13 березня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Саламон О.Б.
з участю секретаря Рябенка В.О.
позивача ОСОБА_1
представника ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -
Позивач ОСОБА_1 через представника - адвоката Вилкова С.В. звернулась до суду з позовом про позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вимоги позову мотивовані тим, що сторони з 2018 року перебували у шлюбі, який розірвано на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13.01.2020. Від шлюбу сторони мають спільну доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Малолітня дитина має постійне місце проживання з матір`ю. Наразі позивачу невідоме місце проживання відповідача та жодного контакту з ним немає. Позивач належним чином виховує дитину, сприяє її розвитку та створює належні умови проживання для дитини, піклюється про її навчання, забезпечує дитину усім необхідним, здійснює належний медичний догляд, постійно створює умови для необхідного відпочинку дитини та її оздоровлення. Відповідач більше ніж півтора роки жодної участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не утримує, станом здоров`я дитини не цікавиться, таким чином він свідомо систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки. Нехутвання батьківськими обов`язками з боку відповідача - батька дитини, на думку позивача принижує гідність самої дитини. Тим паче, наявність в житті дитини - людини, яка тільки юридично має права батька, а фактично залишається чужою людиною, в подальшому, може призвести до негативних наслідків у її житті як з моральної, так і з правової точку зору. Крім того, в процесі виховання дитини, підтримання її належного стану здоров`я та духовного розвитку, позивачу потрібна згода батька на вчинення певних юридичних дій, а в даному випадку за відсутності батька дитини створені перепони у вчиненні певних юридичних дій, які мають вчинятися в інтересах дитини. З вказаних обставин позивачем розцінюється поведінка відповідача як ухилення батька від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому позивач звернулась до суду та просить позбавити відповідача батьківських прав.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 03.08.2023 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б від 17.01.2024 витребувано у Державної прикордонної служби України інформацію про перетин відповідачем державного кордону.
Протокольною ухвалою суду від 13.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Відповідач не скористався правом надання відзиву.
13.03.2024 в судовому засіданні допитано ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в якості свідків, які надали пояснення та підтвердили той факт, що відповідач ОСОБА_3 протягом тривалого часу не приймає участі у житті доньки - ОСОБА_9 , 2018 року народження. При цьому відповідач не цікавиться станом здоров`я дитини, її фізичним та духовним розвитком, а також не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.
Позивач та представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, не заперечували щодо розгляду справи в порядку заочного провадження.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, через веб-сайт Судової влади України.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, при цьому до суду подано заяву про проведення судового засідання без участі уповноваженого представника.
Оскільки відповідач не з`явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлявся належним чином, не подав до суду відзив, а також те, що сторона позивача не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ддеснянського районного суду м. Києва від 13.01.2020.
Від шлюбу сторони мають спільну доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
Малолітня дитина - ОСОБА_5 має постійне місце проживання з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про зареєстроване місце проживання особи ОСОБА_5 №93716088 від 25.05.2023 року.
Відповідно до психологічно-педагогічної характеристики дошкільного навчального закладу ЗНЗ «ШДС «Джерело», за весь час перебування ОСОБА_4 в закладі, мати проявляє піклування та доглядає за дитиною добре, без участі батька.
Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 25.01.2024, громадянин Білорусі ОСОБА_3 виїхав за межі України 24 грудня 2021 року.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно з ч.2 п. 16 Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частина 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
З наявних в матеріалах справи доказів вбачається та не спростовано під час судового розгляду, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї доньки, не забезпечує дитину матеріально, не спілкується з нею та не цікавиться її життям.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім"ю України» від 12.06.1998 року № 16, складання письмових висновків органів опіки і піклування та їхню участь у судових засіданнях покладено на відділи й управління освіти районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій і виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад.
Відповідно до висновку Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.02.2024 № 102-966, ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання батьківський обов`язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитині, не турбується про стан її здоров`я.
Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В судовому засіданні не встановлено будь-яких обставин, які перешкоджають відповідачу виконувати обов`язки по вихованню дитини.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення вимоги позову про позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 18, 43,44, 49, 76-83, 174, 175, 179, 187, 258, 263, 265, 268, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 164 - 166 СК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації місцезнаходження: м. Київ, пр. - т Червоної Калини, 21 - Г.

Повний текст рішення складено 14.03.2024.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон