12.03.2024 Справа № 696/17/24
№ 2/696/60/24
12 березня 2024 року м. Кам`янка
Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:
головуючої судді Білопольської Н.А.,
секретаря судового засідання Бондарь Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янка в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) учасників справи, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -
в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити їх у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не більше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Свої вимоги мотивує тим, що з 05 грудня 1998 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 грудня 2011 року було розірвано. Від шлюбу мають двох дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 червня 2012 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі розмірі 400,00 грн. щомісячно, починаючи з 15 травня 2012 року і до їх повноліття.

На сьогоднішній день відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 200,00 грн. на місяць. Однак на теперішній час утримання сина потребує значно більших витрат, а сума 200,00 грн. є меншою від мінімального гарантованого розміру аліментів та є недостатньою для забезпечення потреб дитини з урахуванням того, що син ОСОБА_3 має незадовільний стан здоров`я та потребує постійного стороннього догляду.

Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 22 січня 2024 року постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання сторони не з`явились.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позов повністю підтримує та просить його задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач відзиву на позов не подав, в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений. Згідно з поштовим повідомленням адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Крім того, відповідача було сповіщено про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

За письмовою згодою позивача та за відсутності відзиву відповідача на позовну заяву справу розглянуто в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 грудня 1998 року. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 грудня 2011 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 13).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції (а.с. 12).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 червня 2012 року № 2314/4132/2012 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 15 травня 2012 року до їх повноліття (а.с. 14).

Постановою державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції від 25 червня 2012 року відкрито виконавче провадження № 33174289 за виконавчим листом № 2/2314/2086, виданим 22 червня 2012 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів (а.с. 15).

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси від 15 грудня 2023 року № 163446 вбачається, що з 15 травня 2012 року відповідач сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в сумі 200 грн. Заборгованість по аліментах станом на 11 грудня 2023 року у ОСОБА_2 відсутня (а.с. 16-18).

Як вбачається із звіту про здійснені відрахування та виплати ПрАТ «АЗОТ» щодо ОСОБА_2 від 14 вересня 2023 року № 531, за період з 01 серпня 2023 року по 31 серпня 2023 року йому нарахована заробітна плата, інші доходи в розмірі 39383,16 грн., з яких утримана сума аліментів 200,00 грн. (а.с. 24).

За звітом про здійснені відрахування та виплати ПрАТ «АЗОТ» щодо ОСОБА_2 від 11 жовтня 2023 року № 570 за період з 01 вересня 2023 року по 30 вересня 2023 року йому нарахована заробітна плата, інші доходи в розмірі 18743,22 грн., з яких утримана сума аліментів 200,00 грн. (а.с. 23).

Із звіту про здійснені відрахування та виплати ПрАТ «АЗОТ» щодо ОСОБА_2 від 13 листопада 2023 року № 642 за період з 01 жовтня 2023 року по 31 жовтня 2023 року вбачається, що йому нарахована заробітна плата, інші доходи в розмірі 26684,34 грн., з яких утримана сума аліментів 200,00 грн. (а.с. 22).

Згідно з наданим КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Кам`янської міської ради висновком ЛКК № 126 від 26 жовтня 2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує постійного стороннього догляду, самостійно пересуватись не може (а.с. 25).

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.

Ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманню та матеріальному забезпеченню дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна вимога міститься і в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3.

Тобто, зазначена законодавча норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства, суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру.

У зв`язку з наведеним позовна вимога про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку заробітку (доходу) батька підлягає задоволенню.

Щодо визначення частки заробітку (доходу) платника аліментів, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд зазначає наступне.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).

Прожитковий мінімум, встановлений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», з 01 січня 2024 року для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196,00 грн. Відповідно, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років складає 1598,00 грн.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05 жовтня 2000 року № 2017-III).

Суд також бере до уваги, що з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину можуть стягуватися навіть у безспірному порядку (в наказному провадженні).

Станом на сьогодні позивач отримує аліменти на утримання дитини в розмірі 200,00 грн., що менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не може задовольнити мінімальні потреби дитини.

За правилами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, як це закріплено ч. 5 ст. 81 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання має доводитися сторонами відповідно до правил ст.ст. 12, 81 ЦПК України в контексті обов`язку батьків по утриманню дітей, поєднаного з презумпцією можливості батьків його забезпечувати, що витікає із свідомого рішення батьків народити дітей, яке нерозривно пов`язано з існуючою спроможністю батьків належним чином їх утримувати.

Відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження свого матеріального становища, які б свідчили про те, що зміна способу стягнення аліментів шляхом визначення судом розміру аліментів у частці від його заробітку (доходу) є для нього непосильним тягарем з огляду на існування обставин, визначених у статті 182 СК України, а також доказів, які б свідчили про недоцільність зміни способу стягнення аліментів та що така зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу відповідача призведе до порушень інтересів дитини.

Позивач, як одержувач аліментів на утримання неповнолітнього сина, довела заявлені вимоги про зміну способу стягнення аліментів, зокрема тому, що на даний час суттєво змінивсяпрожитковий мінімум на дитину відповідного віку в бік його збільшення порівняно з 2012 роком, дитина підросла, й, відповідно, зросли витрати на утримання дитини для задоволення її потреб з урахуванням стану здоров`я.

З врахуванням вищенаведених правових норм та заявлених позивачем вимог, наданих суду доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що буде достатнім для забезпечення дитині належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи також інтересів і становища як відповідача, так і позивача.

Щодо заявленої позивачем вимоги про зміну способу стягнення аліментів з дня звернення до суду, суд зазначає наступне.

За правилами ст. 191 СК України лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зміна способу стягнення аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з дня набрання рішенням суду законної сили.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для часткового задоволення позову та стягнення аліментів у новому розмірі саме із дня набрання рішенням законної сили.

Судові витрати у справі, від сплати яких позивач була звільнена при подачі позову до суду, на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, в сумі 1211,20 грн.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180-184, 191, 192 СК України, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 289, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 червня 2012 року у справі № 2314/4132/2012 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 200,00 (двухсот) гривень щомісячно, на 1/4 частку від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Відкликати виконавчий лист у справі за № 2314/4132/2012, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 (чотириста) гривень щомісячно, починаючи з 15 травня 2012 року до їх повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області 25 січня 2000 року, РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя Н.А. Білопольська