ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3207/24 Справа № 212/3512/23 Суддя у 1-й інстанції - Строгова Г.Г. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді Тимченко О.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ», Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛАРІКС РЕМ 23», Товариство з обмеженою відповідальністю «КАССІС МІЛТ», Товариство з обмеженою відповідальністю «КВІНТЕР СОЛ»

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 212/3512/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ», Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАРІКС РЕМ 23», Товариства з обмеженою відповідальністю «КАССІС МІЛТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «КВІНТЕР СОЛ», про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та компенсації,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2023 року (суддя Строгова Г.Г.), ухвалене в приміщенні Криворізького районного суду Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В травні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого послалась на те, що вона у період з 12 червня 2017 року по 15 лютого 2023 року працювала на посаді машиніста крана 5-6 розряду у ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ». При звільнені позивача відповідачем не була виплачена частина нарахованої позивачу заробітної плати, борг по якій згідно розрахункового листа № на кінець лютого 2023 склав 18 524,19 грн. 07 квітня 2023 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було видано судовий наказ № 212/2415/23 про тсягнення з ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» на корись позивача невиплаченої заробітної плати в розмірі 18 524,19 грн, який ухвалою того ж суду від 05 травня 2023 року скасовано за заявою ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ», оскільки вбачається спір про право. Після винесення 07 квітня 2023 року судового наказу про стягнення з ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» невиплаченої заробітної плати у розмірі 18 524,19 грн, відповідачем 07 квітня 2023 року здійснено частковий розрахунок з позивачем і перераховано їй 170 грн невиплаченої заробітної плати. Таким чином, сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати позивача складає 18 354,19 грн. Крім того, оскільки відповідачем порушено строки виплати заробітної плати при звільнені, на корись позивача підлягає стягненню компенсація за несвоєчасний розрахунок по заробітній платі, яка складає 275,31 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені, розмір якого складає 34 067,95 грн. Зазначила, що станом на 20 червня 2023 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних за підприємців та громадських формувань міститься інформація про юридичну особу ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ», яка є правонаступником ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ», з витягу вбачається, що ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» змінило назву на ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23», а ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23» шляхом виділу має правонаступників: ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ», ТОВ «КАССІС МІЛТ», ТОВ «КВІНТЕР СОЛ», таким чином позивач вважає, що відповідно до частини 3 статті 109 ЦПК відповідачі несуть солідарну відповідальність за нараховану, але не сплачену заробітну плату позивачу.

Просила суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму нарахованої, але невиплаченої заробітної плати у розмірі 18 354,19 грн, компенсацію за несвоєчасний розрахунок по заробітній платі у розмірі 275,31 грн, суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 34 067,95 грн, що загалом складає 52 697,45 грн, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 9 662,40 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23» на користь ОСОБА_1 суму нарахованої, але невиплаченої заробітної плати у розмірі 18 354 грн 19 коп, компенсацію за несвоєчасний розрахунок по заробітній платі у розмірі 275 грн 31 коп, суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 34 067 грн 95 коп, а всього 52 697 грн 45 коп. Стягнути з ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23» на користь держави судовий збір в сумі 1 073 грн 60 коп. Стягнуто з ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23») на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 9 662 грн 40 коп.

Судове рішення мотивоване тим, що ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ», правонаступником якого єТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23», у встановлені строки не виплачував заробітну плату, внаслідок чого наявні підстави для стягнення з відповідача ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23» на користь позивачки заборгованості в сумі 52 697,45 грн., з яких 18 354,19 грн нарахована але не виплачена заробітна плата, 275,31 грн - компенсація за невиплачену відпустку та 34 067,95 грн середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. При цьому суд дійшов висновку про те, що відповідачі не можуть нести субсидіарну відповідальність та належним відповідачем по справі є ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23».

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_1 посилається на порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у солідарному стягненні грошових сум з відповідачів та ухвалити в цій частині нове рішення про солідарне стягнення з відповідачів нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та компенсації.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, не адав належної оцінки тому, що станом на 20 червня 2023 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних за підприємців та громадських формувань міститься інформація про юридичну особу ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ», яка є правонаступником ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ», з витягу вбачається, що ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» змінило назву на ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23», а ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23» шляхом виділу має правонаступників: ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ», ТОВ «КАССІС МІЛТ», ТОВ «КВІНТЕР СОЛ», таким чином позивач вважає, що відповідно до частини 3 статті 109 ЦПК відповідачі несуть солідарну відповідальність за нараховану, але не сплачену заробітну плату позивачу.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 , згідно наказу № 2/222 від 09 червня 2017 року прийнята на роботу у ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» з 12 червня 2017 машиністом крана 5 розряду на ремонтно-механічну дільницю № 1. Згідно наказу від 15 лютого 2023 року звільнена на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП за угодою сторін, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.8 зворот - 11).

Судовим наказом Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 квітня 2023 року з ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» на користь ОСОБА_1 стягнуто нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 18 524,19 грн (а.с. 14), який ухвалою суду від 05 травня 2023 року скасований за заявою ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» з підстав наявності між сторонами спору про право (а.с.15).

Після винесення судового наказу ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» 07 квітня 2023 року здійснило частковий розрахунок з позивачем і перерахувало 170 грн. невиплаченої заробітної плати, що підтверджується випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 , виданою АТ «ПУМБ» від 06 травня 2023 року.

Вказаною випискою встановлено, що у період з 01 листопада 2022 року по 06 травня 2023 року ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» здійснювало виплати заробітної плати на рахунок позивача: 02 листопада 2022 року у розмірі 3 811 грн, 15 листопада 2022 року у розмірі 572,82 грн, 15 грудня 2022 року у розмірі 4 396,57 грн, 22 грудня 2022 року у розмірі 3 166,79 грн, 22 грудня 2022 року у розмірі 4 172,50 грн, 22 грудня 2022 року у розмірі 4 814,42 грн, 22 грудня 2022 року у розмірі 5 531,20 грн, 27 грудня 2022 року у розмірі 3 811 грн, 07 квітня 2023 у розмірі 170 грн. (а.с.18,19).

Таким чином, сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати позивача складає 18 354,19 грн (18 524,19 грн. (заборгованість згідно розрахункового листа № ) 170 грн (фактично сплачена відповідачем заборгованість)).

Встановлено, що згідно розрахунку наданого позивачем середньоденна заробітна плата на день звільнення позивача становить 312,55 грн, що відповідачами не спростовано, а сума середнього заробітку за період затримки за період з 15 лютого 2023 року по 26 липня 2023 року складає 34 067,95 грн.

Таким чином, сума середнього заробітку за період затримки, становить 34 067,95 грн.

Крім того, з наданого позивачем розрахунку сума компенсації становить 275,31 грн. (18 354,19 грн сума нарахованого, але не виплаченого доходу) х 1,5 (індекс інфляції)/100).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до пункті 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

В апеляційній скарзі позивач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині відмови в у солідарному стягненні грошових сум з відповідачів. Рішення суду в частині задоволених позовних вимог про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати у розмірі 18 354 грн 19 коп, компенсацію за несвоєчасний розрахунок по заробітній платі у розмірі 275 грн 31 коп, суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 34 067 грн 95 коп, а всього 52 697 грн 45 коп не оскаржується, а тому апеляційним судом в цій частині не перевіряється.

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до частини 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову в даній справі складає 52 697 грн 45 коп, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.

Відмовляючи в солідарному стягненні з відповідачів на користь позивача нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та компенсації, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не можуть нести субсидіарну відповідальність та належним відповідачем по справі є ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23».

Проте, погодитись з таким висновком суду першої інстанції неможливо з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Процесуальне правонаступництво фактично слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Статтею 109 ЦК України передбачено виділ як різновид створення юридичної особи, при якому припинення існуючої юридичної особи, з якої здійснюється виділ, не відбувається. Відповідно до частини першої статті 109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.

Згідно із частиною 3 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» виділ вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі, про юридичну особу, з якої здійснено виділ, щодо юридичної особи правонаступника.

Отже, виділ не є різновидом припинення юридичної особи, це один зі способів створення юридичної особи. Основною відмінністю виділу є те, що в результаті виділу створюється нова юридична особа, яка наділяється існуючою юридичною особою певним майном. При цьому попередня юридична особа не припиняється.

Відповідно до частини 3 статті 109 ЦК України юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно.

Якщо після виділу неможливо точно встановити обов`язки особи за окремим зобов`язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов`язанням (частина 4 статті 109 ЦК України).

Зі змісту положень частин третьої та четвертої статті 109 ЦК України убачається, що субсидіарна відповідальність нової юридичної особи, створеної шляхом виділу з основного боржника, може наставати щодо зобов`язань, які виникли до виділу та створення нової юридичної особи.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові ВП ВС від 20 квітня 2022 року у справі № 910/2615/18.

Так, позивач ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» .

Рішенням № 07/03 єдиного засновника ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» від 07 березня 2023 року вирішено виділити з цього підприємства ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» .

Новоствореному в результаті виділу ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» за розподільчим балансом від 11 квітня 2023 року передано від ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» частину майнових і немайнових прав та обов`язків, у вигляді: Дебіторської заборгованості за продукцію, товари, роботи, послуги в розмірі 19 574 000 грн; Нерозподіленого прибутку (непокритого збитку) в сумі 4 000 грн та Іншим поточним зобов`язанням в розмірі 19 578 000 грн по договорам купівлі продукції, товарів і виконання робіт, послуг, укладеним з контрагентами.

У відповідності до рішення №1 єдиного засновника про створення ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ», що створено в результаті виділу з ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» зазначено, що ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» є правонаступником по майновим та немайновим правам та обов`язкам ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» згідно розподільчого балансу від 11 квітня 2023 року, та несе субсидіарну відповідальність по обов`язкам ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» відповідно до статті 109 ЦК України.

10 травня 2023 року відбулась державна реєстрація змін відомостей про юридичну особу, а саме змінено найменування юридичної особи ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» на ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23» .

Так, з розподільчого балансу ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» від 11 квітня 2023 року після виділу неможливо точно встановити обов`язки особи за окремим зобов`язанням із виплати заборгованості по заробітній платі працівникам, що існувало у юридичної особи до виділу, а тому юридична особа, з якої здійснено виділ ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23» , та юридична особа, що була створена внаслідок виділу ТОВ «ПРОМИСЛОВІ- РЕМОНТИ» , несуть солідарну відповідальність перед позивачем по зобов`язанню з виплати заробітної плати.

Відповідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» є правонаступником ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ».

Правонаступником ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23» шляхом виділу є: ТОВ «ПРОМСПЕЦБУДТОР (після перейменування ТОВ «КАССІС МІЛТ», ТОВ «СОЛ-ПРОМ (після перейменування ТОВ «КВІНТЕР СОЛ») та ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ».

Статтею 619 ЦК України визначено, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи. До пред`явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред`явити вимогу до основного боржника.

Якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред`явлену вимогу, кредитор може пред`явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність.

Субсидіарна відповідальність має місце у зобов`язаннях з множинністю осіб на стороні боржника.

Додатковий характер відповідальності полягає в тому, що кредитор перш за все має пред`явити вимогу основному боржнику і очікувати від нього виконання або виплати, що являють собою прояв цивільно-правової відповідальності.

Якщо вимога кредитора в повному обсязі задоволена основним боржником, додатковий боржник до відповідальності не притягується. Тобто, пред`явлення кредитором вимоги до додаткового (субсидіарного) боржника можливе в двох випадках: 1) якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора, незалежно з якої причини він надав таку відмову; 2) якщо кредитор не одержав від основного боржника в розумний строк відповіді на пред`явлену вимогу.

Розумність строку для надання відповіді на пред`явлену вимогу залежить від ситуації, в якій така вимога пред`являється, та має бути оцінена в кожному окремому випадку.

Отже, субсидіарна відповідальність - це додаткова відповідальність осіб, які разом із боржником відповідають у випадках, передбачених законом або договором.

Таким чином, кредитор, у випадку відмови у задоволені вимоги основного боржника про сплату заборгованості за певним зобов`язанням або неотримання у розумний строк вимоги від основного боржника на пред`явлену вимогу, наділений правом пред`явити вимогу як до основного боржника (у даному випадку ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ», назву якого на теперішній час змінено на ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23») так і до субсидіарного (додаткового) боржника (в даному випадку ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ», ТОВ «КАССІС МІЛТ», ТОВ «КВІНТЕР СОЛ»). Тому, на переконання колегії суддів, позовні вимоги ОСОБА_1 до вищевказаних суб`єктів господарювання є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, встановивши, що суд першої інстанції під час ухвалення рішення неправильно застосував норми матеріального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування судового рішення в частині відмови у солідарному стягненні з відповідачів на користь позивача нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та компенсації з ухваленням в цій частині нового рішення.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпунктів «б» та «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Пунктами 1, 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, професійну правничу допомогу ОСОБА_1 надавала адвокат Кадук В.В. на підставі Договору про надання правничої допомоги від 25 березня 2023 року та Ордеру АЕ № 1198502 від 12 травня 2023 року. Згідно акту приймання-передачі правничої допомоги до умов договору про надання правничої допомоги від 25 березня 2023 року, від 28 березня 2023 (а.с.21 зворот); акту приймання-передачі правничої допомоги до умов договору про надання правничої допомоги від 25 березня 2023 року, від 12 травня 2023 року (а.с.22); копії квитанції № 989048 від 28 березня 2023 року про сплату витрат за правничу допомогу в розмірі 1 610,40 грн (а.с.21 зворот); копії квитанції № 989053 від 12 травня 2023 року про сплату витрат за правничу допомогу в розмірі 8 052 грн (а.с. 22 зворот).

З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності підготовки процесуальних документів та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 9 662,40 грн. є обґрунтованими та підлягають стягненню з відповідачів по 2 415,60 грн з кожного, що не суперечить принципу розподілу судових витрат та є пропорційним до розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, згідно до статті 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Оскільки даний позов має майновий характер - то з відповідачів слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн за розгляд справи судом першої інстанції, та 1 610,40 грн за розгляд справи судом апеляційної інстанції, що разом становить 2 684 грн, тобто по 671 грн з кожного з відповідачів.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ», Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАРІКС РЕМ 23», Товариства з обмеженою відповідальністю «КАССІС МІЛТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «КВІНТЕР СОЛ», про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та компенсації задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ», Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАРІКС РЕМ 23», Товариства з обмеженою відповідальністю «КАССІС МІЛТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «КВІНТЕР СОЛ» на користь ОСОБА_1 суму нарахованої, але невиплаченої заробітної плати у розмірі 18 354 (вісімнадцять тисяч триста п`ятдесят чотири) гривні 19 копійок, компенсацію за несвоєчасний розрахунок по заробітній платі у розмірі 275 (двісті сімдесят п`ять) гривень 31 копійка, суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 34 067 (тридцять чотири тисячі шістдесят сім) гривень 95 копійок, а всього 52 697 (п`ятдесят дві тисячі шістсот дев`яносто сім) гривень 45 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» на користь на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 2 415 (дві тисячі чотириста п`ятнадцять) гривень 60 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАРІКС РЕМ 23» на користь на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 2 415 (дві тисячі чотириста п`ятнадцять) гривень 60 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КАССІС МІЛТ» на користь на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 2 415 (дві тисячі чотириста п`ятнадцять ) гривень 60 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КВІНТЕР СОЛ» на користь на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 2 415 (дві тисячі чотириста п`ятнадцять ) гривень 60 копійок

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» судовий збір у розмірі 671 (шістсот сімдесят одна) грн на користь держави.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАРІКС РЕМ 23» судовий збір у розмірі 671 (шістсот сімдесят одна) грн на користь держави.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КАССІС МІЛТ» судовий збір у розмірі 671 (шістсот сімдесят одна) грн на користь держави.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КВІНТЕР СОЛ» судовий збір у розмірі 671 (шістсот сімдесят одна) грн на користь держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України

Головуючий О.О.Тимченко

Судді Я.М.Бондар

В.П.Зубакова