ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 713/1429/21

провадження № 61-10392св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1 ,

відповідач- ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Приймак Людмили Іванівни на постанову Чернівецького апеляційного суду від 01 червня 2023 року, прийняту у складі колегії суддів: Одинака О. О., Кулянди М. І., Половінкіної Н. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням заяви про уточненням позовних вимог, просила:

- поділити житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1 , між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за другом варіантом висновку експерта № 163 за результатами проведення судової інженерно-технічної експертизи;

- виділити ОСОБА_1 в натурі: коридор 1-1 площею 5,40 кв. м; житлову кімнату 1-3 площею 20,50 кв. м; житлову кімнату 1-4 площею 12,60 кв. м; житлову кімнату 1-5 площею 14,50 кв. м; суміщений санвузол 1-6 площею 5,00 кв. м; коридор/котельню 1-7 площею 5,20 кв. м (реальна частка у вартості житлового будинку 55 %), а також господарські споруди: сарай літера «Ж»; 1/2 частку колодязя літ. «К»; 1/2 частку вигрібної ями літ. «В.я», погріб (реальна частка у ринковій вартості домоволодіння 51 %), визнавши за нею право власності на вказані приміщення;

- ОСОБА_2 виділити в натурі: передпокій 1-2 площею 11,00 кв. м; коридор 1-8 площею 5,30 кв. м; комору 1-9 площею 4,20 кв. м; кухню 1-10 площею 19,70 кв. м; ґанок (реальна частка у вартості житлового будинку 45 %), а також господарські споруди: сарай літ. «Б»; майстерню літ. «В»; сарай літ. «З»; гараж літ. «І»; сарай літ. «Й»; навіс літ. «Л»; 1/2 частку колодязя літ. «К»; 1/2 частку вигрібної ями літ. «В.я». (реальна частка у ринковій вартості домоволодіння 49 %), визнавши за ним право власності на вказані приміщення;

- поділити в натурі земельну ділянку, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:1261, площею 0,15 га, між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за другим варіантом висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-технічної експертизи;

- виділити ОСОБА_1 в натурі у власність: 51/100 частки земельної ділянки, площею 0,0749 га, з такими розмірами по периметру: 8,68 мп; 2,96 мп; 5,69 мп; 4,35 мп; 9,79 мп; 1,25 мп; 3,86 мп; 2,89 мп; 3,14 мп; 3,11 мп; 2,15 мп; 0,56 мп; 2,55 мп; 5,45 мп; 3,74 мп; 16,07 мп; 8,20 мп; 5,09 мп; 6,08 мп; 22,14 мп; 3,89 мп; 3,41 мп; 3,58 мп і 14,76 мп;

- ОСОБА_2 виділити в натурі у власність: 49/100 частки земельної ділянки, площею 0,0719 га, з такими розмірами по периметру: 23,07 мп; 2,85 мп; 5,39 мп; 6,92 мп; 28,01 мп; 32,17 мп; 5,09 мп; 8,20 мп; 16,07 мп; 3,74 мп; 5,45 мп; 2,55 мп; 0,56 мп; 2,15 мп; 3,11 мп; 3,14 мп; 2,89 мп; 3,86 мп; 7,85 мп; 2,88 мп; 3,09 мп; 3,03 мп; 1,43 мп; 9,85 мп; 9,79 мп; 4,35 мп; 5,69 мп і 2,96 мп;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму компенсації у розмірі 10 327,00 грн за відступ від ідеальних часток співвласників у спірному домоволодінні;

- право спільної часткової власності між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та спільної сумісної власності на земельну ділянку, цільове призначення - для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:002:1261, площею 0,15 га, які розташовані по АДРЕСА_1 , припинити.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, щоїй та відповідачу на праві спільної часткової власності, по 1/2 частки кожному, належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1 .

Також їй та відповідачу на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:002:1261, площею 0,15 га, яка розташована за вказаною адресою.

Між сторонами виникають суперечки з приводу спільного майна, а тому існує необхідність у його поділі.

При цьому позивачка посилалась на положення статей 358, 364, 367 ЦК України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 16 березня 2023 року, ухваленим у складі судді Пилип`юка І. В., позов ОСОБА_1 задоволено.

Виділено ОСОБА_1 в натурі у власність 1/2 ідеальну частку житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 , згідно з другим варіантом розподілу висновку експерта № 163 від 08 листопада 2022 року, а саме:

1) у житловому будинку: коридор 1-1 площею 5,40 кв. м; житлова кімната 1-3 площею 20,50 кв. м; житлова кімната 1-4 площею 12,60 кв. м; житлова кімната 1-5 площею 14,50 кв. м; суміщений санвузол 1-6 площею 5,00 кв. м; коридор/котельня 1-7 площею 5,20 кв. м (реальна частка у вартості житлового будинку 55 %);

2) у господарських будівлях та спорудах: сарай літ. «Ж»; 1/2 колодязя літ. «К»; 1/2 вигрібної ями літ. «В.я», погріб (реальна частка у ринковій вартості домоволодіння 51 %), загальною вартістю 542 448,50 грн.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на виділені з житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 :

1) у житловому будинку: коридор 1-1 площею 5,40 кв. м; житлова кімната 1-3 площею 20,50 кв. м; житлова кімната 1-4 площею 12,60 кв. м; житлова кімната 1-5 площею 14,50 кв. м; суміщений санвузол 1-6 площею 5,00 кв. м; коридор/котельня 1-7 площею 5,20 кв. м;

2) у господарських будівлях та спорудах: сарай літ. «Ж»; 1/2 колодязя літ. «К»; 1/2 вигрібної ями літ. «В.я», погріб, загальною вартістю 542 448,50 грн, що на 10 327,00 грн більше ідеальної частки.

Виділено ОСОБА_2 у натурі у власність 1/2 ідеальну частку житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 , згідно з другим варіантом розподілу висновку експерта № 163 від 08 листопада 2022 року, а саме:

1) у житловому будинку: передпокій 1-2 площею 11,00 кв. м; коридор 1-8 площею 5,30 кв. м; комора 1-9 площею 4,20 кв. м; кухня 1-10 площею 19,70 кв. м; ґанок;

2) у господарських будівлях та спорудах: сарай літ. «Б»; майстерня літ. «В»; сарай літ. «З»; гараж літ. «І»; сарай літ. «Й»; навіс літ. «Л»; 1/2 колодязя літ. «К»; 1/2 вигрібної ями літ. «В.я», загальною вартістю 521 794,50 грн.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на виділені з житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 :

1) у житловому будинку: передпокій 1-2 площею 11,00 кв. м; коридор 1-8 площею 5,30 кв. м; комора 1-9 площею 4,20 кв. м; кухня 1-10 площею 19,70 кв. м; ґанок;

2) у господарських спорудах та спорудах: сарай літ. «Б»; майстерня літ. «В»; сарай літ. «З»; гараж літ. «І»; сарай літ. «Й»; навіс літ. «Л»; 1/2 колодязя літ. «К»; 1/2 вигрібної ями літ. «В.я», загальною вартістю 521 794,50 грн, що на 10 327,00 грн менше ідеальної частки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю у вартості часток, яка становить 10 327,00 грн.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Виділено ОСОБА_1 в натурі у власність 51/100 земельної ділянки загальною площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:002:1261, цільове призначення 1.8 - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , згідно з проектом розподілу варіант 2/1 висновку експерта №163 від 08 листопада 2022 року, а саме: площею - 0,0749 га (на плані синій колір) з такими розмірами по периметру: 8,68 мп; 2,96 мп; 5,69 мп; 4,35 мп; 9,79 мп; 1,25 мп; 3,86 мп; 2,89 мп; 3,14 мп; 3.11 мп; 2,15 мп; 0,56 мп; 2,55 мп; 5,45 мп; 3,74 мп; 16,07 мп; 8,20 мп; 5,09 мп; 6,08 мп; 22,14 мп; 3,89 мп; 3,41 мп; 3,58 мп; 14,76 мп; 1/2 земельної ділянки загальною площею 0,0013 га (на плані рожевий колір) у межах розташування вигрібної ями та на відстань 1 м за її межами для обслуговування з такими розмірами по периметру: 3,58 мп; 3,41 мп; 3,89 мп; 1,93 мп і 1,54 мп; 1/2 земельної ділянки загальною площею 0,0019 га (на плані рожевий колір) у межах розташування колодязя та на відстань 1 м за його межами для обслуговування та для проходу до колодязя з такими розмірами по периметру: 9,85 мп; 1,43 мп; 3,03 мп; 3,09 мп; 2,88 мп; 7,85 мп і 1,25 мп.

Виділено ОСОБА_2 у натурі у власність 49/100 земельної ділянки загальною площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:002:1261, цільове призначення 1.8 - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , згідно з проектом розподілу варіант 2/1 висновку експерта № 163 від 08 листопада 2022 року, а саме: площею - 0,0719 га (на плані жовтий колір) з такими розмірами по периметру: 23,07 мп; 2,85 мп; 5,39 мп; 6,92 мп; 28,01 мп; 32,17 мп; 5,09 мп; 8,20 мп; 16,07 мп; 3,74 мп; 5,45 мп; 2,55 мп; 0,56 мп; 2,15 мп; 3,11 мп; 3,14 мп; 2,89 мп; 3,86 мп; 7,85 мп; 2,88 мп; 3,09 мп; 3,03 мп; 1,43 мп; 9,85 мп; 9,79 мп; 4,35 мп; 5,69 мп; 2,96 мп. 1/2 земельної ділянки загальною площею 0,0013 га (на плані рожевий колір) у межах розташування вигрібної ями та на відстань 1 м за її межами для обслуговування з такими розмірами по периметру: 3,58 мп; 3,41 мп; 3,89 мп; 1,93 мп і 1,54 мп; 1/2 земельної ділянки загальною площею 0,0019 га (на плані рожевий колір) у межах розташування колодязя та на відстань 1 м за його межами для обслуговування та для проходу до колодязя з такими розмірами по периметру: 9,85 мп; 1,43 мп; 3,03 мп; 3,09 мп; 2,88 мп; 7,85 мп і 1,25 мп.

Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на земельну ділянку загальною площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:002:1261, цільове призначення 1.8 - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати: зі сплати судового збору у розмірі 5 494,48 грн; зі сплати судового збору за клопотання про забезпечення доказів у розмірі 454,00 грн; за проведення судових експертиз у розмірі 16 621,00 грн; за виготовлення технічного паспорта у розмірі 1 233,60 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що поділ в натурі житлового будинку за варіантом № 2 висновку експерту є технічно можливим та цей варіант найбільше відповідає розміру ідеальних часток співвласників у домоволодінні та рівним правам співвласників будинку.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 01 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 16 березня 2023 року скасовано.

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 8 086,83 грн на відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що з висновку експерта № 163 за результатами проведення судової інженерно-технічної експертизи від 08 листопада 2022 року вбачається, що експертом підтверджена необхідність вллаштування співвласниками окремих інженерних мереж. Окрім того, експертом зазначено про необхідність облаштувати нові дверні отвори, частково розібравши стіни.

Отже, поділ між сторонами в натурі житлового будинку можливий лише за умови перепланування будинку шляхом втручання у несучі конструкції будинку та інженерні мережі загального користування. Позивач не надав висновків відповідних органів про допустимість пов`язаних з поділом будинку переобладнань і перепланувань та відповідність такого перепланування та переобладнання будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, правилам пожежної безпеки.

З висновку експерта № 163 за результатами проведення судової інженерно-технічної експертизи від 08 листопада 2022 року вбачається, що запропоновані експертом варіанти поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами не передбачають повне припинення права спільної часткової власності на вказане нерухоме майно, оскільки частина господарських споруд залишається у спільній частковій власності сторін.

Визначаючи перелік робіт з перепланування житлового будинку, експерт не визначив вартість таких робіт.

Також у висновку експерта № 163 за результатами проведення судової інженерно-технічної експертизи від 08 листопада 2022 року не запропоновані варіанти поділу земельної ділянки, які передбачають повне припинення права спільної сумісної власності на таке майно, оскільки у всіх варіантах поділу частина земельної ділянки залишається в спільному користуванні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У липні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Приймак Л. І. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, вийшов за межі доводів та вимог апеляційної скарги.Відповідач в апеляційній скарзі просив відмовити у відкритті провадження, залишити позов без розгляду або відмовити у задоволенні позову з підстав пропуску позовної давності і не згадував про свою незгоду з варіантами поділу, з необхідністю отримання відповідних дозволів.

Апеляційний суд порушив норми матеріального права, не забезпечив вирішення спору у дієвий спосіб.

Враховуючи те, що власниками спірного нерухомого майна є дві особи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість поділу спірного домоволодіння між двома співвласниками шляхом виділення кожному співвласнику його частки у натурі.Обираючи запропонований експертом варіант поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, суд першої інстанції правильно зазначив про його найбільше наближення до ідеальних часток співвласників та незначне відхилення від них.

Відповідач не заперечував необхідності поділу спірного нерухомого майна щодо варіантів поділу, не висловлював незгоду із запропонованим експертом варіантом поділу, не спростував належними та допустимими доказами висновків проведеної у межах розгляду справи судової експертизи, не зазначив інших можливих, на його думку, варіантів поділу спірного майна між співвласниками.

Апеляційна скарга відповідача не містить посилання на інші варіанти поділу спірного домоволодіння або ж на наявність доказів технічної неможливості його поділу чи порушення державних будівельних норм при такому поділі, а лише зазначено, що адвокат не мала права звертатись до суду від імені позивачки і підписувати документи, а також що суд першої інстанції помилково не застосував до спірних правовідносин положення закону щодо строку позовної давності.

Суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про неможливість залишення частини нерухомості у спільній власності сторін.

Апеляційний суд не врахував, що відсутність висновків відповідних органів про допустимість пов`язаних з поділом будинку переобладнань та перепланувань не позбавляє позивача в майбутньому звернутись до відповідних установи для отримання необхідних дозволів.

Підставами касаційного оскарження постанови Чернівецького апеляційного суду від 01 червня 2023 року представник заявника зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 09 лютого 2022 року у справі № 362/2035/18 (провадження № 61-15365св21), від 07 квітня 2021 року у справі № 755/17900/18 (провадження № 61-11252св20), від 27 квітня 2021 року у справі № 592/15122/19 (провадження № 61-867св21), від 29 березня 2023 року у справі № 753/8586/17 (провадження № 61-6148св22), від 16 червня 2021 року у справі № 462/1585/16-ц (провадження № 61-6705св20), від 08 березня 2023 року у справі № 559/1932/17 (провадження № 61-5181св22), від 25 вересня 2019 року у справі № 205/9065/15-ц (провадження № 61-21409св18), від 27 травня 2020 року у справі № 173/1607/15-ц (провадження № 61-26178св18), від 20 липня 2022 року у справі № 524/710/21 (провадження № 61-1693св22), від 28 жовтня 2020 року у справі № 2114/2-3819/11 (провадження № 61-1070св19), від 29 червня 2022 року у справі № 466/3008/17 (провадження № 61- 12132св21), від 21 червня 2023 року у справі № 161/3260/20 (провадження № 61-5330св23).

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У жовтні 2023 року ОСОБА_2 подав відзив на касаційну скаргу, в якому посилався на те, що позовна заява та касаційна скарга підписані неналежною особою - Приймак Л. І. , яка діяла без відома ОСОБА_1 , а також на те, що позивач пропустила строк звернення до суду з позовом.

Проте доводи відзиву не можуть бути враховані касаційним судом, оскільки всупереч вимогам частини четвертої статті 395 ЦПК України до відзиву не додані докази надсилання його копії позивачу.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 18 липня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.

У строк, визначений судом, заявник усунув недоліки касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 30 серпня 2023 року відкрито касаційне провадження, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

У вересні 2023 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою Верховного Суду від 19 січня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

09 липня 2002 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Після розірвання шлюбу позивачка змінила прізвище на « ОСОБА_1 », що підтверджується копію повторного свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 30 січня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області.

Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 , виданим 27 серпня 2008 року Виконавчим комітетом Берегометської селищної радиВижницького району Чернівецької області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності в рівних частках, по 1/2 частці кожному, належить житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 .

Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 119358, виданого 27 жовтня 2010 року відділом Держкомзему у Вижницькому районі Чернівецької області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві приватної спільної сумісної власності належить земельна ділянка, загальною площею 0,1500 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , цільове призначення 1.8 - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:002:1261.

Згідно зі свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_3 , виданим 12 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області, ОСОБА_1 змінила прізвище, на « ОСОБА_1 »

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 258385045 від 26 травня 2021 року, 21 травня 2021 року проведено державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 на 1/2 частку житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:1261.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 258384919 від 26 травня 2021 року, 21 травня 2021 року проведено державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/2 частку житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:1261.

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1 , виготовленого КП «Вижницьке РБТІ», станом на 08 лютого 2021 року за зазначеною адресою розташовані об`єкти нерухомого майна: житловий будинок літ. «А» вартістю 410 883,00 грн; сарай літ. «Б» вартістю 2 566,00 грн; майстерня літ. «В» вартістю 18 106,00 грн; сарай літ. «Ж» вартістю 50 448,00 грн; сарай літ. «З» вартістю 23 282,00 грн; гараж літ. «І» вартістю 44 567,00 грн, сарай літ. «Й» вартістю 13 901,00 грн; навіс літ. «Л» вартістю 6 655,00 грн; колодязь літ. «К» вартістю 10 021,00 грн; вигрібна яма літ. «В.я» вартістю 8 207,00 грн. Загальна вартість нерухомого майна - 588 636,00 грн.

Житловий будинок літ. «А» складається із: коридору 1-1 площею 5,00 кв. м; передпокою 1-2 площею 11,00 кв. м; кімнати 1-3 площею 20,50 кв. м; кімнати 1-4 площею 13,50 кв. м; кухні 1-5 площею 14,00 кв. м; ванни 1-6 площею 5,00 кв. м; кладової 1-7 площею 5,30 кв. м; коридору 1-8 площею 5,30 кв. м; кладової 1-9 площею 4,20 кв. м; кухні 1-10 площею 19,70 кв. м, а всього загальною площею 103,50 кв. м, житловою площею 34,00 кв. м.

Згідно зі звітом з експертної грошової оцінки земельної ділянки DH3, складеним 29 червня 2020 року ТОВ «Еквол», ринкова вартість земельної ділянки площею 0,1500 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , цільове призначення 1.8 - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:002:1261, станом на 29 червня 2020 року становила 14 000,00 грн.

Відповідно до листа ГУНП в Чернівецькій області від 23 грудня 2022 року № П-60Аз/123/01/24-2022, 23 січня 2021 року в Єдиному обліку Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області за № 513 та № 518 зареєстровано два звернення ОСОБА_1 щодо вчинення фізичного, психологічного насильства в сім`ї з боку її колишнього чоловіка ОСОБА_2 .

Згідно з висновком призначеної судом за клопотанням представника позивачки Приймак Л. І. інженерно-технічної експертизи № 163, складеним 08 листопада 2022 року судовим експертом СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» Ощипко О. О., ринкова вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , станом на час проведення експертизи становить 1 064 243,00 грн.

Експертом запропоновано два можливі варіанти поділу житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , на дві ізольовані частини у співвідношенні, близькому до часток співвласників 1/2 до 1/2, відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, після проведення робіт по переплануванню та/або реконструкції житлового будинку.

Експертом запропоновано два варіанти поділу земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , призначеної для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :01:002:1261, площею 0,15 га, відповідно, на кожен з варіантів розподілу будинковолодіння/господарства, щоб кожному із співвласників було виділено частину земельної ділянки в особисту власність, а частина земельної ділянки залишиться у їхній спільній частковій власності.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.

За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном.

Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості.

Згідно із статтею 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності - це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт.

Відповідно до статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з частинами першою, другою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Частиною третьою статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Щодо поділу будинку

Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Тлумачення положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку про те, що поділ будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13, а також у постановах Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 545/3753/16-ц, від 25 вересня 2019 року у справі № 205/9065/15-ц, від 27 травня 2020 року у справі № 173/1607/15, від 11 жовтня 2021 року у справі № 607/14338/19-ц

У постанові Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки із майна, що є у спільній частковій власності, правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце не виділ, а поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають право власності на майно пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди призначенню будівлі.

У тих випадках, коли в результаті виділу співвласнику передається частина житлового будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 та від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13.

Схожі за змістом висновки щодо виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, викладені у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 205/9065/15-ц, від 27 травня 2020 року у справі № 173/1607/15-ц, від 12 березня 2020 року у справі № 127/5835/16-ц, від 22 лютого 2020 року у справі № 279/4966/16-ц, від 16 червня 2021 року у справі № 369/6871/16-ц.

У справі, яка переглядається, судами встановлено, що відповідно до висновку експерта № 163 за результатами проведення судової інженерно-технічної експертизи від 08 листопада 2022 року експертом підтверджена необхідність влаштування співвласниками окремих інженерних мереж. Окрім того, експертом зазначено про необхідність улаштувати нові дверні отвори, частково розібравши стіни.

Отже, поділ між сторонами в натурі житлового будинку можливий лише за умови перепланування будинку шляхом втручання у несучі конструкції будинку та інженерні мережі загального користування.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 707/2516/18 дійшов висновку про те, що положення статті 152 ЖК України не стосуються вирішення питань технічної можливості поділу спірної нерухомості та визначення необхідності його здійснення. Тобто, стаття 152 ЖК України не застосовується при вирішенні спору співвласників про поділ спільного майна або про виділ з нього частки.

Тому відсутність у матеріалах справи технічних висновків про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, правилам пожежної безпеки тощо не перешкоджає суду ухвалити рішення про суті спору, якщо наявний висновок судової будівельно-технічної експертизи.

Таким чином, у суду відсутні підстави вимагати від позивача проходження дозвільної процедури за правилами статті 152 ЖК України до ухвалення судом рішення про поділ спірного нерухомого майна.

Отже, ухвалення рішення суду про поділ нерухомого майна в натурі між його співвласниками не потребує попереднього (до ухвалення такого рішення) подання до суду сторонами документів, що дають право на виконання відповідних будівельних робіт, навіть у тому випадку, коли такий поділ вимагатиме переобладнання та перепланування спірної нерухомості з проведенням робіт, які передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування.

Суд апеляційної інстанції на вказане уваги не звернув та помилково відмовив у задоволенні позовних вимог про поділ житлового будинку в натурі з тих підстав, що позивач не надала висновків відповідних органів про допустимість пов`язаних з поділом будинку переобладнань і перепланувань та відповідність такого перепланування та переобладнання будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, правилам пожежної безпеки.

Верховний Суд погоджується із судом першої інстанції, який за наявності невирішеного спору між сторонами, обґрунтовано взяв до уваги висновок експерта № 163 за результатами проведення судової інженерно-технічної експертизи від 08 листопада 2022 року та здійснив поділ спільного житлового будинку згідно із запропонованим експертом варіантом № 2, який найбільше відповідає розміру ідеальних часток співвласників у домоволодінні та рівним правам співвласників будинку

Враховуючи поділ об`єкта нерухомого майна, право спільної часткової власності на спірний житловий будинок припинилося.

Щодо поділу земельної ділянки

Відповідно до частини першої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з частиною третьою статті 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно з частиною першою статті 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Статтею 89 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом.

У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку.

Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом.

Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом.

Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно зі статтею 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ці норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового врегулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки (частина перша, четверта статті 88 ЗК України).

Відповідно до частини першої статті 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Установивши, що між сторонами виник спір щодо поділу земельної ділянки і в позасудовому порядку вирішити вказаний спір сторони не змогли, суд першої інстанції в межах заявлених позовних вимог дійшов загалом обґрунтованого висновку про можливість поділу спірної земельної ділянки, роз`яснивши сторонам, що для доступу до ділянок в межах розташування вигрібної ями, колодязя та для обслуговування та для проходу до колодязя може бути встановлено земельний сервітут.

Однак колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для припинення права спільної сумісної власності на цю земельну ділянку, оскільки задоволення вимоги про поділ земельної ділянки як спільної сумісної власності саме собою свідчить про припинення правового режиму спільної сумісної власності на такий об`єкт. Тому в суду першої інстанції не було підстав для зазначення в резолютивній частині рішення про припинення такого режиму щодо земельної ділянки.

Подібний за змістом висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц (провадження № 14-22цс20).

Крім того, у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що окрема вимога припинити право спільної сумісної власності також є неефективним способом захисту.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права (частина перша статті 412 ЦПК України).

Згідно зі статтею 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Враховуючи вказане, Верховний Суд дійшов висновку про скасування постанови апеляційного суду, скасування рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про припинення права спільної сумісної власності на земельну ділянку і відмови в позові в цій частині та залишення в силі рішення суду першої інстанції в решті позовних вимог.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга підлягає задоволенню, сплачений заявницею за подання касаційної скарги судовий збір у розмірі 24 916,86 грн підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Приймак Людмили Іванівни задовольнити.

Постанову Чернівецького апеляційного суду від 01 червня 2023 року скасувати.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 16 березня 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної сумісної власності на земельну ділянку скасувати і у задоволенні вказаних позовних вимог відмовити.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 16 березня 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку, припинення спільної часткової власності на будинок та поділ земельної ділянки залишити в силі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 24 916,86 грн (двадцять чотири тисячі дев`ятсот шістнадцять гривень 86 коп.)

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. Ю. Гулейков

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець