Номер провадження: 22-ц/813/2368/24
Справа № 495/6296/22
Головуючий у першій інстанції Гуревський В.К.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Трофименка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на додаткове рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 серпня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист ділової репутації юридичної особи та спростування недостовірної інформації,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області звернулась представник ОСОБА_4 адвокат Нікіпелова Катерина Євгенівна з клопотанням про ухвалення додаткового рішення по справі, в якому просила стягнути з позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 46 556 грн, транспортних витрат та добових у розмірі 15 000 грн та гонорару успіху у розмірі 50 000 грн, що разом складає суму у розмірі 111 556 грн.

Своє клопотання представник ОСОБА_4 - адвокат Нікіпелова Катерина Євгенівна обґрунтовує тим, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації та спростування недостовірної інформації було задоволено частково, лише в частині однієї позовної вимоги. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Представником відповідача адвокатом Нікіпеловою К.Є. була подана заява про намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 23.03.2023 року та 05.06.2023 року.

Отже, у зв`язку із тим, що позов було задоволено частково, а не у повному обсязі, то з позивачів на користь відповідача підлягають стягненню витрати на правову допомогу адвоката пропорційно задоволених вимог.

Додатковим рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 серпня 2023 року клопотання адвоката Нікіпелової Катерини Євгенівни про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

В іншій частини заявлених вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій просять додаткове рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 серпня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити представнику відповідача у задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання, призначене на 13.02.2024 року на 14:00 годину, позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 не з`явилися. ОСОБА_3 на електронну адресу Одеського апеляційного суду надіслала заяву про розгляд справи за відсутності останньої та підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Нікіпелова К.Є., яка взяла участь у справі в режимі відеоконференцзв`язку, повідомила про обізнаність своєї довірительки про розгляд справи та не заперечувала проти розгляду апеляційної скарги за фактичною явкою сторін.

Присутній в судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не заперечували проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які обізнані про розгляд справи.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Оскільки поважність причин неучасті в судовому засіданні 13.02.2024 року о 14:00 годині позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_4 судом апеляційної інстанції не встановлена, скаржник реалізував своє право на викладення відповідних аргументів в апеляційній скарзі, а наявних у праві матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, спір підлягає вирішенню по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тому розгляд апеляційним судом справи у відсутності сторін та їхніх представників при таких обставинах не є порушенням прав осіб, які не з`явилися до судового засідання або не прийняли участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, щодо забезпечення участі в судовому засіданні і доступі до правосуддя. Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі № 361/8331/18.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стягуючи в порядку ухвалення додаткового рішення судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн, суд першої інстанції виходив з того, що:

- заявлена представником відповідача сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 46 556 грн є непропорційною обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт і часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

- стягнення з позивачів на користь відповідача суму у розмірі 20 000 (двадцяти тисяч) грн, що складається з витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду є співмірною та розумною виходячи з обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Колегія суддів погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню на користь відповідача, але вважає за необхідне доповнити мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Судом встановлено, що:

- у провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа №495/6296/22 за позовною заявою в редакції від 22.08.2022 р. ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації та спростування недостовірної інформації;

- рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у цивільній справі №495/6296/22 позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації та спростування недостовірної інформації було задоволено частково (лише одна з 7 позовних вимог). В іншій частині в задоволенні позову відмовлено;

- 07.10.2022 року між адвокатом Нікіпеловою Катериною Євгенівною та ОСОБА_4 укладено договір про надання правової допомоги, який крім іншого покривав повноваження представництва її інтересів в провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, цивільна справа №495/6296/22 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації та спростування недостовірної інформації;

- між адвокатом Нікіпеловою Катериною Євгенівною та ОСОБА_4 укладено Додаткову угоду № 1 від 01.11.2022 року відповідно до якої затверджено порядок оплати за надання правової допомоги у цивільній справі №495/6296/22;

- додатковою угодою № 1 від 01.11.2022 року до договору про надання правової допомоги від 07.10.2022 року встановлено, що за складання кожного процесуального документу у цивільній справі, Клієнт сплачує адвокату 50% від прожиткового мінімуму на одну особу встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» за одну годину роботи адвоката, а саме 1 254 грн, також встановлена вартість складання відзиву на позовну заяву у розмірі - 5 000 грн, вартість одного судового дня - 4 000 грн, вартість консультацій та узгодження правової позиції за 1 год. Складає - 1 254 грн.

Загалом сума виконаних робіт (без додаткових витрат - транспортні, відрядження з м. Києва до м. Білгород-Дністровський) складає 46 556 грн.

Транспортні витрати Адвоката та добові у зв`язку з відрядженням з м. Києва (основне місце здійснення діяльності адвоката Нікіпелової К.Є.) складають 2000 грн транспортних витрат та 1000 грн добових за кожне судове засідання, що було забезпечене представництвом. Отже, загальна сума додаткових витрат у вигляді транспорту та добових складає (5*3)=15 000 грн.

Гонорар успіху за домовленістю сторін складає 50 000 грн.

Загалом сторони погодились, що у клопотанні про відшкодування витрат на правову допомогу заявлятиметься загальна сума витрат у розмірі 61 556 грн + 50 000 грн гонорару успіху, що разом складає - 111 556 грн.

Колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до змісту ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Серед основних засад (принципів) цивільного судочинства п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України закріплює принцип відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 статті 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Статтею 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-УІ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-УІ) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття ЗО Закону № 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті ЗО Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно -виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

При визначенні суми відшкодування слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

За наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.

Встановивши, що представником відповідача ОСОБА_4 адвокатом Нікіпеловою К.Є. до закінчення судових дебатів подано попередній розрахунок судових витрат, в тому числі в частині витрат на професійну правову допомогу та подано письмову заяву про відшкодування витрат відповідача на правову допомогу в порядку ст. 246 ЦПК України, суд першої інстанції з урахуванням, що позов був задоволений частково, мав підстави для ухвалення додаткового судового рішення за відповідною заявою відповідача, врахувавши при цьому вимоги ст. 141 ЦПК України щодо принципу пропорційності судових витрат задоволеним вимогам (вимогам у задоволенні яких відмовлено).

Крім того, суд також мав оцінити витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Додатковою угодою № 1 від 01.11.2022 року до договору про надання правової допомоги від 07.10.2022 року встановлено, що за складання кожного процесуального документу у цивільній справі, Клієнт сплачує адвокату 50% від прожиткового мінімуму на одну особу встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» за одну годину роботи адвоката, а саме 1 254 грн, також встановлена вартість складання відзиву на позовну заяву у розмірі - 5 000 грн, вартість одного судового дня - 4 000 грн, вартість консультацій та узгодження правової позиції за 1 год. Складає - 1 254 грн.

Представник відповідача заявляє, що нею, як адвокатом, були виконані наступні роботи (надані послуги):

1. Щодо складання та подання процесуальних документів до суду:

- клопотання про ознайомлення з матеріалами справи - 0,5 год. роботи - 627 грн (1254*0,5);

- відзив на позовну заяву - 5 000 грн;

- клопотання про письмове опитування позивачів в порядку ст. 93 ЦПК України - 1 година роботи - 1254 грн;

- заперечення на відповідь на відзив - 3 години роботи - 3 762 грн (1254*3); додаткові письмові пояснення - 3 години роботи - 3762 грн (1254*3);

- клопотання про виклик свідка 0,5 год. роботи - 627 грн (1254*0,5);

- клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - 1 година роботи - 1254 грн;

- опис виконаних робіт - 1 година роботи - 1254 грн.

Всього складає: 17 540 грн.

2. Щодо вивчення: тексту позовної заяви, а також судової практики Верховного Суду, Конституційного Суду України - 2 години роботи - 2 508 грн (1254*2).

3. Щодо надання клієнту правової інформації, консультацій, роз`яснення - 2 години роботи адвоката 2508 грн (1254*2).

4. Щодо супроводу судових засідань: здійснено представництво у судових засідання: 23.11.2022 року, 27.02.2023 року, 29.03.3023 року; 24.04.2023 року, 05.06.2023 року - 5 судових днів - 24 000 грн.

Загальна сума виконаних робіт адвокатом становить 46 556 грн (17 540 + 2508 + 2508 +24000).

Судом першої інстанції в порядку ухвалення додаткового судового рішення стягнуто з позивачів на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.

Виходив з того, що така сума компенсації витрат на правову допомогу відповідачу є співмірною та розумною виходячи з обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) з огляду на їх фактичність та необхідність.

При цьому суд мотивував такий висновок тим, що була задоволена лише 1 із 7 позовних вимог заявлених позивачами, а в решті вимог було відмовлено.

Колегія суддів звертає увагу, що позовна заява подана спільно трьома особами до одного відповідача і в резолютивній частині містить такі вимоги:

- визнати, що поширені ОСОБА_4 зокрема, але не виключно, відомості про те, що: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у цивільному шлюбі; ОСОБА_2 є цивільним чоловіком ОСОБА_1 ; ОСОБА_3 має цивільного чоловіка « ОСОБА_5 »; розіслані відомості з мережі Інтернет щодо ОСОБА_3 ; інші неправдиві відомості, які будуть отримані судом на підставі додатково отриманих витребуваних доказів, - не відповідають дійсності та принижують честь, гідність та ділову репутацію позивачів;

- зобов`язати відповідача ОСОБА_4 припинити розповсюджувати недостовірну інформацію, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

- зобов`язати ОСОБА_4 спростувати розповсюджену нею недостовірну інформацію, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію позивачів, шляхом відкликання поданих нею заяв до Фонду державного майна України, Національного агентства з питань запобігання корупції України, Національного антикорупційного бюро України, Управління СБУ в Одеській області.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області позов задоволений в частині зобов`язання відповідача припинити розповсюджувати недостовірну інформацію, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в решті вимог - відмовлено.

Оскільки предметом заявленого позову є захист честі, гідності та ділової репутації, кожна заявлена вимога може містити множину відомостей та фактів, які поширені відносно позивачів. У зв`язку з чим, у позивачами було заявлено три вимоги немайнового характеру.

Тобто судом першої інстанції позовні вимоги було задоволено на 1/3 частину та відповідно відмовлено у задоволені на 2/3 частини заявлених вимог.

Виходячи з сутності і множинності кожної із заявлених вимог про захист честі, гідності та ділової репутації, процесуальної поведінки учасників справи, складності справи, обсягу професійної правничої допомоги, яка надана адвокатом клієнту та необхідності і пропорційності даних витрат щодо фактично задоволених вимог і як слідство вимог у задоволенні яких було відмовлено судом, розмір стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у сумі 20 000 грн є співмірним. Оскільки не перевищує розміру пропорційному 2/3 частин від обсягу необхідних послуг адвоката наданих відповідачу, вартість яких становить 46 556 грн (46 556*2/3).

Відповідач розмір коштів, які стягнуті судом першої інстанції на її користь в якості витрат на професійну правничу допомогу, не оспорює.

Сутність поданої апеляційної скарги позивачів зведена до того, що суд першої інстанції не мотивував належним чином і не конкретизував свій висновок щодо визначення розміру стягнення витрат з позивачів на користь відповідача на правову допомогу таким чином, щоб це було принаймні зрозуміло для позивачів.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а додаткове рішення суду зміні, шляхом доповнення мотивувальної частини додаткового рішення в редакції цієї постанови суду апеляційної інстанції. В іншій частині додаткове рішення слід залишити без змін з урахуванням того, що фактично визначена судом сума стягнення витрат на правову допомогу з позивачів на користь відповідача є співмірною і відповідає принципу пропорційності по відношенню до частини вимог, у задоволенні яких позивачам було відмовлено виходячи з всього обсягу заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 382-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити частково.

Додаткове рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 серпня 2023 року змінити, доповнивши мотивувальну частину додаткового рішення в редакції цієї постанови.

В іншій частині додаткове рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено: 12.03.2024 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова