Справа № 137/82/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2024 р.

Літинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Гопкіна П.В.,

за участю секретаря Іванової І.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

неповнолітнього ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Літин цивільну справу за позовом Служби у справах дітей та сім`ї Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

18.01.2024 селищний голова Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області Бичок А. звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, ОСОБА_4 являється матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначається, що відповідачка, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема життям та навчанням сина не цікавився, спільно із сином не проживає, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у його вихованні.

Таким чином просять позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник третьої особи органу - опіку та піклування Літинської районної державної адміністрації Вінницької області Джигун О.О у судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_4 (відповідачка) подала нотаріально засвідчену заяву якою не заперечила проти позбавлення її батьківських прав та про розгляд справи у її відсутність. У свою чергу орган опіки та піклування підготував відповідний висновок та звернувся до суду. Додала, що мати притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків. Неповнолітній ОСОБА_2 знаходиться на утриманні батька, а мати має значні борги та уникає контактів із дитиною. З огляду на інтереси дитини, було прийнято рішення звернутися до суду. Це другий випадок у її практиці, коли мати погоджується на позбавлення її батьківських прав. Позов просила задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилась. В матеріалах справи наявна нотаріально засвідчена заява від 16.01.2024 (оригінал якої досліджено у судовому засіданні) відповідно до якої відповідачка ОСОБА_4 не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, просить справу про позбавлення її батьківських прав відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розглядати без її участі. Матеріальних та моральних претензій не має та в подальшому мати не буде. Правові наслідки цієї відмови їй роз`яснено (а.с. 21).

Третя особа ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява, відповідно до якої останній просить судовий розгляд проводити у його відсутність, а позов просить задовольнити (а.с. 20).

У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_2 заявив, що його мати ОСОБА_4 (відповідачка у справі), перестала відповідати на телефонні дзвінки, не проживала з ним протягом півроку та подала відмову якою не заперечила проти позбавлення її батьківських прав. Він також зазначив, що мати стала залежною від алкоголю, втратила інтерес до його життя та освіти, іноді шукала роботу. Зазначені обставини тривали протягом півроку. До цього періоду він проживав з матір`ю, яка час від часу від`їздила в пошуках роботи, але потім почала уникати спілкування, не повідомила про свій від`їзд та зникла. На даний момент йому невідоме місцезнаходження матері і вона з ним не спілкується протягом тривалого часу та не цікавиться ним. Підтримує позов та вважає, що мати має нести відповідальність за свої дії.

Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків.

Так, відповідно до свідоцтва про народження батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с. 6).

Згідно довідки Відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за № 511/202/2024 від 12.01.2024 (а.с. 8) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька с. Громадське Вінницького району Вінницької області, у справі № 137/878/23 від 11.08.2023 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Відповідно до заяви від 12.01.2024 (а.с. 9) ОСОБА_4 в присутності начальника служби у справах дітей та сім`ї Літинської селищної ради висловила свою позицію, відповідно до якої повідомляє, що не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки виконавчого комітету Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 28 від 11.01.2024 (а.с. 10) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована по АДРЕСА_1 , зареєстрована разом із сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але за місцем реєстраці,ї зі слів сусідів та сестри, не проживають. ОСОБА_2 , проживає з ОСОБА_6 , 1971 року народження (сестрою ОСОБА_4 ) по АДРЕСА_2 . Матір ОСОБА_4 участі у вихованні сина на даний момент не проймає.

Довідкою Літинського ліцею - ОЗЗСО № 2 від 12.01.2024 (а.с. 11) учень 11-А класу вказаного закладу ОСОБА_2 з 01.09.2023 року протягом 1 семестру пропустив 37 днів (180 уроків) пропускає навчання без поважних причин, класні та домашні роботи не виконує. Класний керівник систематично тримає на контролі ситуацію, щодо відвідування учнем занять, постійно телефонує матері, яка на дзвінки не відповідає, ігнорує письмові повідомлення батьківські збори не відвідує, не цікавиться життям дитини. Таким чином дитина не охоплена належним чином навчанням, не дотримується загального розпорядку і режиму, матері безвідповідально ставиться до своїх обов`язків. Мати учня викликалась на комісію по роботі з дітьми, що опинились в складних життєвих обставинах, проте на це засідання мати не з`явилась. Через 2 місяці мати знову була запрошена на засідання комісії, але з невідомих причини на комісію в заклад також не з`явилась.

Актом обстеження від 07.08.2023 (а.с. 12) проведено обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_1 та комісією встановлено, що ОСОБА_4 за вищевказаною адресою не проживає та жодної участі у вихованні дитини не приймає. Комісія вважає, що мати неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки.

Актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 02.01.2024 (а.с. 13) проведено обстеження умов проживання неповнолітнього ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 . Комісією встановлено, що дитина на канікулярний період передуває у батька в м. Коломиї. Мати на території громади не проживає, та не приймає участі у вихованні дитини вже більше шести місяців. Дитина тимчасово проживає у тітки (сестри матері). Зі слів сусідів дитина часто з`являється із компаніями. Комісія вважає, що мати неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки (а.с. 13).

Висновком від 15.01.2024 (а.с.14) орган опіки і піклування Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських праві відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням виконавчого комітету Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 39 від 21.02.2024 (а.с. 47) визначено місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біля батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, принципом 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

У зв`язку з цим необхідно звернутися до правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме в розумінні пункту 1 ст. 8 Конвенції, яка гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її сімейного життя.

Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі«Олссон проти Швеції» від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне).

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачка ОСОБА_4 повністю ухилилася від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню свого неповнолітнього сина, визнає позов та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені стороною позивача на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв`язку з чим позов підлягає до задоволення. Позовні вимоги щодо позбавлення відповідачки батьківських прав не суперечать закону, відповідають інтересам неповнолітнього ОСОБА_7 .

Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідачку.

Керуючись ст.ст. 55,58,60 ЦК України ст.ст. 2, 141, 206, 259, 263-268, ЦПК України, ст.ст. 150, 164-167 СК України, п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», №3 від 30.03.2007 р., беручи до уваги ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, (ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року), Декларації прав дитини Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 р., ст. 18 Конвенції про права дитини (ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р.), суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав щодо її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 6) на користь держави України 1211,20 грн. у відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 29.02.2024.

Суддя : Гопкін П. В.