Справа №549/255/23-ц
Провадження №4-с/549/1/24
УХВАЛА

04 березня 2024 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого - судді Крєпкого С.І.

за участю: секретаря судових засідань Кривчун Я.А.

скаржника ОСОБА_1

представника скаржника адвоката Кіфа І.О.

стягувача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в селищі Чорнухи скаргу ОСОБА_1 , стягувачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , на бездіяльність державного виконавця Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

установив:

21 лютого 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Кіфа І. О. звернувся до суду з скаргою на бездіяльність державного виконавця, яку обгрунтовано тим, що рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 02.12.2009 з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 заборгованість в розмірі 113 710,50 грн.

Станом на 21.03.2013 залишок богу становив 74 563,15 грн.

Згідно з державним актом на право приватної власності на землю у його приватній власності знаходилася земельна ділянка, площею 6,84 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Білоусівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області.

З метою самостійного виконання рішення суду, а також уникнення спору в майбутньому, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діяв на підставі доручення від ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , дійшли до висновку про можливість закінчення розгляду даного спору затвердженням мирової угоди і закриттям провадження у справі.

У квітні 2013 року начальник відділу державної виконавчої служби Чорнухинського районного управління юстиції Рибчанівська Л.І. звернулася до суду із заявою про визнання мирової угоди між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 11.04.2013.

Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 26.04.2013 визнано мирову угоду, відповідно до якої ОСОБА_1 передає ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 в рахунок залишку заборгованості орендну плату за використання земельної ділянки, площею 6,84 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до вимог угоди, укладеної між орендарем та орендодавцем.

Після закінчення мораторію на відчуження земельних ділянок та за умови набрання чинності закону про обіг земель сільськогосподарського призначення ОСОБА_1 передає в рахунок залишку заборгованості вищевказану земельну ділянку, розташовану на території Білоусівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 з подальшим оформленням ними права власності.

Також було постановлено закінчити виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 заборгованості в розмірі 74 563,15 грн у зв`язку з затвердженням мирової угоди.

Згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відповідачу стало відомо про накладення арешту на його нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 9706826).

Підставою для накладення арешту була постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 06.04.2010 АА №083870, винесена державним виконавцем відділу ДВС Чорнухинського РУЮ.

З метою зняття обтяження у вигляді арешту майна боржника та оголошення заборони його відчуження ОСОБА_1 звернувся з заявою до Пирятинського відділу ДВС у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

З відповіді від 29.11.2023 №17808 ОСОБА_1 дізнався, що відсутні відкриті виконавчі провадження де боржником є ОСОБА_1 .

Крім того зазначено, що згідно з відомостями Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у Чорнухинському районному ВДВС Головного територіального управління Міністерства юстиції України перебували виконавчі провадження №36710373, 36711010, 36711162, 36711344, які були знищенні відповідно до наказу Міністерства юстиції України про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями.

Вказано, що вказані виконавчі провадження були закінчені на підставі п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з визнанням судом мирової угоди. Зняти арешт з майна можливо виключно в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладені обставини, оскільки накладення арешту обмежує його законні права як власника майна щодо вільного розпорядження майном, прохав суд:

- визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо незняття арешту з рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 , що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.04.2010 АА №083870;

-зобов`язати Пирятинський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.04.2010 АА №083870;

-зобов`язати Пирятинський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження нерухомого майна ОСОБА_1 шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення обтяження від 06.04.2010 АА №083870.

22 лютого 2024 року ухвалою Чорнухинського районного суду у справі відкрито провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник скаргу підтримали в повному обсязі з аналогічних підстав.

Представник Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Пирятинський ВДВС) в судове засідання не з`явився, повідомлявся по дату, час і місце розгляду справи (а.с.43, 45,46).

Стягувач ОСОБА_2 проти задоволення скарги заперечував.

Визнає ту обставину, що виконавчі провадження, де стягувачем є він та ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 стосовно боржника ОСОБА_1 закрито.

При цьому повідомив про відсутність відомостей щодо закриття виконавчого провадження стосовно стягувача ОСОБА_6 .

Крім того зазначив про фактичне невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань.

Інші стягувачі в судове засідання не з`явилися, повідомлялись по дату, час і місце розгляду справи (а.с.41).

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню зважаючи на таке.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 51, видно, що на земельну ділянку площею 6,8398 га, кадастровий номер :00:018:0058, розташовану на території Білоусівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, належну ОСОБА_1 , накладено арешт (реєстраційний номер обтяження 9706826), зареєстрований 08.04.2010 за №9706826, реєстратор: Полтавська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА №083870, 06.04.2010, відділ ДВС Чорнухинського РУЮ. державний виконавець Кривошей Р.М. (а.с.10-12).

Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 26.04.2013 визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 від 11.04.2013, відповідно до якої ОСОБА_1 передає ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 в рахунок залишку заборгованості, орендну плату за використання земельної ділянки площею 6,84 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до вимог угоди, складеної між орендарем та орендодавцем.

Після закінчення мораторію на відчуження земельних ділянок та за умови набрання чинності закону про обіг земель сільськогосподарського призначення ОСОБА_1 передає в рахунок залишку заборгованості вищевказану земельну ділянку, розташовану на території Білоусівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 з подальшим оформленням ними права власності (а.с.20-21).

Постановлено закінчити виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 заборгованості в розмірі 74 563,15 грн у зв`язку з затвердженням мирової угоди.

З відповіді Пирятинського ВДВС №17808 від 29.12.2023 вбачається, що у відділі не перебувають відкриті виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, на виконанні у Чорнухинському районному відділу ДВС Головного територіального управління Міністерства юстиції України перебували виконавчі провадження №36710373, 36711010, 36711162, 36711344, об`єднані у зведене виконавче провадження, стягувачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ОСОБА_2 , відповідно, боржник ОСОБА_1 ..

Вказані виконавчі провадження були закінчені на підставі п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з визнанням судом мирової угоди.

Виконавчі провадження №№36710373, 36711162, 36711344 знищенні відповідно до наказу Міністерства юстиції України про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями (а.с.13-14).

З витягу з ВП-спецрозділ від 28.11.2023 вбачається, що 02.12.2009 Чорнухинським районним судом Полтавської області видано виконавчий лист №2-235 на примусове виконання рішення цього суду, яке набрало законної сили 28.07.2009, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 моральної та матеріальної шкоди.

Виконавче провадження закінчено 21.05.2013 на підставі п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з визнанням судом мирової угоди про закінчення виконавчого провадження (а.с.15-19).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За положеннями до ч. 2, 3 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За змістом наведених норм однією з обов`язкових умов для задоволення скарги є доведеність факту порушення прав заявника внаслідок дій виконавця. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а заявник посилається лише на формальне порушення закону у суду немає правових підстав для задоволення скарги.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N606-XIV (у редакції на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

У частині 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження) визначено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 5 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Пункт 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження) передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 50 даного Закону, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином державний виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна боржника у разі закінчення виконавчого провадження.

Разом з тим державний виконавець не наділений повноваженнями поза межами виконавчого провадження вчиняти виконавчі дії.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_1 закінчено 21.05.2013, відомості про те, що заінтересована сторона зверталась до державного виконавця із заявою про примусове виконання ухвали, якою затверджено мирову угоду, відсутні, суд вважає за необхідне захистити право ОСОБА_1 шляхом скасування в рамках виконавчих проваджень №36711344, 36710373, 36711162, 36711010 існуючих обтяжень майна.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.447, 451 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 , стягувачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , на бездіяльність державного виконавця Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, задовольнити повністю.

Скасувати в рамках виконавчих проваджень 36711344, 36710373, 36711162, 36711010 арешт майна та оголошення заборони на його відчуження ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Чорнухинського районного управління юстиції Кривошей Р.М. від 06.04.2010, 08.04.2010 Полтавською філією державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, реєстраційний номер обтяження - 9706826.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцати днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Дата складення повного тексту ухвали 11.03.2024.

Суддя С.І.Крєпкий