між дітьми та батьками склались таким чином, що з часу народження проживають разом з бабусею, а тому в даній ситуації судом будуть враховані «інтереси дитини» в широкому розумінні на поняття сім`ї (стаття 5 Конвенції про права дитини).

Зокрема, в даному випадку позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дітей у батьків, оскільки ОСОБА_3 з ними з часу їх народження не проживав, а рішенням суду у ОСОБА_2 вони були відібрані без позбавлення батьківських прав, тобто малолітні діти не проживають зі своїми батьками протягом тривалого часу, так само даний захід не виключає можливість побачення батьків зі своїми дітьми.

Тобто, позбавлення батьківських прав відповідачів фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між батьками та дітьми.

Окремо суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідачі мають право у випадку зміни поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК (стаття 169).

Отже, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дітей відповідачами, свідомого нехтування ними своїми обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав.

Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідачів може бути позбавлено батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини, статті 8 Конвенції (див. наприклад пункт 59 рішення Європейського Суду у справі «Ньяоре проти Франції»), і в такому випадку судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини» оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи (див. пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дитини на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню її інтересів (Пункт 1 статті 3)).

На підставі викладеного суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та достатність підстав для їх задоволення.

Згідно статті 141 ЦПК України з відповідачів в рівних частках на користь держави слід стягнути судові витрати, які складаються з сплаченого судового збору в розмірі 1073,60грн.

Керуючись ст. ст. ст.12,13,76,141,259, 263-265,268, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60грн., тобто по 536,80грн.

Відповідно до частини шостої статті 164 СК України, копію рішення суду в частині позбавлення батьківських прав, після набрання законної сили, надіслати до Суворовського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Відомості про сторін:

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ;

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , громадянин рф, ІНФОРМАЦІЯ_8 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради, , м. Одеса, пр. Доброволського, 106.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача (ів), поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем та третьою особою в Одеський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 13 березня 2024р.

Суддя