УХВАЛА

06 березня 2024 року

м. Київ

справа № 755/10424/22

провадження № 61-1518ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником Горбаль Наталією Валеріївною , на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 08 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особистою приватною власністю автомобіля та грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 23 січня 2024 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Горбаль Н. В. , на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 08 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 09 лютого 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 09 лютого 2024 року указані недоліки було усунуто.

У заяві, ОСОБА_1 зазначає, що після проголошення судового рішення у судовому засіданні 05 грудня 2023 року представник позивача - адвокат Горбаль Н. В. через канцелярію Київського апеляційного суду звернулась з заявою про видачу повного тексту наручно. Оскільки в судовому засіданні 05 грудня 2023 року головуючим у справі було повідомлено, що повний текст судового рішення буде виготовлено протягом 5 днів, 13 грудня 2023 року о 17:07 (тобто після спливу вже 7 днів) представник позивача зателефонував до канцелярії Київського апеляційного суду з метою дізнатися, чи вже виготовлений повний текст судового рішення? З телефонної розмови, яка тривала 1 хв. 27 сек., представнику позивача було повідомлено, що повний текст судового рішення від 05 грудня 2023 року ще не виготовлений і потрібно звертатись наприкінці наступного тижня, тобто тижня, який починався з 18 грудня 2023 року. У четвер, 21 грудня 2023 року, представник позивача зателефонував до канцелярії Київського апеляційного суду з метою дізнатися, чи вже виготовлений повний текст судового рішення, але відповідь була та сама - повний текст постанови не виготовлений, і рішення буде готове у понеділок, 25 грудня 2023 року. У цей же день, 21 грудня 2023 року, представник одразу повідомила ОСОБА_1 про те, що судове рішення буде готове у понеділок, 25 грудня 2023 року. Втім, і в ЄДРСР зазначене судове рішення станом на 13 грудня 2023 року, 21 грудня 2023 року та 25 грудня 2023 року (дні, коли представник позивача телефонувала до канцелярії суду) не було опубліковане, що підтверджується роздруківкою судового рішення від 05 грудня 2023 року з ЄДРСР, згідно з якою зазначене судове рішення було опубліковане лише 26 грудня 2023 року. 25 грудня 2023 року, зателефонувавши до канцелярії Київського апеляційного суду, представника позивача працівниками канцелярії було повідомлено, що рішення готове і можна його забрати. Отримавши 25 грудня 2023 року повний текст постанови від 05 грудня 2023 року та ознайомившись з ним, вбачалося, що датою складення повного тексту судового рішення є 20 грудня 2023 року, про що власне і зазначено в самій постанові від 05 грудня 2023 року. Але з огляду на викладене та враховуючи дату опублікування судового рішення в ЄДРСР - 26 грудня 2023 року, є очевидним, що судового рішення у вигляді постанови від 05 грудня 2023 року, станом на 20 грудня 2023 року просто не існувало, попри те, що саме ця дата зазначена у рішенні, а відтак, це рішення не могло було бути вручене Позивачу та/або його представнику у будь-який спосіб - шляхом надіслання засобами поштового зв`язку або вручене наручно. У зв`язку з чим і надав доказ у вигляді розписки про отримання наручно постанови від 05 грудня 2023 року, оскільки фізична відсутність повного тексту судового рішення станом на 20 грудня 2023 року позбавляла позивача та/або його представника отримати це судове рішення і ці обставини знаходились поза межами волі учасника судової справи. Крім цього, у контексті викладеного, варто звернути увагу ще і нате, що матеріали судової справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що, наприклад, 21 грудня 2023 року (якщо приймати за правду те, що повний текст судового рішення дійсно був виготовлений 20 грудня 2023 року, підписаний, зареєстрований і опублікований) Київський апеляційний суд направляв це судове рішення Позивачу або його представнику засобами поштового зв`язку. І навіть, якщо би суд апеляційної інстанції і направив би таке поштове відправлення, наприклад, 21 грудня 2023 року, тобто одразу після виготовлення судового рішення, то згідно з нормативними строками пересилання відправлень (без урахування вихідних днів поштових відділень), які опубліковані на офіційному сайті Укрпошта, таке поштове відправлення позивачу або його представнику було би доставлено не раніше 25 грудня 2023 року, адже до дня відправлення (наприклад, 21 грудня 2023 року) додається ще 3 дні без врахування вихідного дня -24 грудня 2023 року (неділя). Попри те, що у судовому рішенні (постанова від 05 грудня 2023 року) зазначено, що його повний текст був виготовлений 20 грудня 2023 року, станом на 21 грудня 2023 року працівниками канцелярії було відмовлено у видачі судового рішення через його відсутність, в тому числі, і в ЄДРСР (підтверджується даними щодо опублікування судового рішення, зазначеними у самому судовому рішенні, яке міститься в ЄДРСР). Також, таке судове рішення не було надіслано засобами поштового зв`язку після його реального виготовлення, підписання та опублікування, а відтак, позивач, керуючись чинним в Україні законодавством, а саме, частиною другою статті 390 ЦПК України, рахував строк на звернення з касаційною скаргою, починаючи з наступного дня після отримання повного тексту постанови від 05 грудня 2023 року, наручно, а саме: з 26 грудня 2023 року, що підтверджується розпискою в отриманні судового рішення (додана до касаційної скарги) і про що, власне, і було зазначено в касаційній скарзі від 23 січня 2024 року. З урахуванням викладених обставин та враховуючи зміст частини другої статті 390 ЦПК України, строк на звернення з касаційною скаргою мав спливати 24 січня 2024 року. Тому, звернення з касаційної скаргою 23 січня 2024 року було вчинене у межах процесуальних строків і з урахуванням того, що одночасно із касаційною скаргою позивач звернувся з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, як того вимагає частина друга статті 390 ЦПК України. На підтвердження вказаних обставин надано копію першої сторінки постанови від 05 грудня 2023 року з датами реєстрації та оприлюднення постанови від 05 грудня 2023 року, 22 грудня 2023 року та 26 грудня 2023 року відповідно (роздруківка з ЄДРСР), копія витягу з реєстру телефонних дзвінків представника позивача (стор. 1,45, 67, 82), копію роздруківки листування у застосунку WhatsАрр із повідомленнями від 18 грудня 2023 року, 21 грудня 2023 року та 25 грудня 2023 року, копію роздруківки фото папірця з номером телефону канцелярії КАС.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений із поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України (порушення норм процесуального права).

Керуючись статтями 260, 390, 389, 390, 395, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року.

Відкрити касаційне провадження у справі № 755/10424/22.

Витребувати з Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу № 755/10424/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особистою приватною власністю автомобіля та грошових коштів.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 05 квітня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат