Справа №:755/3919/24
Провадження №: 4-с/755/37/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2024 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Коваленко І.В., вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дєдова-Осипенко Валерія Юріївна; боржник у виконавчому провадженні - ОСОБА_2 , про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, зобов`язувати вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дєдової-Осипенко Валерії Юріївни, та просила суд:

«Визнати неправовірними дії старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дєдової-Осипенко Валерії Юріївни щодо здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01 грудня 2023 року, в межах виконавчого провадження НОМЕР_1.

Зобов`язати старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дєдову-Осипенко Валерію Юріївну здійснити повторний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому првоадженні НОМЕР_1 , в період з 13 травня 2011 року по 01 січня 2024 року, з урахуванням всіх доходів боржника, в тому числі щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями; додаткової винагороди, яка виплачується боржнику, як військовослужбовцю Служби безпеки України, на період дії воєнного стану».

Одночасно із скаргою ОСОБА_1 подала клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання скарги.

Процесуальний строк скаржник вважає пропущений нею з поважних причин та обґрунтовує наступним. Скарга подається повторно. Спірний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів був надісланий на її адресу Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києва рекомендованим листом №896, 07 грудня 2023 року, на підтвердження чого ОСОБА_1 посилається на конверт. Вказаного листа їй було вручено 28 грудня 2023 року, на підтвердження чого скаржник посилається довідку від 28 грудня 2023 року, та зазначає, що дана довідка підписана уповноваженою посадовою особою відділення поштового зв`язку, а також на службовий чек (накладну) АТ «Укрпошта» №896 та звертає увагу суду, що у вказаному документі дата вручення листа є 28 грудня 2023 року. Отже, на думку скаржника, перебіг процесуального строку для подання скарги розпочався 29 грудня 2023 року і закінчення припало на 07 січня 2024 року, на неділю (вихідний день). Зі скаргою вона звернулась до суду 07 січня 2024 року, через засоби поштового зв`язку, однак в описі вкладень помилково проставлено відбиток календарного штемпеля за 07 грудня 2023 року. Тобто, скарга була подана нею у встановлений законом процесуальний строк. Разом з тим, ухвалою суду від 23 лютого 2024 року скаргу було повернуто. Повертаючи скаргу, суддя помилково вважала, що її подано з порушенням процесуального строку.

Вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця та клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на предмет дотримання заявником норм процесуального законодавства та дотримання строків звернення з цією скаргою до суду, суддя приходить до наступних висновків.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) та Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. ч. 1,2 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. (ч.ч.1, 2 статті 126 ЦПК)

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 127 ЦПК України).

В постанові Великої палати Верховного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 320/7888/16-ц вказано, що стосується дотримання процесуальних строків, то, слід вважати, що сторони повинні таких дотримуватись та пропуск таких, за загальним правилом, призводить до втрати права особою на вчинення певної процесуальної дії у даному випадку на подання скарги.

Варто зазначити, що з огляду на вищенаведене, строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові. (постанова Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у Справі № 466/948/19).

За змістом поданої до суду скарги на дії державного виконавця, заявником ОСОБА_1 оскаржується розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, який здійснено старшим державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дєдовою-Осипенко В.Ю., в межах виконавчого провадження НОМЕР_1, дата складання розрахунку - 01 грудня 2023 року. Подані ОСОБА_1 докази на підтвердження дотримання нею процесуальних строків на звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця, суд не приймає до уваги з точки зору їх належності та допустимості, виходячи з наступного.

Посилання скаржника на те, що у доданій до клопотання копії службового чеку (накладній) АТ «Укрпошта» №896 наявна дата вручення рекомендованого листа - «28 грудня 2023 року» не заслуговують на увагу, оскільки ці дані суперечать наявній на офіційному сайті АТ «Укрпошта» загальнодоступній інформації, де відображено, що поштове відправлення за №896, вручено особисто - 11.12.2023 року (посилання: https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html ).

Щодо доданої ОСОБА_1 довідки від 28 грудня 2023 року, складеної НВПЗ ОСОБА_3 , суд не приймає її до уваги, виходячи з наступного.

Наказом Держспоживстандарту України №55 від 07.04.2003 затверджено уніфіковану систему організаційно-розпорядчої документації, вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003 (далі - Вимоги), сфера застосування яких поширюється у тому числі й на підприємства, установи, організації та їх об`єднання усіх форм власності.

Водночас, надана скаржником ОСОБА_1 довідка від 28 грудня 2023 року, складена НВПЗ ОСОБА_3 , на підтвердження вручення споживачу відправлення №896 саме 28.12.2023, а не 11.12.2023, не відповідає вимогам до оформлення документів через відсутність зображення емблеми організації або товарного знака (знака обслуговування); коду організації; назви організації або її структурного підрозділу; реєстраційного індексу документа; посилання на реєстраційний індекс і дату документа, на який дають відповідь; адресату; відбитку печатки; відмітки про засвідчення копії; прізвища виконавця і номер його телефону.

Крім того, наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 №144 розроблено «Уніфіковану систему організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» ДСТУ 4163:2020, цей стандарт розроблено згідно з правилами, установленими в національній стандартизації України на заміну ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України №55 від 07.04.2003. Однак, сфера застосування аналогічна попередньому й поширюється у тому числі й на підприємства, установи, організації та їх об`єднання усіх форм власності.

Враховуючи викладене, довідка, надана скаржником на підтвердження звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця у встановлений законом процесуальний строк, не відповідає вимогам до оформлення документів та не містить обов`язкових реквізитів, а тому суд не приймає її до уваги. В якості належного та допустимого доказу отримання ОСОБА_1 поштового відправлення №896, суд бере за основу загальнодоступну інформацію, розміщену на офіційному сайті АТ «Укрпошта» інформації, де відображено, що поштове відправлення за №896, вручено особисто - 11.12.2023 року (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Оскільки датою вручення ОСОБА_1 поштового відправлення є - 11.12.2023 року, і при цьому заявниця вперше звернулась до суду з цією скаргою лише 10 січня 2023 року (вх.№1637), вказане свідчить про порушення процесуальних строків, визначених ч. 1 ст. 449 ЦПК України.

Таким чином, скаржником фактично пропущено строк для подання скарги, клопотання про поновлення процесуального строку із зазначенням належних та допустимих доказів поважності причин пропуску процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії виконавця у матеріалах справи відсутнє, тобто скаржником не подане, а тому таку скаргу за висновком суду слід залишити без розгляду та повернути скаржнику.

Враховуючи викладене та керуючись статями 126,127, 260, 354, 447-449 Цивільного процесуального кодексу України, - суддя

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи - старший державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дєдова-Осипенко Валерія Юріївна, боржник в процедурі виконавчого провадження - ОСОБА_2 , про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів , зобов`язувати вчинити певні дії, - залишити без розгляду.

Повернути ОСОБА_1 скаргу та долучені до неї матеріали.

Роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із такою до суду, у разі усунення обставин, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

С у д д я :