ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1148/24 Справа № 199/3296/23 Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л.Г. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради та Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради та Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування квартири АДРЕСА_2 від 11.04.2018 року.

25 лютого 2023 року у належній позивачці квартирі сталося залиття та були нанесені збитки внаслідок неналежного стану стояка каналізації квартири АДРЕСА_3 . Так, 25.02.2023 року орієнтовно з 11-00 год. до 16-00 год. у квартирі АДРЕСА_4 , яка знаходиться поверхом вище над квартирою позивачки, проводились ремонтні роботи із втручанням в трубу холодного водопостачання, у зв`язку з чим було здійснено попереднє перекриття водопостачання у всьому будинку.

Вказані ремонтні роботи проводилися відповідачем самовільно та не були узгоджені з представниками Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради та Комунальним підприємством «Дніпроводоканал».

Після проведення певних, невідомих мешканцям будинку ремонтних робіт, стався прорив труби ХВП зверху квартири на першому поверсі, яка належить позивачці, у зв`язку з чим сталося залиття квартири та підвалу у під`їзді будинку.

Після виявлення залиття позивачем викликано аварійну службу КП «Дніпроводоканал», яка зафіксувала факт залиття 25.02.2023 о 20-00 год..

Крім цього, КП «Жилсервіс-5» було складено акт про заподіяну шкоду від 28.02.2023 року, в якому вказано, що по АДРЕСА_5 , трапилось залиття в результаті течі стояка ХВП квартири АДРЕСА_4 .

Позивачем були вжиті заходи досудового врегулювання спору та відповідачу ОСОБА_2 було направлено лист-претензію від 04.04.2023 року з оцінкою вартості матеріального збитку від ПП «Новомосковське бюро експертної оцінки», копією квитанцій про оплату послуг оцінки вартості матеріального збитку, фото приміщень, які пошкодженні залиттям, та копію акту КП «Жилсервіса-5», однак відповідач відмовився від отримання вказаного листа.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири, у розмірі 45 657 гривень 00 копійок, моральну шкоду у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок, а також 6 000 гривень 00 копійок за складання звіту вартості матеріального збитку та 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок витрат на правову допомогу.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради та Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, - задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири у розмірі 45 657 (сорок п`ять тисяч шістсот п`ятдесят сім) гривень 00 копійок, моральну шкоду у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок, а також 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок за складання звіту вартості матеріального збитку та 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок витрат на правову допомогу, а всього 57 341 (п`ятдесят сім тисяч триста сорок одну) гривню 00 копійок.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

14.11.2023 року від ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та винесення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що комісійне обстеження та складання відповідного акту проведено без участі відповідача та без його належного інформування про проведення комісійного обстеження, а також без обстеження квартири відповідача.

Зокрема, відповідач зазначає, що акти про залиття від 28.02.2023 є неналежними доказами по справі.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

23.02.2024 року до Дніпровського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ОСОБА_1 просить суд, відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 , рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року залишити без змін.

05.03.2024 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому ОСОБА_2 , просить суд, скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, ціна позову складає 45, 657 гривень, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

Позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується договором дарування квартири, посвідченим державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. від 11.04.2018 року, за реєстровий №3-715, та витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №120274857 від 11.04.2018 року (а.с.6-8, 105).

28.02.2023 року комісія у складі інженера КП «Жилсервіс-5» ДМР ОСОБА_3 та майстра виробничої дільниці КГ «Жилеервіс-5» ДМР ОСОБА_4 склали акт про те, що 26 лютого 2023 року у кв. АДРЕСА_1 , трапилось залиття в результаті течі стояка ХВП квартири АДРЕСА_6 вказане залиття виникло при самовільному втручанні у систему ХВП, а саме заміна лічильника ХВП мешканцями кв. АДРЕСА_4 ). У результаті якого в кв. АДРЕСА_7 при обстеженні було виявлено відшарування побілки та наявність рудих плям - кухня: стеля - наявність рудих плям на S ~ 2,2 м2, стіна - наявність рудих плям на S ~ 0,9 м2; санвузол: стеля - відшарування побілки та наявність рудих плям на S ~ 1,3 м2 стіна - наявність рудих плям на S ~ 0,8 м2 (а.с.146).

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку від пошкодження оздоблення приміщень житлової квартири, вчиненого внаслідок залиття, за адресою: АДРЕСА_8 , складеного оцінювачем Новомосковського бюро експертної оцінки ОСОБА_5 від 23.03.2023 року, ймовірна ринкова вартість матеріального збитку складає 45657,00 гривень (а.с.20-31).

Із матеріалів справи вбачається, що факт залиття квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить позивачці, підтверджується актом від 28.02.2023 року про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), каналізації, згідно з якими встановлено залиття у результаті течі стояка ХВП квартири АДРЕСА_4 .

Крім цього, під час розгляду справи встановлено, що залиття трапилося через самовільне втручання відповідача ОСОБА_2 у систему холодного водопостачання, а саме заміна лічильника та несанкціоноване перекриття водопостачання у будинку.

Суд зазначає, що акт про підтвердження факту залиття квартири АДРЕСА_1 після залиття, від 28.02.2023 року, який затверджений начальником дільниці КП «Жилсервіс-5» ДМР Золотаревським О.Д., складено за формою та змістом відповідно до вищевказаного наказу №76 від 17.05.2005 року, відтак є належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 77- 78 ЦПК України.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на спростування відповідачем своєї вини у завданні матеріальної шкоди позивачу, відсутні будь-які клопотання про призначення судової експертизи, відсутні будь-які заперечення з приводу наданого позивачем звіту про оцінку вартості матеріального збитку від 23.03.2023 року, хоча спростування відповідачем своєї вини є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивачем доведено факт залиття її квартири з вини відповідача ОСОБА_2 , який є власником квартири АДРЕСА_3 .

Встановивши вказані обставини судом першої інстанції зроблений обґрунтований висновок про задоволення позовних вимог.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до положень статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до положень статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно ч.4,5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до положень статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до ст.ст. 151, 179 ЖК України та пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання.

Згідно п. 18 Правил власники квартир, наймачі та орендарі зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартири та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей в квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Порядок складання акту про залиття, аварії квартир регулюється Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207.

Відповідно п. 2.3.6 зазначених Правил, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). Типова форма цього акту міститься у додатку № 4 до Правил.

Відповідно до додатку № 4 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій вбачається, що в Акті про залиття обов`язково описується, що трапилося і які наслідки (що залите, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено, чітко зазначається причини залиття (несанкціоноване втручання мешканців квартири у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.); акт повинен містити висновки і рекомендації комісії (надаються висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін.); члени комісії повинні підписати акт та з актом повинні бути ознайомлені мешканці квартир, які його також підписують.

Крім того, з типової форми Акту про залиття вбачається, що такий складається комісійно, комісія складається з головного інженера виконавця послуг, голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсара - сантехніка, представника організації, яка обслуговує внутрішньобудинкові системи водопостачання, представника власника будинку. Також з актом мають бути ознайомлені мешканці квартир, про що проставляється їх підпис внизу форми акту.

В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік): прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності: прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися із зазначенням причин).

У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29 грудня 2009 року № 12/20-11-1975, також зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна.

Тобто факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок - залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи.

Перевіряючи доводи апелянта щодо акту обстеження від 28 лютого 2023 року, колегія суддів зазначає, що складений акт обстеження від 28 лютого 2023 року є належним доказом наявності вини відповідача у залитті належної позивачу квартири з огляду на те, що в ньому наведені: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилося залиття; подія, що трапилася; причини та наслідки залиття.

Не має правових підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 3 000 грн, оскільки доводи апеляційної скарги представника відповідача в цій частині фактично зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин. Так, суд першої інстанції, визначаючи розмір правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, врахував вимоги статей 137, 141 ЦПК України, а також виходив з критерію реальності наданих адвокатських послуг, складності справи, фінансового стану обох сторін та обґрунтованості таких витрат. А тому апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

При таких обставинах, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: