Провадження № 4-с/761/35/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

за участю секретаря Дем`янчук С.Р.,

за участю представника заявника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: начальник Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярушевська І.І., Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ДептФінанс» на дії посадових осіб,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року боржник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просить: 1) визнати неправомірною бездіяльність начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярушевської І.І., щодо невжиття заходів, спрямованих на зняття арештів з майна боржника та скасування заборони на його відчуження вчинених в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2; 2) зобов`язати посадову особу Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешти з нерухомого майна та коштів ОСОБА_1 , картка платника податків НОМЕР_1 , накладених в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2; 3) зобов`язати посадову особу Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винести постанову про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників України інформацію про ОСОБА_1 , картка платника податків НОМЕР_1 , винесену в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2.

В обґрунтування зазначених вимог заявник посилається на те, що 28.03.2018 року головним державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Диких О.О. за заявою стягувача ПАТ «Брокбізнесбанк» було відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_2 про примусове виконання виконавчого листа № 2-10367/11, який був виданий 15.11.2012 року Шевченківським районним судом м. Києва, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» суму заборгованості у розмірі 5 647420,-2 грн.. Крім того, відомості про скаржника були внесені до Єдиного реєстру боржників України. Зазначає, що в межах виконавчого провадження головним державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Диких О.О. було винесено 04.04.2018 року постанову про арешт майна боржника; 04.04.2018 року постанову про арешт коштів боржника; 22.05.2018 року постанову про проведення опису майна боржника. Вказує, що 24.05.2019 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Зазначає, що виконавче провадження фактично було завершено, на даний час минуло більше трьох років, проте стягувачем повторно не подано виконавчого листа № 2-10367/11 від 15.11.2012 року. Крім того, діяльність ПАТ «Брокбізнесбанк» припинена, банк ліквідовано. На думку боржника, арешти з його майна мають бути зняті, а відомості про боржника виключені з Єдиного реєстру боржників, оскільки стягувачем пропущено строк пред`явлення та втрачено право на подання до виконання виконавчого листа № 2-10367/11.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2023 матеріали позовної заяви передані на розгляд судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.07.2023 скаргу прийнято до свого провадження та призначено розгляд.

У судовому засіданні представник скаржника вимоги скарги підтримав та просив суд задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним в скарзі.

Начальник Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Ярушевська І.І. в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду скарги повідомлялась в передбаченому законом порядку.

Представник заінтересованої особи ПАТ «Брокбізнесбанк», в судове засідання, не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Представник заінтересованої особи ТОВ ФК «Депт Фінанс», в судове засідання, не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Оскільки неявка державного виконавця та заінтересованих осіб в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, суд в порядку, визначеному ч. 2 ст. 450 ЦПК України вважає за можливе розглянути скаргу за їх відсутності.

Суд дослідивши матеріали скарги приходить до наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом установлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20.04.2012 року по цивільній справі № 2-10367/11 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» суму у розмірі 5 647 420,02 грн..

На виконання рішення суду 15.11.2012 року було видано виконавчі листи які були пред`явлені до виконання до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві де було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2.

04.04.2018 року в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2 головним державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Диких О.О. було накладено арешт на майно боржника.

04.04.2018 року в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2 головним державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Диких О.О. було накладено арешт на кошти боржника.

Постановою головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Диких О.О. від 24.05.2019 року повернуто виконавчий документ № 2-10367/11 стягувачу, оскільки в ході провадження виконавчих дій заходи здійсненні державним виконавцем щодо розшуку майна боржника на яке можливо звернути стягнення виявилось безрезультатним.

Боржник звертався до Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) із зверненням, щодо зняття арешту з його майна, проте отримав відмову.

Відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-ХІV (далі Закону), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону, примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Частиною першою статті 6 Закону встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з положеннями статті 11 Закону державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виходячи зі змісту статті 25 Закону, за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Положеннями статті 57 Закону передбачено, що державний виконавець виносить постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення, якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження, та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Відповідно до частин третьої, четвертої і п`ятої статті 60 Закону, з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Частиною другою статті 50 Закону передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно пункту 10 частини першої статті 49 Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п.4 частини першої статті 47 Закону, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у справі №817/928/17, викладеного у постанові від 27.03.2020 року, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Суд зазначив, що статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Згідно з приписами статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт,накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або до іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту.

Тобто, не зняття арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право підлягає захисту шляхом зобов`язання зняти арешт з нерухомого майна боржника.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Крім того, у відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу.

В матеріалах справи відсутні докази зняття арешту з майна боржника у виконавчому провадженні НОМЕР_3, що накладений постановою про арешт майна боржника ОСОБА_1 від 04.04.2018 року. З огляду на викладене вище, суд вважає, що має місце бездіяльність начальника Печерського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у невинесенні постанови про скасування арешту майна боржника(неприйнятті рішення).

Відтак, вирішуючи питання щодо способу поновлення прав боржника, суд вважає за необхідне зобов`язати посадову особу Печерського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у спосіб та в порядку, які встановлені ЗУ «Про виконавче провадження», скасувати арешт майна та коштів боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні НОМЕР_3, що накладений постановою про арешт майна та постановою про арешт коштів боржника.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 447-451 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: начальник Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярушевська І.І., Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ДептФінанс» на дії посадових осіб, задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярушевської І.І., щодо невжиття заходів, спрямованих на зняття арештів з майна боржника та скасування заборони на його відчуження вчинених в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2.

Зобов`язати посадову особу Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешти з нерухомого майна та коштів ОСОБА_1 , картка платника податків НОМЕР_1 , накладених в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2.

Зобов`язати посадову особу Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винести постанову про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників України інформацію про ОСОБА_1 , картка платника податків НОМЕР_1 , винесену в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Н.В. Сіромашенко