провадження № 2/619/323/24
РІШЕННЯ

іменем України

13 березня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області, у складі головуючого судді Овсяннікова В.С., за участі секретаря судового засідання Попової О.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Свою заяву мотивує тим, що з 13.07.2022 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що шлюб з відповідачем фактично припинив своє існування, сторони не ведуть спільного господарства та проживають окремо один від одного, майнового спору не мають, у зв`язку з цим просить суд шлюб розірвати.

Вважає, що їх шлюб відновленню не підлягає.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву відповідач позов визнав у повному обсязі.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 690,00 гривень заперечував, вказав, що ціна правничої допомоги за годину роботи у такому розмірі є завищеною та неспівмірною зі складністю справи, наводячи приклади з відкритих інформаційних джерел мережі інтернет щодо ціни на складання позовної заяви про розірвання шлюбу, яка починається з 500,00 гривень.

Разом з цим зазначив, що позивачкою до Дергачівського районного суду Харківської області було подано ще одну позовну заяву про стягнення аліментів, в якій позивач також просить стягнути витрати на правову допомогу у тотожному розмірі. Вважає, що позивач штучно роз`єднала справи для того, щоб збільшити судові витрати та їх відшкодування.

Зазначає, що у зв`язку з повномаштабним вторгненням РФ на територію України відповідач втратив роботу і своє житло, потрапив у надскладну фінансову ситуацію, не має постійного джерела доходу і фактично існує за рахунок допомоги особам, постраждалим від війни.

Також зазначає, що надані документи на підтвердження судових витрат не дозволяють впевнитись, що позивачем дійсно вони понесені саме в межах справи про розірвання шлюбу.

07.02.2024 позивачем надано до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що ознайомившись із доводами наведеними у відзиві на позовну заяву, вважає їх безпідставними, необґрунтованими, зазначила наступне.

Щодо втрати відповідачем роботи, вказує, що призупинення трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин, та відповідач може знайти роботу за сумісництвом та мати дохід.

Щодо пошкодження житлового будинку, у якому проживав відповідач, а саме в АДРЕСА_1 , зазначає, що факт пошкодження нічим не підтверджено.

Відповідач є внутрішньо переміщеною особою, проживає у квартирі, яка належить його батькам. Батьки працездатного віку, проживають та офіційно працюють за кордоном.

Зазначає, що представник відповідача на підтвердження завищеності розміру правничої допомоги надає скріншоти рекламних оголошень, що саме по собі не відповідає поняттю належності та допустимості доказів, вважає, що розмір понесених витрат на правничу допомог не спростований.

Оскільки клопотань від учасників справи про перехід до розгляду вказаної справи за правилами загального позовного провадження до суду не надходило, вказана справа є малозначною і не відноситься до категорій справ, передбачених ч. 4 ст. 274 ЦПК України, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження, отже розгляд здійснюється за відсутності учасників справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 13.07.2022 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 831 (а.с. 6).

Сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Із позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Позивачка зазначає, що сім`я з відповідачем не склалася та фактично припинила своє існування.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб має бути розірваний.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами.

За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, то згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Отже, слід повернути позивачу з державного бюджету 536, 80 гривень, тобто 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги.

Окрім цього, керуючись ч. 1 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 536, 80 гривень.

Що стосується вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Розподіляючи витрати, понесені ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи витяг з договіру про надання правничої допомоги №40 від 07.11.2023 між ОСОБА_1 та адвокатом Ковальовою Л.В., додаток №1 до договору про надання правничої допомоги №40 від 07.11.2023, акт приймання-передавання наданих послуг від 10.11.2023 з описом наданих послуг на загальну суму 4 690,00 гривень, квитанцію до прибуткового касового ордеру №40, заповненим власноруч, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АС №1076158 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №264 на ім`я ОСОБА_4 , не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

З акту приймання-передавання наданих послуг від 10.11.2023 вбачається, що вказані послуги надавалися ОСОБА_1 адвокатом та полягають у тому, що адвокат надав консультації, узгодив правову позицію у справі, підготував позов.

З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання відповіді на відзив та значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 690,00 гривень є завищеними, не є належним чином обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Крім того, представник не приймав участі у судовому засіданні, що також дає підстави для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи (надання консультації та складання позову та відповіді на відзив), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 2 345 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110-114 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12, 77-81, 128,139,141,142, 206, 207, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 13.07.2022 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №831 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрати за сплату судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 345 (дві тисячі триста сорок п`ять) гривень.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання (адреса для листування): АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 ; фактичне місце проживання (Довідка ВПО від 14.04.2023 №6328-): АДРЕСА_5 .

Суддя В. С. Овсянніков