ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2602/5125/12
провадження № 2-п/753/34/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Заставенко М.О., з секретарем судового засідання Долею М.А., за участі представника відповідача ОСОБА_5, розглянувши в судовому засіданні в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Дарницький районний суд м. Києва від 27.03.2013 у цивільній справі № 2602/5125/12 задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 168 477,96 доларів США, що за курсом НБУ складає 1 346 грн. солідарно та по 1213 грн. судових витрат з кожного.

27.02.2024 представник відповідача ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення пославшись на те, що відповідач не був повідомлений про розгляд справи, а докази отримані відповідачем під час розгляду Зарічним районним судом м.Суми справи за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в тому числі до ОСОБА_1 , як солідарного боржника (за договором поруки), про стягнення грошових коштів в якості відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, доводять відсутність у Банку прав кредитора за кредитним договором, а відповідно за договором поруки, оскільки 19.02.2007 Банк передав права кредитора іншій юридичній особі, що має істотне значення для правильного вирішення справи. Крім того, у заяві про перегляд заочного рішення суду відповідач просить визнати причини пропуску процесуального строку поважними та поновити даний строк, посилаючись на те, що копію вказаного заочного рішення відповідач не отримував, а докази на які він посилається отримані ним тільки в лютому 2024 року.

Посилаючись на викладені обставини, представник відповідач просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати вказане заочне рішення суду і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивач, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Представником відповідача ОСОБА_2 подано клопотання про відкладення розгляду справи , в зв`язку з участю в іншій кримінальній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Керуючись вказаною нормою ЦПК, враховуючи обставини справи та відсутність належних доказів щодо поважності причин неявки представника відповідача, суд вважає можливим розглянути заяву за відсутності представника відповідача, представника позивача та відповідачів.

Заслухавши думку представника відповідача ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Глава 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України встановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення. Так, відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до суду, який це рішення ухвалив, на предмет наявності передбачених частиною першою ст. 288 ЦПК України підстав для його скасування, і оскаржити таке рішення у загальному порядку (ст.ст. 284-288 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст.126 ЦПК України).

Проте, не у всіх випадках, коли до суду надійшли документи після спливу процесуального строку, ці документи слід залишати без розгляду. Так, якщо відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення поза межами встановлених ч.ч. 2,3 ст. 284 ЦПК України строків, то це згідно з положеннями Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України не звільняє суд від обов`язку застосувати порядок, визначений у ст. 287 ЦПК України, та постановити через пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, якщо немає підстав для задоволення заяви про поновлення відповідного строку.

З урахуванням наведеного, а також висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 09.11.2021 у справі 214/5505/16, питання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду підлягає вирішенню під час розгляду цієї заяви по суті.

Вирішуючи питання поновлення строку на звернення до суду з одночасним вирішенням питання про перегляд заочного рішення, суд виходить з наступного обґрунтування.

Доказів отримання відповідачем копії заочного рішення у 2013 році матеріали справи не містять, у зв`язку з чим відповідач клопоче про поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд пославшись на те, що 27.02.2024 на адресу відповідача надійшла відмова Дарницького районного суду м.Києва в ознайомленні з матеріалами справи у зв`язку з відсутністю у суду технічної можливості надати справу на ознайомлення і відповідач обґрунтовує заяву наявними в його розпорядженні доказами, отриманими при розгляді справи Зарічним районним судом м.Суми, які надійшли до суду 29.01.2024. Відповідач також посилається на перебування за межами України практично протягом всього 2023 року.

Проте наведені відповідачем обставини не відповідають дійсності, оскільки вивченням наявних в суді матеріалів цивільної справи встановлено, що заочне рішення було отримано довіреною особою відповідача ( ОСОБА_4 ) 13.06.2023, підтвердженням чого є відмітка та його особистий підпис на заяві про видачу копії рішення (а.с.93). Тобто строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення сплинув 04.07.2023.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про перегляд заочного рішення до суду надійшла 27.02.2024 тобто після закінчення строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Відповідно до положень ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Дотримання строків є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Поновлення процесуального строку за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Зі змісту розглядуваної заяви вбачається, що поважними причинами відповідач вважає його тривалу відсутність на території України протягом 2023 та наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, які отримані ним в 2024 році.

Однак якщо навіть прийняти до уваги ствердження відповідача про те, що він не був обізнаний про наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а саме наявність договору про відступлення позивачем права вимоги по іпотечному договору укладеному в 2007, вказана обставина мала б значення для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, проте вона не може бути поважною причиною для неподання заяви про перегляд заочного рішення.

Що стосується доводів відповідача про те, що він перебував за межами України, суд їх відхиляє, та не вважає цю обставину непереборною, яка унеможливлювала подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки у відповідача був представник, який і отримав рішення суду.

З наданих до суду матеріалів та обґрунтувань клопотання про поновлення процесуального строку не убачається будь-яких інших поважних причин, які б стали підставою для поновлення пропущеного відповідачем строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання про поновлення строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду слід відмовити.

Так, процесуальний закон не передбачає, що суд, розглянувши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення (зокрема на предмет того, чи є підстави у зв`язку з пропуском строку на її подання розглядати цю заяву по суті), може вчинити інші дії, ніж передбачені у ч.3 ст. 287 ЦПК України. Тому у випадку, якщо суд вважатиме неможливим поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, він має залишити її з цієї підстави без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч.4 ст. 287 ЦПК України).

Зважаючи на викладене, оцінюючі зібрані по справі докази, з урахуванням висновку Верховного Суду, суд вважає, що відсутні правові підстави для поновлення відповідачу строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, що є підставою для залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 287, 288 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27.03.2013 по справі № 2602/5125/12 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, залишити без задоволення.

Заочне рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня постановлення даної ухвали суду.

Суддя Заставенко М.О.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.03.2024.