Провадження № 4-с/756/25/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Ткач М.М., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця,

УСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Міщенко А.Т. звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва зі зазначеною скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25.10.2023 направлено матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця до Оболонського районного суду м. Києва.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 16.02.2024 скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця була залишена без руху з наданням заявнику строку для усунення її недоліків протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Копію ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 16.02.2024 про залишення скарги без руху було надіслано представнику ОСОБА_1 - адвокату Міщенко А.Т. на електронну адресу.

Як убачається з довідки про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи, документ в електронному вигляді «Ухвала-без руху» від 16.02.2024 по справі №761/31201/21 була доставлена представнику ОСОБА_1 - адвокату Міщенко А.Т. до його електронної скриньки 21.02.2024 о 9:43:31.

Відповідно до положень п.2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи та отримання судом повідомлення про це, вважається належним врученням відповідного процесуального документу.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Проте, ні в строк, визначений ухвалою суду від 16.02.2024, ні станом на день винесення даної ухвали, сторона скаржника недоліки визначені ухвалою суду не усунула, будь-яких документів до суду не подано.

Таким чином встановлено, що стороною скаржника у визначений судом строк ухвалу про залишення скарги без руху не виконала, недоліки скарги не усунула.

Відповідно положень ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» не містить положень щодо дій суду в разі не усунення скаржником вимог ухвали про залишення скарги без руху, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 ст. 185 ЦПК України).

За викладених обставин, оскільки вимоги ухвали суду про залишення скарги без руху заявником не виконано, скарга підлягає поверненню заявнику.

Роз`яснити заявнику, що ч. 7 ст. 185 ЦПК України передбачено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись статтями 10, 185, 260, 261, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця - вважати неподаною і повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її вручення.

Суддя М.М. Ткач