Пр.№2/756/4704/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року Оболонський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.

секретаря Любін А.Ю.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

28.08.2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги обґрунтовує, тим, що після смерті своєї матері, позивач набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину.

Маючи захворювання опорно-рухового апарату, ОСОБА_2 потребував сторонньої допомоги. Відповідачка та її син ОСОБА_4 , які прошивали в цьому ж будинку, запропонували свої послуги у вирішенні деяких побутових питань.

Не маючи змоги самостійно пересуватися, позивач попросив відповідачку домовитися із нотаріусом для складання заповіту на користь свого сина.

Однак, як виявилося згодом, в результаті омани, 03.11.2011 позивачем був підписаний договір дарування квартири на ім`я ОСОБА_4 - сина відповідачки.

Наразі розглядається справа в Оболонському районному суді м. Києва щодо визнання недійсним договору дарування квартири та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру та витребування квартири із чужого незаконного володіння справа №756/548/22.

Зазначає, що ОСОБА_3 , яку її син ОСОБА_4 зареєстрував в квартирі АДРЕСА_1 , чинить позивачу перешкоди у користуванні його квартирою, постійно погрожує йому.

Представниця позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутністю відповідача.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 на підставі Договору дарування квартири від 03.11.2011 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рябикіною А.А. (а.с.11).

Згідно ст.150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатись цією власністю на власний розсуд.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

ОСОБА_2 на день звернення до суду зареєстрований та проживає в спірній квартирі, однак квартира на праві власності належить іншій особі.

Договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 03.11.2011 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рябикіною А.А. в судовому порядку не визнаний не дійсним.

Враховуючи те, що квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_4 , він як власник має право використовувати належне майно, для проживання себе та членів своєї сім`ї, суд вважає, що підстави для визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням відсутні, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.02.2024.

Суддя А.М. Майбоженко