ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/6061/23 Провадження 2/636/421/24
13.03.2024 місто Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Золотоверхої О.О.,
за участю секретаря судового засідання Караулової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1 .
Позов обґрунтований тим, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу належить житловий будинок АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстрований син позивача - відповідач, який понад 10 років за вказаною адресою не проживає, місце його проживання позивачу не відомо, витрат по утриманню житла відповідач не здійснює. Позивач змушена оплачувати платежі в т.ч. і за відповідача. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачу оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, тому представник позивача просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
У судове засідання позивач не з`явилася, її представник подав заяву, в якій просив розглядати справу без участі позивача та її представника, вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судові засідання, призначені на 17.01.2024 та 13.03.2024 не з`явився, відзив на позов не надав, про відкриття провадження в справі та про проведення судових засідань повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи в його відсутності до суду не надходило.
Зі згоди представника позивача, керуючись вимогами ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши сторони, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно копії типового договору купівлі-продажу будинку садибного типу від 31.01.1992 (а.с.6-7) позивачу належить будинок АДРЕСА_1 . До суду надано також копію домової книги на вказане домоволодіння (а.с.7/2-10).
Згідно витягу №1195 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 31.10.2023 (а.с.11) за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_3 , 2012 р.н., ОСОБА_2 , 1978 р.н., ОСОБА_4 , 1984 р.н., ОСОБА_1 , 1960 р.н., ОСОБА_5 , 1981 р.н., ОСОБА_6 , 2003 р.н.
Згідно копії листа від 02.11.2023 з Новопокровської селищної ради (а.с.11/2) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте не проживає за вказаною адресою понад 10 років.
Факт реєстрації відповідача за вказаною адресою також підтверджується відповіддю Новопокровської селищної ради від 09.11.2023 (а.с.15/2).
Згідно з ч. 1 ст. 316, ч. ч. 1, 2 ст. 317, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Суд вважає, що позивач надала достатні докази для встановлення факту відсутності відповідача у житловому будинку протягом більше, ніж одного року, а тому позов підлягає задоволенню.
Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 279, 280?282, 284, 289, 352, 354, пп. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити в повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О. О. Золотоверха