УХВАЛА

28 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 484/2668/22

провадження № 61-2822ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки померлого в спільному сумісному майні та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд:

- визнати за ним право власності на 1/2 частину в порядку виділу в спільному сумісному майні земельних ділянок за кадастровими номерами: :06:024:0202 - площею 0,0983 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); :06:024:0191 - площею 0,0798 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); :06:024:0195 - площею 0,0799 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); :02:000:0263 - площею 0,06 га, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва; :02:000:0251 - площею 0,12 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва,

- визнати за ним право власності на 1/ частину транспортного засобу автомобіля марки «HYUNDAI GRAUNDEUR».

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області

від 20 жовтня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки померлого в спільному сумісному майні та визнання права власності на спадкове майно задоволено.

У порядку виділу частки померлого в спільному сумісному майні, визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0983 га, з кадастровим номером :06:024:0202, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель

і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, у районі котеджної забудови, у межах

АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки, посвідченого 26 грудня 2016 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Мовчаном А. С.

У порядку виділу частки померлого в спільному сумісному майні, визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0798 га, з кадастровим номером :06:024:0191, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель

і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, у районі котеджної забудови, у межах

АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки, посвідченого 04 червня 2018 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Мовчаном А. С.

У порядку виділу частки померлого в спільному сумісному майні, визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0799 га, з кадастровим номером :06:024:0195, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель

і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, у районі котеджної забудови, у межах

АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 18 грудня 2016 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Мовчаном А. С.

У порядку виділу частки померлого в спільному сумісному майні, визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,06 га, з кадастровим номером :02:000:0263, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, сільська рада Грушівська, що належить

ОСОБА_1 , згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки, посвідченого 25 травня 2018 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Цихонею В. А.

У порядку виділу частки померлого в спільному сумісному майні, визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,12 га, з кадастровим номером :02:000:0251, цільове призначення - для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, сільська рада Грушівська, що належить ОСОБА_1 , згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки, посвідченого 25 травня

2018 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Цихонею В. А.

У порядку виділу частки померлого в спільному сумісному майні, визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину транспортного засобу автомобіля марки «HYUNDAI GRAUNDEUR», легковий седан, 2007 року випуску, vin НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору, в сумі 1 948,90 грн та 12 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а всього стягнути 13 948,90 грн.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 16 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2023 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу скасовано, клопотання представника позивача адвоката Бєлоущенка А. Ж. про стягнення

з відповідачки ОСОБА_1 витрат на правову допомогу адвоката із доказами про понесені витрати на професійну правничу допомогу повернуто ОСОБА_3 без розгляду.

В іншій частині рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2023 року залишено без змін.

23 лютого 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 січня 2024 року (надійшла до суду

27 лютого 2024 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, та зазначає, що копію оскаржуваної постанови було отримано засобами поштового зв`язку 24 січня 2024 року, що підтверджено доказами.

Дослідивши клопотання заявника, Верховний Суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги.

Однак, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у повному розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»

(у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення

в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Зі змісту касаційної скарги встановлено, що судові рішення оскаржуються у повному обсязі.

Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що

у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у 2022 році та заявляв дві позовні вимоги майнового характеру (про визнання права власності на автомобіль та земельні ділянки: :06:024:0202, :06:024:0191, :06:024:0195, :02:000:0263, :02:000:0251).

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 481,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 992,40 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 12 405,00 грн).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Оскільки із поданої касаційної скарги та копій судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання (відсутнє визначення вартості спірного майна), тому неможливо визначити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру, у зв`язку з чим заявник при сплаті судового збору має підтвердити відповідність такої сплати належними доказами (позовна заява з визначеною ціною позову, майнова оцінка рухомого та нерухомого майна або інші належні докази).

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги за позовні вимоги майнового характеру (у розмірі 1 % від ціни спірного майна помноженого на 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити. Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для подачі касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 січня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць