ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/2588/22 Номер провадження 22-ц/814/1310/24Головуючий у 1-й інстанції Зоріна Д.О. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 листопада 2023 року, ухвалене суддею Зоріною Д.О., повний текст рішення складено дата не вказана

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

03 жовтня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договорами позики: №1789840 від 26.02.2021 року у розмірі 30 920 грн. та №1244763 від 01.03.2021 року у розмірі 42 304,02 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ОСОБА_1 26.02.2021 року укладено договір позики №1789840, за умовами якого позика у розмірі 10 000 грн. строком на 30 днів надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб сайті Товариства протягом 3 днів з дати підписання договору зі сплатою процентної ставки 1,99000% від суми позики за кожен день. 11.08.2021 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №11-08/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 11.08.2021 року до договору факторингу №11-08/2021 від 11.08.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 30 920,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 920,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 5 000,00 грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» на зазначену вище суму.

Також, 01.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №1244763, за умовами якого позика у розмірі 14 050 грн. строком на 30 днів надається позичальнику шляхом перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, зі сплатою процентної ставки 1.99% від суми позики за кожен день. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» право вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №5 від 21.09.2021 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 42 304,02 грн., з яких: 14 054.02 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28 254,02 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» на зазначену вище суму.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 листопада 2023 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики №1789840 від 26.02.2021 року в розмірі 30 920 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики №1244763 від 01.03.2021 року в розмірі 42 304, 02 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 2 481 грн., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач як правонаступник кредиторів за договорами факторингу має право на отримання від позичальника ОСОБА_1 заборгованості, яка утворилася за договором позики №1789840 від 26.02.2021 року в розмірі 30 920 грн. та за договором позики №1244763 від 01.03.2021 року в розмірі 42 304,02 грн., оскільки заявлені позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, наданими позивачем, зокрема, заявкою-анкетою, пропозицією надання траншу, акцепт офертою, довідкою про ідентифікацію, квитанцією зачислення коштів, розрахунком заборгованості, договором факторингу, реєстром боржників.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а саме положення ст. 83 ЦПК України щодо прийняття додаткових доказів, поданих позивачем разом з додатковими поясненнями. Крім того, матеріалами позовної заяви не підтверджено повноваження генерального директора ТОВ ФК «ЄАПБ» Ревунова Р.О., а тому не підтверджено, що останній уповноважений установчими документами видавати довіреність від імені Товариства та уповноважувати ОСОБА_2 подавати позовну заяву від ТОВ ФК «ЄАПБ» та представляти його інтереси в суді. Вважає, що наявна в матеріалах справи довіреність за підписом генерального директора ТОВ ФК «ЄАПБ» Ревунова Р.О. суперечить ч.3 ст. 62 ЦПК України. Крім того, зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції він у своїх поясненнях заперечував щодо суми стягнення заборгованості та нарахування відсотків з посиланням на практику Верховного Суду, однак, суд першої інстанції залишив його заперечення поза увагою. Вважає, що згідно договору позики №1789840 від 26.02.2021 року загальна сума позики становить 15 970, а строк позики з 26 лютого 2021 року по 27 квітня 2021 року. Інших відсотків та штрафних санкцій за даним договором позики не передбачено та не нараховано і між сторонами договору не укладено. Аналогічно, згідно договору позики №1244763 від 01.03.2021 року, дата повернення позики 31.03.2021 року у розмірі 16 958,35 грн. Вважає, що позивач на власний розсуд збільшив строк кредитування та здійснив нарахування відсотків. Позивачем нараховано відсотки після закінчення строку дії договору позики, що є порушенням норм матеріального права судом першої інстанції, а саме ст. 1048 ЦК України та суперечить висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16. Крім того зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких виписок по рахункам позичальника.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин, 26.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики №1789840 (а.с. 7 -10).

Відповідно до пункту 2.2. договору позики, позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України - гривні. Сума позики: 10 000 грн. 00 коп. (підпункт 2.3.3 договору позики).

Згідно підпункту 2.3.4. договору позики, строк позики: до 28 березня 2021 року (30 днів).

Проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до додатку № 1 до договору позики (підпункт 2.4.1 договору позики).

Відповідно до підпунктів договору позики 2.4.2., 2.4.3., 2.4.4. середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований 0,99500 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1,99000 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1,99000 % від суми позики за кожен день користування позикою.

Розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1,01 % від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми Позики та процентів за користування позикою ( підпункт 2.5. договору позики).

Згідно підпунктів 3.1.1., 3.1.3. договору позики, проценти за користування позикою нараховуються за фактичну кількістю календарних днів користування позикою з дня надання позики до дня повного погашення заборгованості включно. У межах строку позики проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до додатку №1 до договору. У період прострочення позики проценти за користування позикою нараховуються за базовою процентною ставкою на позику, визначеною п. 2.4.4.

Проценти на прострочену позику нараховуються у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за цим договором у розмірі, визначеному п. 2.5. договору, за кожен день прострочення (підпункту 3.2.1. договору позики)

Згідно підпункту 4.3.2. договору позики, позичальник зобов`язаний повернути позику та сплатити нараховані проценти.

01.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №1244763, за умовами якого строк кредиту 30 днів, сума кредиту 14 050 грн., процентна ставка - 1,99 % за один день від суми позики (а.с. 24).

Згідно з пунктом 1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Згідно пункту 2 договору позики №1244763 передбачено, що за порушення позичальником виконання зобов`язань щодо погашення суми позики за цим договором, він зобов`язується сплатити нараховані проценти за понадстрокове користування позикою (її частиною) в розмірі 2,7% від суми позики за кожен день прострочення повернення, що не становить понад 50% суми позики, адже даний пункт договору позики №1244763 передбачає відповідальність за порушення позичальником умов договору.

Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить пункту 11 договору позики, реквізити та підпис сторін.

Підписанням договору позики відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена статтею 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». (п.п. 4.1. п. 4 договору позики). А також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. (п.п. 4.2. п. 4 договору позики)

Правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Саме цими правилами, як і договором позики №1244763, встановлюється повний порядок та умови погашення кредиту, які передбачені договором між сторонами. Ці Правила було додано позивачем до позовної заяви про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до пункту 6 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» визначено порядок нарахування, сплати процентів, штрафних санкцій та інших платежів і порядок повернення позики, а саме: пунктом 6.1 за користування позикою позичальник сплачує Товариству проценти у розмірі, визначеному у договорі позики. Позичальник зобов`язаний повернути отримані суму позики та проценти за користування нею відповідно до умов укладеного договору позики; пунктом 6.2 проценти за користування позикою нараховуються на суму позики (її залишок), виходячи із строку фактичного користування позикою; пунктом 6.3 нарахування процентів за користування позикою починається з дати зарахування коштів на платіжну картку позичальника та нараховується за базовою процентною ставкою, зазначеною в договорі позики, за кожен день (календарну дату) користування позикою, включаючи день (дату) видачі позики та включаючи день (дату) її повернення; пунктом 6.5 у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку не повернуту позику (або її частину) нараховуються проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частину) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів та позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь- якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.

За результатами розгляду справи по суті пред`явлених позовних вимог, суд першої інстанції визнав, що скріпивши договір підписами, у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги ТОВ «Маніфою» та ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», що виникають в результаті використання кредитних коштів, згідно умов договорів, Правил надання кредиту та повернути кредит за надання фінансового інструменту і відсотки у складі щомісячних платежів.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що 11.08.2021 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №11-08/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Згідно пункту 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (цiна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осiб - боржникiв, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та iншi платежi, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно підпункту 1.2. договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Згідно підпункту 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) заплату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 є невід`ємною частиною договору.

Згідно підпункту 1.2. договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Також судом першої інстанції встановлено, що матеріали справи не містять доказів повного або часткового виконання відповідачем зобов`язань з повернення суми кредиту та сплати процентів в строк встановлений кредитним договором.

За результатами розгляду справи по суті позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, вказуючи на невиконання ОСОБА_1 зобов`язання щодо повернення позики в строки, передбачені договорами. Уклавши договори позики та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, ОСОБА_1 порушив договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд першої інстанції визнав достовірно доведеним факт невиконання ОСОБА_1 свого зобов`язання, що випливає з договорів позики, у зв`язку із чим суд визнав вимоги позивача щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за договорами позики №1789840 від 26.02.2021 та №1244763 від 01.03.2021 року законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Апеляційний суд у складі колегії суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом позову є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики №1789840 від 26.02.2021 року у розмірі 30 920 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 920,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 5 000 грн. сума заборгованості за процентами на прострочену позику; та за договором позики №1244763 від 01.03.2021 року у розмірі 42 304, 02 грн., з яких: 14 050,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28 254,02 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, щодо дійсності якого заперечує відповідач, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було укладено договір позики №1789840 від 26.02.2021 року та договір позики №1244763 від 01.03.2021 року, за умовами яких відповідач отримав грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, зареєстрований для цієї мети в особистому кабінеті.

Вказані договори було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, які були надіслані на мобільний номер телефону ОСОБА_1 .

Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказані договори прирівнюється до укладених в письмовій формі.

Виходячи із вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених фактичних обставин справи вбачається, що відповідачем було укладено в електронній формі договір позики №1789840 від 26.02.2021 року на суму кредиту 10 000 грн. та договір позики №1244763 від 01.03.2021 року на суму кредиту 14 050 грн. та отримано кредитні кошти за договорами у вказаному розмірі на зазначений відповідачем картковий рахунок, зареєстрований позичальником в особистому кабінеті. При цьому, вказані договори підписані електронними підписами, використання яких є неможливим без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.

Доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи, які надають можливість встановити розмір виданого кредиту та суму погашення за кредитними договорами, то ці доводи є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (стаття 78 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст.77-ст.80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження виконання ТОВ «Маніфою» зобов`язань за договором позики договором позики №1789840 від 26.02.2021 року, позивачем надано інформаційну довідку ТОВ ФК «Вей Фор Пей» №5886-ВП від 08.07.2022 р. про те, що 26.02.2021 року проведена успішна транзакція на суму 10 000 грн, маска карти НОМЕР_1 , код авторизації 162105 (а.с. 197) та розрахунок заборгованості за договором позики договором позики №1789840 від 26.02.2021 року, проведений первісним кредитором (а.с. 17-18, 198-199).

Також, на підтвердження виконання ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» зобов`язань за договором позики №1244763 від 01.03.2021 року позивачем надано детальний розрахунок заборгованості за вказаним договором (а.с. 194- 195), що відповідає умовам укладеного між сторонами договору позики.

Водночас, колегія суддів враховує, що боржник має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорах, і він мав можливість представити суду виписку зі свого рахунку в підтвердження надходження (не надходження) коштів від кредитора на виконання укладених договорів, їх розміру, а також підтвердження виконання своїх зобов`язань за даними договорами та внесення коштів на погашення заборгованості.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що у матеріалах справи наявні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження факту укладання договорів позики між ОСОБА_1 та первісними кредиторами. При цьому, відповідач, стверджуючи про необґрунтованість позовних вимог, доказів на спростування встановлених обставин до суду не надав, зокрема, банківську виписку, або довідку з банку про неналежність йому даної картки, докази повного погашення заборгованості тощо.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права є безпідставними, оскільки встановлено, що під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачем ОСОБА_1 неодноразово подавилися додаткові пояснення у справі, в яких він обґрунтовував свої заперечення щодо пред`явлених позовних вимог. У свою чергу позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» також подавав суду додаткові пояснення на спростування викладених відповідачем заперечень, тобто, долучення додаткових доказів до пояснень було зумовлено саме аргументацією позиції сторони відповідача.

У свою чергу, процесуальним законодавством передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (частина 5 статті 12 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги про недоведеність існування у позивача права вимоги до відповідача за кредитними договорами, то такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки вони спростовуються встановленими судом фактичними обставинами справи та наявними у матеріалах доказами. У матеріалах справи наявна копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «ФК «ЄАПБ», згідно відкритих даних генеральним директором якої з 01.07.2014 року є ОСОБА_3 . Також у матеріалах справи є належні та допустимі докази на підтвердження переходу прав вимоги від первісних кредиторів до ТОВ «ФК «ЄАПБ», зокрема, копії договорів факторингу №11-08/2021 від 11.08.2021 року та №14/06/21 від 14.06.2021 року, витяги з реєстрів боржників до вказаних договорів щодо заборгованості ОСОБА_1 за договорами позики, копії платіжних інструкції щодо оплати договорів факторингу. Отже, позивач надав докази, які підтверджують факт передачі права вимоги заборгованості ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Крім того, оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за договорами позики, а договори факторингу відповідачем не оспорювалися, то у даному випадку необхідно виходити із презумпції правомірності правочину вищезазначених договорів у даній справі (стаття 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (стаття 629 ЦК України).

За вищевказаних обставин, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції відносно того, що матеріали справи у своїй сукупності свідчать про те, що відповідач отримав кредитні кошти за договором позики №1789840 від 26.02.2021 року у розмірі 10 000 грн. та за договором позики №1244763 від 01.03.2021 року у розмірі 14 050 грн., проте, не виконав взяті на себе зобов`язання та у добровільному порядку у строки, передбачені кредитними договорами, отримані у кредит кошти не повернув. У зв`язку із даними обставинами, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) по вищевказаним договорам, підлягають задоволенню.

При цьому, вирішуючи питання про стягнення сум заборгованості за відсотками колегія суддів враховує, що за змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Так, згідно матеріалів справи встановлено, що за договором позики №1789840 від 26.02.2021 року, ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 10 000,00 грн. на строк до 28.03.2021 року (п. 2.3.3. та п. 2.3.4.). Згідно розрахунку за договором №1789840 від 26.02.2021 року (додаток № 1 до договору) визначено загальна вартість позики та процентів у розмірі 12 985 грн., з яких 10 000 грн. сума позики, 2 985 грн. нараховані проценти за користування позикою (а.с. 10-11).

Крім того, 28.03.2021 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1, якою погоджено строк позики до 27 квітня 2021 року та визначено, що проценти за користування позикою у період дії цієї додаткової угоди нараховуються за погодженим графіком. При цьому, згідно вказаного графіку всього до сплати за користування позикою підлягає 15 970 грн., з яких 10 000 грн. сума позики, 5 970 грн. нараховані проценти за користування позикою.

Згідно умов договору позики №1244763 від 01.03.2021 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 , визначено суму позики 14 050 грн., строк 30 днів (до 31.03.2021 року включно), процентна ставка 1,99% в день, орієнтована загальна вартість позики 16 958,35 грн.

Отже, колегія суддів за результатами перегляду справи в апеляційному порядку, приходить до висновку, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за договором позики: № 1789840 від 26.02.2021 року у розмірі 15 970 грн., з яких 10 000 грн. сума позики, 5 970 грн. - нараховані проценти за користування позикою, а також заборгованість за договором позики №1244763 від 01.03.2021 року у розмірі 16 958,35 грн., що ґрунтується на чітко обумовлених між сторонами договорів позики умовах, якими визначено ціну кредиту і строк кредитування. При цьому, доказів підписання ОСОБА_1 правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» матеріали справи не містять.

При цьому, колегія суддів вважає, що визначені умовами договорів проценти за користування кредитом, можуть бути нараховані лише в межах строку кредитування. Після закінчення строку кредитування кредитор має право на застосування відповідальності за невиконання грошового зобов`язання в порядку, визначеному ч.2 статті 625 ЦК України, проте, таких вимог позивачем заявлено не було.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні шляхом зменшення розміру заборгованості з відповідача на користь позивача.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 3, 4 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно матеріалів справи, ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило 2 481 грн. судового збору при подачі позову до суду першої інстанції (а.с. 1), при зверненні до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 3 721,50 грн. за подачу апеляційної скарги (т.2 а.с. 2,25).

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає стягненню 1115,70 грн. судового збору за подачу позову до суду першої інстанції. Водночас, з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 2 047,94 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги. Шляхом взаємозаліку, з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 932,24 грн.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п. 3, 4, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 листопада 2023 року - змінити.

Зменшити розмір заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики №1789840 від 26.02.2021 року з 30 920 грн. до 15 970 грн.

Зменшити розмір заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики №1244763 від 01.03.2021 року з 42 304, 02 грн. до 16 958,35 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 932,24 грн.

В іншій частині рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 листопада 2023 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 лютого 2024 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов