УХВАЛА

23 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 357/5528/21

провадження № 61-2226ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року у справі за заявою Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області про встановлення порядку виконання рішення суду за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області, Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2023 року до суду надійшла заява Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області (далі - ГУ Державної казначейської служби України в Київській області) про встановлення порядку виконання рішення суду про стягнення із Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 47 790.70 грн збитків.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2023 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року, в задоволенні заяви про встановленні порядку виконання судового рішення відмовлено.

12 лютого 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити у справі нове судове рішення, яким заяву задовольнити в повному обсязі.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього кодексу (частина перша статті 406 ЦПК України).

Ухвали суду першої інстанції щодо відстрочення і розстрочення, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду (пункт 26 частини першої статті 353 ЦПК України).

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції щодо встановлення порядку виконання рішення суду, після її перегляду в апеляційному порядку, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки це не передбачено пунктом другим частини першої статті 389 ЦПК України. Самостійним предметом перегляду у касаційному порядку не може бути і постанова апеляційного суду, прийнята за результатами апеляційного перегляду такої ухвали.

Тому у відкритті касаційного провадження за касаційною ОСОБА_1 необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Вказівка в резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року у справі № 357/5528/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима

М. М. Русинчук