Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/97/24

Провадження №2/377/131/24

14 березня 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Федорчук Г.В., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник адвокат Кебкало Тетяна Михайлівна, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

У С Т А Н О В И В:

05 лютого 2024 року до суду в системі «Електронний суд» надійшла позовна заява, у якій позивач, від імені якої діє представник адвокат Кебкало Тетяна Михайлівна, з урахуванням позовної заяви в новій редакції, посилаючись на статті 110, 112 СК України, просить: розірвати шлюб, укладений 09 листопада 2005 року між нею, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , у Відділі запису актів цивільного стану міста Навої (Узбекистан), актовий запис № 839, залишити дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживати разом з нею, ОСОБА_1 , залишити дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживати разом із відповідачем ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 09 листопада 2005 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у Відділі запису актів цивільного стану міста Навої (Узбекистан), актовий запис № 839. Від шлюбу у сторін народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося через те, що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, між ними відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття поваги один до одного, що призвело до того, що вони стали зовсім чужими людьми, їх шлюб існує формально. Спільного господарства позивач з відповідачем не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На даний час, сини сторін - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають разом із позивачем, а дочка ОСОБА_8 разом із відповідачем ОСОБА_2 .. Спору щодо визначення місця проживання дітей між сторонами немає.

Ухвалою судді від 16 лютого 2024 року після виконання вимог, передбачених частиною 6 статті 187 ЦПК України, було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 14 березня 2024 року.

Позивач у призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, до суду в системі «Електронний суд» від представника позивача адвоката Кебкало Т.М. надійшла заява, в якій вона просила розгляд справи здійснювати без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за адресою зареєстрованого місця проживання, але конверт із судовою повісткою повернувся до суду не врученим з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку ОСОБА_2 , якому адресовано судову повістку разом із копією ухвали про відкриття провадження у справі, за зареєстрованим місцем проживання, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання відповідно до частини 8 статті 128 ЦПК України. До суду від відповідача ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку надійшла заява, в якій він просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та зазначив, що час на примирення не потрібен, оскільки у них відсутні шлюбні відносини, вони разом спільно не проживають.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 09 листопада 2005 року, нотаріально посвідчений переклад якого додано до позовної заяви, ОСОБА_9 та ОСОБА_2 уклали шлюб 09 листопада 2005 року у Відділі ЗАЦС міста Навої, про що 09 листопада 2005 року зроблений запис за № 839. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_10 , дружині ОСОБА_10 (а. с. 15-17, 20-21).

Під час шлюбу в них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком яких є відповідач, мати позивач, що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких долучені до матеріалів справи (а. с. 18-19, 22).

Відповідно до Витягу № 17 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданого 08.01.2024 Центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 7).

Як вбачається із змісту позовної заяви, причиною звернення позивача до суду з даною позовною заявою стало те, що спільне життя у позивача з відповідачем не склалося через те, що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, між ними відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття поваги один до одного, що призвело до того, що вони стали зовсім чужими людьми, їх шлюб існує формально. Спільного господарства позивач з відповідачем не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року, ратифікована Україною 17 липня 1997 року) вбачається, що кожен із подружжя має рівні цивільні права та обов`язки у відносинах між собою і зі своїми дітьми, а також щодо одруження, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Згідно з частиною 2 статті 18, пункту 3 статті 51, частиною 3 статті 56, частиною 1 статті 110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, яка виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та відповідача.

Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною 2 статті 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

В позовній заяві позивач просила залишити проживати дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з нею, ОСОБА_1 , а дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити проживати разом із відповідачем ОСОБА_2 . Із змісту позовної заяви вбачається, що після фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами, діти сторін: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишилися проживати з позивачем, а дочка сторін ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - з відповідачем. Між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання дітей.

В поданій до суду заяві відповідач не висловив заперечень проти залишення дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживати разом з матір`ю, а ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - проживати разом з ним.

За загальним правилом, за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дітей з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18, провадження № 61-14859св19.

За таких обставин, суд вважає за можливе залишити проживати дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з позивачем ОСОБА_1 , а дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити проживати разом із відповідачем ОСОБА_2 .

У відповідності до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідачем ОСОБА_2 , який змінив прізвище після реєстрації шлюбу, заяви про відновлення дошлюбного прізвища не подано, отже після розірвання шлюбу йому необхідно залишити прізвище ОСОБА_10 .

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 605,60 гривень, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 09 листопада 2005 року Відділом ЗАЦС міста Навої, актовий запис № 839.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище чоловіка ОСОБА_10 .

Залишити проживати дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з позивачем ОСОБА_1 .

Залишити проживати дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із відповідачем ОСОБА_2 .

Головному управлінню Державної казначейської служби України в Київській області повернути ОСОБА_1 605 гривень 60 копійок сплаченого судового збору при поданні позову згідно копії квитанції АТ «ТАСКОМБАНК» № 7023-4073-0353-8747 від 05 лютого 2024 року, оригінал якої знаходиться в матеріалах даної цивільної справи № 377/97/24, провадження № 2/377/131/24.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складено 14 березня 2024 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька