Провадження №2/522/2711/24
РІШЕННЯ

Іменем України

12 березня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.

за участю секретаря судових засідань Купцова С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради, за участю третьої особи Одеська нова біржа про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

03 жовтня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради, за участю третьої особи Одеська нова біржа про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна.

В обґрунтування позову зазначено, що 31 липня 1997 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (дівоче прізвище ОСОБА_5 , після першого шлюбу ОСОБА_6 , після другого шлюбу ОСОБА_7 ), яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах на той час неповнолітньої ОСОБА_8 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_9 ) було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_10 та ОСОБА_11 купили квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , який не був нотаріально посвідчений. Після придбання квартири, договір купівлі-продажу було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН», про що свідчить відбиток штампу на договорі купівлі-продажу.

На момент звернення до суду, Позивачі не можуть на свій розсуд розпоряджатись приміщенням квартири, оскільки при придбанні квартири договір купівлі-продажу був оформлений не в нотаріальній конторі, а на біржі.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи.

05 грудня 2023 року від представника Одеської міської ради до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності.

Ухвалою суду від 06 грудня 2023 року клопотання представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування доказів задоволено. Витребувано від Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі витяг із Спадкового реєстру відносно того чи заводилась спадкова справа після смерті ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть № 9128 від 01.09.2015 року.

03 січня 2024 року до суду надійшла витребувана інформація, у відповідності до якої після смерті ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкова справа не заводилась.

09 лютого 2024 року від представника Позивачів до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності.

В судове засідання 12 березня 2024 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином, надали заяви про слухання справи за їх відсутності.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 31 липня 1997 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (після другого шлюбу ОСОБА_7 ), яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах на той час неповнолітньої ОСОБА_8 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_9 ) було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_10 та ОСОБА_11 купили квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Договір був укладений на Одеській товарній біржі та зареєстрований в Одеському МБТІ і РОН, про що внесено запис до реєстру № 3122 від 04.08.1997 року.

Договір був зареєстрований Одеською новою біржею в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю», під № 800/97 від 31 липня 1997 року, з урахуванням вимог Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Зазначена квартира складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 23,75 кв.м., а також 233/1000 коридорів, - 1,2,9, 233/1000 ванної кімнати 10, 233/1000 туалету 11, 233/1000 -кухні 12.

Право власності позивачів на визначене нерухоме майно підтверджується листом КП «БТІ» Одеської міської ради вих. №26627/04-04 від 22.06.2023 року, з якого вбачається, що станом на 31.12.2012, право власності на 233/1000 частини квартири АДРЕСА_2 , зареєстроване за фізичними особами « ОСОБА_13 , ОСОБА_14 вказане російською мовою згідно з правовстановлюючим документом) на підставі договору № 800/97 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській Новій Біржі 31.07.1997. Реєстраційний запис зроблено 04.08.1997 за реєстровим номером 3122 у реєстровій книзі 239 пр на сторінці 8. В правовстановлюючому документі тип і розмір часток не визначений.

Суд враховує ту обставину, що Продавець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті спадкова справа не заводилась.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003 р. положення зазначеного Кодексу застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК 2003 року, положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності й не мають подовжувального характеру, тому суд при розгляді справи керується положеннями ЦК 1963 року.

Відповідно до ст. 224 ЦК України, покупець і продавець повністю виконали умови договору купівлі продажу.

Із змісту договору купівлі-продажу, зареєстрованого на біржі, вбачається, що розрахунок за придбану нерухомість був виконаний в повному об`ємі до підписання договору, про що свідчить п.6 Договору.

Яких-небудь суперечок між покупцем і продавцем немає, протизаконних умов угода не містить, проте порушена форма угоди, оскільки при оформленні її не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст. 227 ЦК України.

Письмовим доказом в даному випадку є договір купівлі-продажу нерухомого майна № 800/97 від 31 липня 1997 року, який був укладений на Одеській новій біржі.

Оскільки вказана угода виконана повністю сторонами, але порушена її форма, суд вважає можливим поновити порушене право позивача на підставі ст. 47 ч.2 ЦК України.

При цьому, якщо така угода виконана повністю або частково одною із сторін, а інша сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК України на вимогу сторони, що виконала угоду має право визнати її дійсною.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» визначено, що суд, на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року, за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора, вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності, передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. У відповідності до діючого на даний час законодавства а саме ст. 204 ЦК України «правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним».

За таких обставин, суд вважає, що, оскільки при вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, усі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі продажу квартири, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1997 році, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Керуючись ст.ст. 263 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради, за участю третьої особи Одеська нова біржа про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - задовольнити.

Визнати дійсним Договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах на той час неповнолітньої ОСОБА_8 , зареєстрований 31 липня 1997 року Одеською товарною біржою за № 800/97.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 14 березня 2024 року.

Суддя Чернявська Л.М.