Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1417/24
Провадження №: 2/332/1380/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Погрібна О.М., розглянувши позовну заяву адвоката Черкашина Івана Івановича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

встановила:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява адвоката Черкашина І.І. в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір повинен бути сплачений у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношення до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3023 грн. 00 коп.

За нормами Закону України «Про судовий збір» при розгляді позовних заяв майнового характеру поданих фізичною особою по цивільним справам повинно бути сплачено 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вивчені матеріалів заяви судом встановлено, що до позову надано копію квитанції про сплату судового збору, що не може бути прийнято судом, оскільки докази про сплату судового збору мають бути подані до суду в оригіналі.

Під час перевірки відомостей про зарахування судового збору за вказаною копією квитанції до спеціального фонду Державного бюджету України, судом встановлено, що такі відомості відсутні.

Як вбачається з роз`яснень, викладених в пункті 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08липня 2011року №3674-VI"Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21січня 2004року №22 (зі змінами)). Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, документи, що підтверджують сплату судового збору, повинні подаватись до суду лише в оригіналах.

З наявної копії квитанції про сплату судового збору суд позбавлений можливості встановити факт його сплати в установленому законом порядку.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Разом з тим, позовній заяві не зазначено у кого знаходяться оригінали письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, позивачу надається строк для усунення зазначених вище недоліків, в іншому випадку вона буде вважатись неподаною і повернута позивачу.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

постановила:

Позовну заяву адвоката Черкашина Івана Івановича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, - залишити без руху.

Надати позивачу строк п`ять днів, з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М.Погрібна