УХВАЛА

27 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 760/8064/13-ц

провадження № 61-2186ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Романко Вадима Васильовича, на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 14 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку та земельної ділянки та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ будинку в натурі,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом про поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а також земельної ділянки на АДРЕСА_1 , здійснивши виділ в натурі 1/2 частки вказаного нерухомого майна.

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом про поділ спірного житлового будинку, визнавши за нею право власності на відповідну частину майна.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 14 квітня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково, зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.

Здійснено поділ в натурі домоволодіння АДРЕСА_1 у спосіб запропонований висновком будівельно-технічної експертизи від 28 лютого 2017 року № 23627/15-43/17541/17542/17543/16-43, а саме:

визнано за ОСОБА_2 право приватної власності на окремий об`єкт нерухомого майна, який відповідно до технічного паспорту від 08 жовтня 2010 року складається з наступних приміщень житлового будинку літера «А» (квартира АДРЕСА_2 ): 1-1 коридор (4,2 кв. м), 1-2 кухня (7,8 кв. м), 1-3 житлове приміщення (10,6 кв. м), 1-4 житлове приміщення (6,0 кв. м), 1-5 коридор 5,2 кв. м), 1-6 житлове приміщення (17,9 кв. м), 1-7 ванна (5,7 кв. м), надбудова І, а також господарських будівель і споруд: погріб літ. «Ж», елементи водозабезпечення ІІ, ворота № 2, огорожа № 3, підпірна стіна (частина) № 6;

визнати за ОСОБА_1 право власності на окремий об`єкт нерухомого майна, який відповідно до технічного паспорту від 08 жовтня 2010 року складається з наступних приміщень житлового будинку літера «А» (квартира АДРЕСА_3 ): 2-1 коридор (8,7 кв. м), 2-2 кухня (8,7 кв. м), 2-3 житлове приміщення (10,1 кв. м), 2-4 житлове приміщення (13,1 кв. м), 2-5 комірка (2,3 кв. м), 2-6 ванна (2,7 кв. м), а також господарських будівель і споруд: сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», погріб під літерою «Е», вимощення І, хвіртка № 1, огорожа № 5, підпірна стіна (частина) № 6, огорожа № 7, ворота № 8.

Здійснено поділ між співвласниками в натурі земельної ділянки, загальною площею 0,845 га, кадастровий номер: :72:330:0017 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, за вказаною адресою, таким чином:

визнано за ОСОБА_2 право приватної власності на земельну ділянку площею 422,5 кв. м, яка відповідно до плану поділу земельної ділянки, викладеного в додатку № 3 висновку будівельно-технічної експертизи, розташована ліворуч від лінії, яка пролягає по точках: від точки А1, яка розташована на межі в боку АДРЕСА_4 на відстані 10,8 м + 4,84 м від правої межі - 6,52 м в точку А2, яка розташована на стіні будинку на відстані 4,49 м від правого рогу будинку; відточки А2 по лінії розділу будинку у точку А3, розташовану на тильній стіні будинку на відстані 0,17 м від краю прибудови; від точки А3 1,58 м, як зображено на схемі, у точкуА4; відточки А4 3,99 м у точку А5; від точки А5 8,33 м у точку А6; від точки А6 12,28 м в точку А7, розташовану на тильній межі земельної ділянки на відстані 10,31 м +7,69 м від лівого рогу ділянки;

визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку, площею 422,5 кв. м, яка відповідно до плану поділу земельної ділянки, викладеного в додатку № 3 висновку будівельно-технічної експертизи, розташована праворуч від лінії, яка пролягає по точках: відточки А1, яка розташована на межі в боку АДРЕСА_4 на відстані 10,8 м + 4,84 м від правої межі - 6,52 м в точку А2, яка розташована на стіні будинку на відстані 4,49 м від правого рогу будинку; від точки А2 по лінії розділу будинку у точку А3, розташовану на тильній стіні будинку на відстані 0,17 м від краю прибудови; від точки А3 1,58 м, як зображено на схемі, у точкуА4; від точки А4 3,99 м у точку А5; від точки А5 8,33 м у точку А6; від точки А6 12,28 м в точку А7, розташовану на тильній межі земельної ділянки на відстані 10,31 м +7,69 м від лівого рогу ділянки.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на спірне домоволодіння.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку.

Здійснено розподіл судових витрат.

У лютому 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Романко В. В., на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 14 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 16 лютого 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судових рішень, касаційну скаргу було залишено без руху та надано заявниці строк для усунення недоліків щодо доплати судового збору.

У лютому 2024 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 16 лютого 2024 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Також, відповідно до частини другої статті 406 ЦПК України касаційна скарга містить заперечення на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 листопада 2023 року.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження заявниця зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 442/7505/14, від 26 червня 2019 року у справі № 489/6157/15-ц, від 13 лютого 2020 року у справі № 202/6355/17, від 24 листопада 2021 року у справі № 287/233/17, від 08 грудня 2021 року у справі № 295/10390/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також, підставою касаційного оскарження заявниця зазначає порушення норм процесуального права, а саме: необґрунтоване відхилення клопотань; встановлення обставини, що мають суттєве значення на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України..

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Касаційна скарга містить клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 14 квітня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року, посилаючись на доводи касаційної скарги щодо застосованого судом першої інстанції варіанта поділу земельної ділянки, який не відповідає фактичному користуванню. Тому, на переконання заявниці, існує ризик зміни відповідачкою меж спірної земельної ділянки.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання або дії судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення його виконання, підтверджені певними доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання або дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Оскільки клопотання про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення не містить обґрунтованих доводів необхідності такої процесуальної дії, наведені ризики заявницею ризики не підтверджено доказами, у задоволенні клопотання про зупинення дії оскаржуваних судових рішень слід відмовити.

Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Солом`янського районного суду міста Києва цивільну справу № 760/8064/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку та земельної ділянки та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ будинку в натурі.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення діїрішення Солом`янського районного суду міста Києва від 14 квітня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 27 березня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян