Справа № 461/574/24
Провадження № 2/461/1001/24
У Х В А Л А

13.03.2024 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицький В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рожко Ю.С.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

позивач ? Акціонерного товариства «Ідея Банк»,

представник позивача Заставної Ольги Василівни

(79008, м. Львів, вул. Валова,11, )

до

відповідач ОСОБА_1

( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ;

АДРЕСА_1 )

представник відповідача адвокат Ракущинець Андрій Андрашович

(88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Л. Толстого, 10 «Б»)

про стягнення боргу за кредитним договором,

встановив:

Фактичні обставини справи, суть питання, яке вирішується судом

Акціонерне товариство «Ідея Банк», в особі представника Заставної Ольги Василівни, звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Ухвалою суду від 17.01.2024 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

29.02.2024 адвокатом Ракущинцем А.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , шляхом формування документів в системі «Електронний суд» було подано до суду відзив на позовну заяву.

Зважаючи на рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, а також з метою забезпечення реалізації своїх процесуальних прав та законних інтересів, представник відповідача просить поновити ОСОБА_1 процесуальний строк, встановлений для подання відзиву. Стверджує, що такий строк було пропущено відповідачем з поважних причин, а саме через необхідність укладення договору про надання правової допомоги, який було укладено між ОСОБА_1 та адвокатом Ракущинцем А.А. лише 20.02.2024. Окрім того, представник відповідача ініціює питання про необхідність скерування справи за територіальною підсудністю до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. Вказує, що договір кредиту не відноситься до тих договорів, виконувати які можна тільки у певному місці, оскільки повернення коштів може здійснюватися позичальником у будь-який момент та у будь-якому місці. Відтак, на даний позов не поширюється правила територіальної підсудності, визначені ч. 8 ст. 28 ЦПК України. Також, адвокат Ракущинець А.А. вважає, що позовну заяву АТ «Ідея Банк» слід залишити без руху, оскільки позивачем при скеруванні позову до суду долучено довідку-розрахунок заборгованості, де жодного розрахунку боргу нема, а тільки вказано цифри боргу у розмірі 152971 грн. 55 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 125647 грн. 90 коп.; заборгованості за нарахованими процентами 27323 грн. 65 коп., що є недостатнім для відкриття провадження.

11.03.2024 від представника АТ «Ідея Банк» надійшли письмові пояснення. Представник позивача вказує, що згідно ч. 8 ст. 28 ЦПК України, позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтись також за місцем виконання цих договорів. У даному випадку місцем виконання договору, укладеного між позивачем та відповідачем є місцезнаходження юридичної особи АТ «Ідея Банк», а саме: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, що територіально відноситься до Галицького району м. Львова. За наведених обставин, справа є підсудною Галицькому районному суду м. Львова. Зауважує, що матеріали справи містять усі належні, достатні, достовірні та допустимі докази щодо видачі кредитних коштів та наявності у ОСОБА_1 кредитної заборгованості та обґрунтованості її розміру.

У судове засідання учасники справи не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, що підтверджується матеріалами судової справи.

Виходячи з необхідності дотримання розумних строків під час провадження у справі, зважаючи на вищенаведені доводи та мотиви, суд вважає за можливе за наведених обставин розглянути клопотання по суті.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Мотиви та висновки суду, а також положення закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч.7 ст.178 ЦПК України, відзив подається в строк встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження в справі.

Згідно ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Частиною1 статті 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до положень ст.191 ЦПК України, відповідач має право у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу - копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17.01.2024 відкрито провадження у цій цивільній справі.

02.02.2024 відповідачем отримано ухвалу суду про відкриття провадження у справі. Відповідно до змісту ухвали, відповідачу надано строк для подання відзиву - п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Таким чином, останнім днем для подання відзиву є 19.02.2024 (оскільки 17.02.2024 є вихідним днем).

Як вбачається з матеріалів справи, встановлений судом строк для подання відзиву було пропущено відповідачем через необхідність укладення договору про надання правової допомоги, який було укладено між ОСОБА_1 та адвокатом Ракущинцем А.А. лише 20.02.2024.

Приймаючи до уваги те, що представник відповідача звернувся до суду з відзивом, який відповідає вимогам ст.178 КК України, та враховуючи наведені у письмовому клопотанні підстави для поновлення пропущеного строку, суд вважає за можливе поновити відповідачу строк для подання відзиву на позов з метою забезпечення змагальності сторін та рівних прав учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, що встановлено ст. 12 ЦПК України.

При цьому, суд вважає, що причини пропуску такого строку є поважними, а його поновлення відповідатиме засадам дотримання розумних строків розгляду, адже такий строк не є надмірно тривалим.

Що стосується інших заявлених у відзиві клопотань, суд враховує наступне.

Відповідно до загальних правил територіальної юрисдикції (підсудності) визначених ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, ст. 28 ЦПК України визначено випадки підсудності справ за вибором позивача (альтернативна підсудність), зокрема позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів (ч. 8 ст. 28 ЦПК України).

Системний аналіз відповідних норм ЦПК України, які регулюють питання щодо визначення підсудності, дає підстави для висновку, що підсудність справи визначається на момент пред`явлення позову шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції (ст.ст. 27, 184, 187 ЦПК України).

Крім того, територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності (альтернативна та виключна).

Питання обрання суду у разі реалізації права вибору альтернативної підсудності вирішується позивачем на стадії пред`явлення позову шляхом подання відповідної заяви. У такий спосіб позивач реалізує своє право на доступ до правосуддя.

Так, позивач у відповідній заяві зазначив, що користуючись своїм правом, встановленим ч. 8 ст. 28 ЦПК України, пред`являє позов до Галицького районного суду, а саме пред`являє його за місцем виконання договору, тобто місцем знаходження банку.

З п. 9.23 долученої до матеріалів справи копії Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ідея Банк» вбачається, що він виконується за місцем знаходження банку: 79008, м. Львів, Галицький район, вул. Валова, 11, та у випадку спору між сторонами за цим договором, позов може пред`являтись також за місцем виконання кредитного договору.

Суд виходить з того, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Основою механізму забезпечення права на доступ до правосуддя є певна сукупність втілених у Конституції та чинному законодавстві України правових принципів, установлених інститутів, норм та юридичних гарантій, які в комплексі уможливлюють і сприяють його дотриманню, реалізації та захисту.

У свою чергу, право на доступ до правосуддя є невід`ємною складовою права на судовий розгляд. Оскільки останнє, у свою чергу, є складовою прав людини, їх конституційно-правові гарантії в цілому повністю стосуються і права на доступ до правосуддя, що дає підстави для висновку про існування згаданого права в системі координат загального конституційно-правового механізму гарантій прав людини.

Дотриманням судами процесуальних норм інституту підсудності означає дотримання положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається у позовній заяві здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги

З огляду на викладене, враховуючи те, що позивачем, відповідно до наданих йому законом прав, обрано саме Галицький районний суд м. Львова, і право на визначення належного суду за правилами альтернативної підсудності належить виключно позивачеві, суд приходить до висновку, що у задоволенні наведеного клопотання представника відповідача слід відмовити, оскільки передача справи на розгляд до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області призведе до обмеження права позивача на доступ до правосуддя за встановленою законом процедурою та порушення передбаченого цивільним процесуальним законодавством права позивача на звернення до суду за правилами альтернативної підсудності.

Окрім того, оцінюючи доводи адвоката Ракушинця А.А. щодо того, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а тому таку слід залишити без розгляду, суд вважає, що такі є необґрунтованими, а тому не приймає їх до уваги з огляду на наступне.

Звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів особи (ст. 55 Конституції України).

На стадії відкриття провадження у справі, суд має надавати оцінку доказам, які додані позивачем до матеріалів позовної заяви виключно з мотивів наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі, тобто належності оформлення позовної заяви відповідно до вимог ЦПК України.

Суд першої інстанції на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не має права давати оцінку обраному позивачем способу захисту порушеного права, доказам та встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги. Також, суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі не може надати оцінку достатності або недостатності усіх обставин, наявності або відсутності доказів. Ці всі питання можуть вирішуватись на інших стадіях процесу. Такі обставини не можуть виступати підставою для залишення позовної заяви без руху та підставами повернення позовної заяви позивачу.

На стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі суддя не вправі вирішувати питання достатності доказів, поданих позивачем на обґрунтування своїх вимог, а кожна сторона може розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, відсутність певних доказів не перешкоджає розгляду справи, за результатами якого вирішується питання про доведеність чи недоведеність пред`явлених позовних вимог, оцінка доказів є можливою виключно на стадії розгляду справи по суті.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 761/41071/19(провадження № 61-2192св20) та від 25 січня 2021 року у справі № 201/1333/19 (провадження № 61-10405св19).

Доводи наведені представником відповідача в обґрунтування зазначеного клопотання здебільшого фактично стосуються змісту доказів, тобто повинні бути оцінені у нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення у справі. У свою чергу, питання оформлення позовної заяви оцінювались судом при вирішенні питання про відкриття провадження та судом ухвалено рішення про відповідність позовної заяви встановленим для неї вимогам. Відтак, такі доводи представника відповідача відхиляються судом.

Водночас, слід звернути увагу сторони відповідача на положення ч. 1 ст. 185 ЦПК України, згідно з яким суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, норми цивільного процесуального законодавства відносять питання оцінки відповідності позовної заяви вимогам закону до стадії відкриття провадження, тобто підстави на які посилається представник відповідача були дослідженні суддею під час відкриття провадження у даній справі.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 127, 260, 353 ЦПК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод,

постановив:

Поновити адвокату Ракущинцеві Андрію Андрашовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк для подання відзиву на позовну заяву у справі позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», в особі представника Заставної Ольги Василівни до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Роз`яснити позивачу право подати відповідь на відзив щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотивів їх визнання або відхилення, в строк не пізніше п`яти днів з дня отримання такого відзиву. Копія відповіді на відзив та доданих до неї документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи одночасно з надісланням відзиву до суду.

Роз`яснити відповідачу право подати заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і мотивів їх визнання або відхилення, в строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Копія заперечення та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи одночасно з надісланням заперечення до суду.

У задоволенні клопотань адвоката Ракущинця Андрія Андрашовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про скерування справи за підсудністю та про залишення позовної заяви без руху ? відмовити.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи.

Учасник справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://gl.lv.court.gov.ua/sud1304/.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький