Справа № 513/237/24
Провадження № 2/513/420/24
Саратський районний суд Одеської області
про залишення позовної заяви без руху
28 лютого 2024 року суддя Саратського районного суду Одеської області В.С.Миргород, вивчивши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, -
в с т а н о в и в :
Громадянка України ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 є громадянином Російської Федерації та зареєстрований у АДРЕСА_1 .
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 15.02.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків.
У вказаний строк позивачка надіслала до суду копії документів на усунення недоліків.
Однак, зауважую, що вимоги ухвали Саратського районного суду Одеської області від 15.02.2024 про залишення позову без руху виконано позивачем не у повному обсязі.
Як вбачається із зазначеної ухвали позовна заява була залишена без руху, зокрема, у зв`язку із тим, що відсутні докази спільного проживання сторін на території України, наявності (або відсутності) угоди, згідно з якою сторони передбачили підсудність такої справи (про розірвання шлюбу) судам України або іноземним судам, домовленості подружжя про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них, поважності причин неможливості виїзду до місця проживання відповідача, адреси місця проживання або перебування відповідача
Відповідно до ч. 1 ст. 60 «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, спільно проживали на території України, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу провадиться за законодавством України.
Відповідно до ч.1 ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у ст.77 цього Закону.
Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 ВСУ зазначає, що в разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, один з яких проживає на Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими статтею 110 Цивільного процесуального кодексу України.
Приписами ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у ст. 77 цього Закону (виключна підсудність, яка на спори про розірвання шлюбу не розповсюджується). Такої угоди для визначення підсудності до матеріалів позову не надано.
Згідно з ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Звертається увага позивача на те, що при наявності певних обставин, позов про розірвання шлюбу може бути подано за зареєстрованим місцем проживання/перебування позивача (ч.2 ст. 28 ЦПК).
Позивачем звернення саме до Саратського районного суду Одеської області з зазначеним позовом ніяким чином не обґрунтовано.
Статтею 378 ЦПК України, передбачено, що недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення апеляційним судом з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.
Позивачем подана позовна заява про розірвання шлюбу з іноземцем з порушенням статей 175, 177 ЦПК України, а саме: відсутні докази спільного проживання сторін на території України, наявності (або відсутності) угоди, згідно з якою сторони передбачили підсудність такої справи (про розірвання шлюбу) судам України або іноземним судам, домовленості подружжя про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них, поважності причин неможливості виїзду до місця проживання відповідача, адреси місця проживання або перебування відповідача.
Ухвала суду від 15.02.2024 року про залишення позовної заяви про розірвання щлюбу з іноземцем не виконана у повному обсязі, відтак підлягає повторному залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України суд, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу залишити без руху, надавши додатковий строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом 10 днів з моменту отримання ухвали суду.

У випадку не усунення недоліків у зазначений судом строк позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Миргород