06.03.2024 Єдиний унікальний номер 205/6358/13-ц
Єдиний унікальний номер № 205/6358/13-ц
Провадження № 4с/205/8/24
УХВАЛА

06 березня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Басової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Саруханової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Індустріалбанк», Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська з вищезазначеною скаргою, в якій просила визнати протиправною бездіяльність Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття арешту з належних ОСОБА_1 коштів одноразової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця; зобов`язати Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти накладений постановою про арешт коштів від 16 лютого 2018 року у виконавчому провадженні № 52433177 арешт з належних ОСОБА_1 коштів у сумі 399 622,14 грн. одноразової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_2 .

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 з інформації АТ КБ «Приватбанк» виявила наявність арешту коштів, застосованого у двох виконавчих провадженнях № 52433177 та № 66188333. За даними АСВП виконавчі провадження завершені, а матеріали виконавчих проваджень знищені. У виконавчому провадженні № 52433177 арешт на грошові кошти боржника застосований постановою від 16 лютого 2018 року. При цьому, постановою органу ДВС від 22 червня 2019 року виконавчий документ повернутий стягувачу, виконавче провадження завершене. Після цього виконавчий документ до виконання не пред`являвся. Постанови про арешти залишаються чинними, що дозволяє банку блокувати всі кошти боржника. На рахунок боржника 15 листопада 2023 року зараховано 1 000 000,00 грн. як грошова допомога у зв`язку із загибеллю її чоловіка-військовослужбовця під час військової агресії росії. Після 23 листопада 2023 року з АТ КБ «Приватбанк» боржнику прийшло повідомлення про арешт коштів 399 622,14 грн. виконавчою службою, і залишок на рахунку боржника зменшився на вказану суму. Блокування і списання коштів грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця за законом не допускається, виконавчі провадження завершені, борг за виконавчим провадженням № 66188333 відсутній, на одноразову грошову допомогу не може бути звернуто стягнення. У листі від 28 грудня 2023 року орган ДВС повідомив про зняття арешту по виконавчому провадженню № 66188333. Щодо зняття арешту у виконавчому провадженні № 52433177 орган ДВС повідомив про неможливість зняття арешту в зв`язку з тим, що виконавче провадження було завершено, і виконавчий документ повернуто стягувачу 22 червня 2019 року, а зарахування коштів одноразової допомоги відбулось 15 листопада 2023 року.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, натомість її представник адвокат Базюкевич Є.В. письмово просив розглядати скаргу без його участі, скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи ПАТ КБ «Індустріалбанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги сповіщався належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Письмових заяв та/або відзиву не надходило.

Представник заінтересованої особи АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги сповіщався належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Письмових заяв та/або відзиву не надходило.

Представник заінтересованої особи Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, письмово просив розглядати скаргу без його участі. У відзиві, посилаючись на необґрунтованість скарги, просив відмовити в її задоволенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Демської Г.С. від 16 лютого 2018 року у виконавчому провадженні № 52433177 з виконання виконавчого листа № 2/205/3064/2013, виданого 10 січня 2014 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АКБ «Індустріалбанк» боргу 363 094,42 грн., накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 8 зворот).

Постановою старшого державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Демської Г.С. від 22 червня 2019 року у виконавчому провадженні № 52433177 виконавчий лист № 2/205/3064/2013, виданий 10 січня 2014 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АКБ «Індустріалбанк» боргу 363 094,42 грн. повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 10).

На рахунок ОСОБА_1 15 листопада 2023 року зараховано 1 000 000,00 грн. як грошову допомогу в зв`язку із загибеллю її чоловіка-військовослужбовця згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року, наказу № 1034 від 09 листопада 2023 року (а.с. 10 зворот).

У відповіді Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 28 грудня 2023 року № 222031/18 зазначено, що перевіркою АСВП встановлено, що у Відділі перебувало виконавче провадження № 52433177 з примусового виконання виконавчого листа № 2/205/3064/2013, виданого 10 січня 2014 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АКБ «Індустріалбанк» боргу 363 094,42 грн. Виконавче провадження № 52433177 було завершено 22 червня 2019 року, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». В рамках виконавчого провадження державним виконавцем виносились постанови про арешт майна та коштів. Заборгованість боржником сплачено не було. Зазначено, що у державного виконавця відсутні підстави для зняття арештів з коштів та майна боржника, так як виконавче провадження було завершено та повернуто виконавчий документ стягувачу 22 червня 2019 року, а зарахування одноразової допомоги відбулось 15 листопада 2023 року (а.с. 11-12).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб)це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення не здійснюється також із сум одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Таким чином, на вказані кошти боржника у вигляді одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю, не може бути звернено стягнення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що на кошти боржника у вигляді одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, на які накладено арешт, не може бути звернено стягнення, у зв`язку з чим скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 18, 56, 59, 73 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4-5, 12, 81, 354, 447-452 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Індустріалбанк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 18/7), Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д), Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Юрія Кондратюка, 108), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття арешту з належних ОСОБА_1 коштів одноразової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця.

Зобов`язати Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знятиарешт, накладений постановою про арешт коштів від 16 лютого 2018 року у виконавчому провадженні № 52433177, з належних ОСОБА_1 коштів у сумі 399 622,14 грн. одноразової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Басова

.