Справа № 129/904/24
Провадження у справі № 2/129/576/2024
У Х В А Л А

"14" березня 2024 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Дєдова С.М.

розглянувши у відсутність сторін та їх представників в місті Гайсині заяву судді Дєдова С.М. про самовідвід в цивільній справі № 129/904/24 (провадження у справі № 2/129/576/2024) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

установив:

Суддя Дєдов С.М. заявив самовідвід, вказуючи, що у його судді, ОСОБА_3 , провадженні у лютому 2022 року вже перебувала справа з аналогічними позовними вимогами та сторонами у справі, а саме цивільна справа № 129/1783/21 (провадження по справі № 2/129/206/2022) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, за наслідками судового розгляду якої ним ухвалено 15 лютого 2022 р. судове рішення, яким ухвалено: 1. уточненні позовні вимоги задовільнити; 2 визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), жителькою АДРЕСА_1 , право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Гранів Гайсинського району Вінницької області, батька ОСОБА_4 , тобто вказані обставини, які є предметом розгляду у цивільній справі № 129/904/24, вже перевірялись ним у цивільній справі № 129/1783/21, а тому вказані обставини у своїй сукупності можуть викликати сумнів в об`єктивності, неупередженості та безсторонності при розгляді справи та виключають його участь як судді у розгляді зазначеної цивільної справи № 129/904/24 в силу приписів п.5) ч.1 ст.36 ЦПК України, п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді», статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.5) ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу за наявності обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч.7 ст.40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод) та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 6 § 1 Конвенції 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, аби кожен суд, до якого вона застосовується, був «безстороннім». Зазвичай безсторонність визначається як відсутність упередження або наперед складеної думки і може оцінюватись у різний спосіб (Kyprianou проти Кіпру [ВП], § 118; Micallef проти Мальти [ВП], § 93).

Стаття 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Оскільки викладені обставини відповідно до п.5) ч.1 ст.36 ЦПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є підставами для відводу судді, а заява про відвід судді є обґрунтованою і мотивованою, то на підставі п.5) ч.1 ст.36 ЦПК України, п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля забезпечення судом серед інших аспектів права сторін на судовий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, реалізації встановленого п.1 ст.6 Конвенції права на справедливий суд, необхідно задовільнити заяву про самовідвід судді Дєдова С.М. у цивільній справі №129/904/24 (провадження по справі 2/129/576/2024).

Керуючись ст. 36,37,38,39,40 ЦПК України, -

постановив:

Заяву про самовідвід головуючого в справі судді Дєдова С.М. задовольнити, цивільну справу № 129/904/24 (провадження у справі № 2/129/576/2024) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, - передати для визначення головуючого по справі судді автоматизованою системою документообігу Гайсинського районного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: