КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5414/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Гижицької Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Яценка Данила Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 липня 2023 року у складі судді Котвицького В.Л.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2022 року ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом доОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 грудня 2021 року на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 з 10 000 грн на кожну дитину на 5 000 грн на кожну дитину щомісячно з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 22 грудня 2021 року з нього стягуються аліменти на користь відповідача ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 , в розмірі 10 000 грн на кожну дитину щомісячно з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Вказану суму аліментів на утримання дітей позивач сплачувати не має можливості, оскільки його матеріальне становище суттєво погіршилось, у зв`язку з чим, просив суд зменшити розмір аліментів.

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 12 липня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі адвокат Яценко Д.С. в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що сторону представника відповідача не було належним чином повідомлено про дату, час розгляду справи призначену на 12 липня 2023 року, хоча суд об`єктивно володів інформацією про засоби зв`язку (електронну адресу) представника відповідача, оскільки стороною відповідача, у поданих раніше клопотаннях зазначались офіційні контактні дані за яким суд зобов'язаний повідомити сторону.

Зазначає, що 03 грудня 2019 року позивач виселив відповідачку з дітьми та змінив замки у квартирі АДРЕСА_1 , придбаної за спільні кошти. З даного приводу відповідачка зверталася до поліції з відповідною заявою зареєстрованою за №86899. У зв`язку з даними обставинами відповідачка з дітьми вимушена було орендувати квартиру для проживання та нести додаткові витрати.

Вказує, що після виселення відповідачки з квартири позивач почав здавати відповідну квартиру в оренду та отримувати грошові кошти від її здачі. Крім того, зазначає, що позивач здійснює підприємницьку на території України та за її межами. В Україні зареєстрований як фізична особа-підприємець, має дохід, є особою працездатного віку. За межами України позивач здійснює господарську діяльність та отримує прибуток в Королівстві Іспанія, що приховує від суду в цій справі, та приховував і під час розгляду справи щодо встановлення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (справа № 759/22898/20).

Посилається на те, що позивач інтересами дітей не цікавився, матеріальної та моральної підтримки не надає, аліменти призначені судом сплачував не регулярно, в зв`язку з чим виникла заборгованість.

Вказує, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, але ОСОБА_2 до батьківських обов`язків ставиться безвідповідально, станом здоров`я та потребами дітей не цікавиться, у додаткових витратах у часті не приймає, при цьому позивач має у власності рухоме та нерухоме майно, сталий та значний дохід від здійснення підприємницької діяльності як на території України так і за її межами, що приховує від судових та податкових органів. З квітня 2020 року ОСОБА_2 має додатковий дохід від здачі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 в розмірі 45 000 грн на місяць, ця обставина встановлена в рішенні Святошинського районного суду м. Києва у справі №759/22898/20. Крім того, з червня 2021 року ОСОБА_2 отримує дохід від здачі в оренду житлової квартири АДРЕСА_1 в розмірі 1 150 дол. США на місяць, що підтверджується договором оренди та актом приймання-передачі квартири.

Зазначає, що в ході розгляду Святошинським районним судом м. Києва цивільної справи №759/22898/20, було здобуто докази про розмір доходів відповідача за 2018, 2019, 2020 роки, які виходячи з розрахунку: сума одержаного доходу в 2019 році - 995 000 грн, якщо виділити 1/3 від доходу отримуємо 331 667 грн на рік, якщо ділимо на 12 місяців отримуємо розмір аліментів, що повинен був сплачувати ОСОБА_2 в 2019 році, який складає 27 639 грн щомісяця. Виходячи з розрахунку: сума одержаного доходу в 2020 році - 720 000 грн, якщо виділити 1/3 від доходу отримуємо 240 000 грн на рік, якщо ділимо на 12 місяців отримуємо розмір аліментів, що повинен був сплачувати ОСОБА_2 в 2020 році, який складає 20 000 грн щомісяця.

Крім того, судом першої інстанції не досліджена та не надана оцінка тій обставині, що в позивача наявні відкритті рахунки в цінних паперах, де зберігаються цінні папери з метою отримання позивачем прибутку, має у власності рухоме і нерухоме майно, грошові кошти на рахунках у банках, здає в оренду нерухоме майно, має у власності у Іспанії господарське підприємство, яке створив разом з іншим громадянином України - ТОВ «Авангард СВ», де і займається господарською діяльністю, для чого орендується нерухоме майно, що використовується для виставки-продажу меблів.

Твердження позивача про те, що на його утриманні знаходиться хвора матір не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказані обставини не підтверджені належними доказами, зокрема не надано докази, що він визнаний опікуном своєї матері або особою, яка здійснює нагляд за іншою особою у встановленому законом порядку, а також не надано будь-яких доказів відсутності доходу його матері та потреби в необхідності її утримання. Окрім цього, судом не надано оцінки долученим до справи доказам придбання матірію позивача за кордоном двох автомобілів.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Сліпков В.С. в інтересах ОСОБА_2 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 липня 2023 року без змін.

Вказує, що рішення суду першої інстанції відповідає положенням процесуального права. Зазначає, що судом правомірно надано оцінку наведеним обставинам, що пов`язано із суттєвим погіршення матеріального становища позивача, що викликано у тому числі і із введенням у країні воєнного стану, а також надано оцінку правовідносинам у даній справі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Яценка Д.С. в інтересах ОСОБА_1 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, адвоката Сліпкова В.С. в інтересах ОСОБА_2 який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Відповідно до справи, сторони є батьками дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Установлено, що діти сторін проживають разом з матір`ю.

Зі справи видно, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2019 у справі № 753/251/19 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4. в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.01.2019 і до досягнення дітьми повноліття. Вирішено питання судових витрат (а.с. 17-18 т.1).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22.12.2021 у справі № 759/22898/20 змінено розмір аліментів, що утримуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , та сина ОСОБА_4. , на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2019, шляхом зміни способу стягнення аліментів з 1/3 частини заробітку (доходу) на тверду грошову суму у розмірі 10 000 грн на кожну дитину, щомісячно, які підлягають індексації відповідно до вимог закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття кожної дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 та до ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно. Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину понесених додаткових витрат на дітей у розмірі 44 376 грн 69 коп. Вирішено питання судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 19-27 т.1).

Постановою Київського апеляційного суду від 18 липня 2022 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року в частині зміни розміру та способу стягнення аліментів скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні даних позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Вирішено питання судових витрат (а.с. 125-133 т.2).

Постановою Верховного Суду від 26.10.2022 постанову Київського апеляційного суду від 18 липня 2022 року у частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру і способу стягнення аліментів скасовано, у цій частині залишено у силі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року. В іншій частині оскаржувані судові рішення залишено без змін (а.с. 28-34 т.1, 134-141 т.2).

Районний суд задовольняючи позов, виходив з підстав його обґрунтованості та доведеності й відповідачкою не надано доказів в заперечення позовних вимог.

Між тим, такий висновок районного суду ухвалено без належного дослідження та оцінки наявних у справі доказів.

Частиною 3 ст. 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статей 8, 12 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У частині 8 статті 7 Сімейного кодексу України зазначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ст. 50 СК України).

Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру та способу стягнення аліментів, позивач посилався на те, що у нього погіршився матеріальний стан, внаслідок чого він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13).

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до справи, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2019 у справі № 753/251/19 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4. в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.01.2019 і до досягнення дітьми повноліття. Вирішено питання судових витрат (а.с. 17-18 т.1).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22.12.2021 у справі № 759/22898/20 змінено розмір аліментів, що утримуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2019, шляхом зміни способу стягнення аліментів з 1/3 частини заробітку (доходу) на тверду грошову суму у розмірі 10 000 грн на кожну дитину, щомісячно, які підлягають індексації відповідно до вимог закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття кожної дитини, а саме відповідно до ІНФОРМАЦІЯ_3 та до ІНФОРМАЦІЯ_4. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину понесених додаткових витрат на дітей у розмірі 44 376 грн 69 коп. Вирішено питання судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 19-27 т.1).

Постановою Київського апеляційного суду від 18.07.2022 рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22.12.2021 в частині зміни розміру та способу стягнення аліментів скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні даних позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Вирішено питання судових витрат (а.с. 125-133 т.2).

Постановою Верховного Суду від 26.10.2022 постанову Київського апеляційного суду від 18.07.2022 у частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру і способу стягнення аліментів скасовано, у цій частині залишено у силі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22.12.2021. В іншій частині оскаржувані судові рішення залишено без змін (а.с. 28-34 т.1, 134-141 т.2).

Відповідно до справи, донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула повноліття й з ІНФОРМАЦІЯ_3 стягнення аліментів на її утримання з позивача припинено.

Отже, з ОСОБА_2 підлягають до стягнення аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Змінюючи розмір аліментів шляхом зменшення, суд першої інстанції вважав доведеним факт погіршення матеріального становища платника аліментів.

Між тим, такими висновками суду погодитися неможливо.

Так, як видно з матеріалів справи, рішення суду від 26.02.2019 з позивача стягувалися аліменти на утримання дітей урозмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22.12.2021 змінено з 1/3 частини до 10 000 грн на кожну дитину.

Відповідно до справи, рішення районного суду про стягнення аліментів у зміненому розмірі набрало чинності лише 26.10.2022 й 09.12.2022 позивач звернувся у суд з позовом про зменшення розміру аліментів до 5 000 грн на кожну дитину, посилаючись на погіршення майнового стану та перебування на його утриманні непрацездатної матері.

Районний суд визнав доведеним факт погіршення майнового стану неможливості отримання доходу від здачі в оренду квартири АДРЕСА_1 , проте у справі відсутні належні та безспірні докази на підтвердження указаних обставин.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Суд зазначив про погіршення становища позивача у зв`язку з припиненням отримання доходу від здачі в оренду квартири АДРЕСА_1 згідно договору оренди від 01.06.2021, проте ці висновки суду нічим не підтверджені.

Навпаки, вони спростовуються обставинами, установленими судом касаційної інстанції у постанові від 26.10.2022, відповідно до яких визнано доведеним факт отримання ОСОБА_2 додаткового доходу від здачі нерухомості в оренду, у розмірі 1 150 дол США (а.с.140 т.2).

На спростування висновків суду відповідачка указує про продовження строку дії оренди, в той час як доказів припинення строку дії договору до справи не долучено.

Не свідчить про припинення договору оренди й додана позивачем до позову копія ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2019 про накладення арешту на майно, остільки інформація про її чинність відсутня, в той час як договір оренди укладено 26.10.2021 (а.с.54-61).

Суд зіславшись на податкові декларації платника єдиного податку третьої групи установив, що у зв`язку з пандемією гострої респіраторної хвороби Ковід-19 та початком повномасштабної війни в Україні матеріальне становище боржника значно погіршилося.

Між тим, відповідно до справи, ОСОБА_2 на неодноразові вимоги державного виконавця декларацію про його доходи не надано (а.с. 206-209 т.1).

Одночасно підлягають до врахування долучені до справи докази про те, що ОСОБА_2 спільно з іншим громадянином України у відповідності до законодавства Іспанії створено підприємство «ІНФОРМАЦІЯ_5», місцезнаходженням якого є АДРЕСА_5 . Розмір статутного капіталу становить 3 100 євро, що розподілений між учасниками у рівних частках.

Відповідно повідомлення про повну реєстрацію, актом № 2018/281, вчиненого 19.02.2018 нотаріусом Мігкль Анхель Роблес Перера, який був представлений 16.02.2018 з номером запису 1/2018/9. 509,0. Журнал 332 запис 347, зареєстровано 13.04.2018 в томі 4121, аркуш 107, запис 1 на сторінці А-159929, юридичної особи Авангард СВ ТОВ.

Окрім цього, зі справи видно, що з метою господарської діяльності, ТОВ Авангард СВ 08.10.2018 у м. Терревєха уклало договір оренди приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_4 , що має приблизну площу 90 кв.м. Приміщення використовується для виставки-продажу меблів.

Згідно умов договору, термін дії контракту - протягом п`яти років, починаючи з 08.10.2018 та діє до 30.09.2023 і цей контракт буде слугувати чітким повідомленням про продовження його дії (а.с. 23-61 т.2).

Також суд визнав доведеним факт перебування на утриманні позивача матері, яка є непрацездатною та потребує матеріальної та сторонньої допомоги, на підставі долученої до справи копії пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_8 та направлення її на лікування (а.с. 42-44 т.1).

Між тим, районний суд не звернув увагу на відсутність у справі належних та допустимих доказів на підтвердження указаних обставин.

Відповідно до рішень судів у справі № 753/15675/20, в тому числі й постанови Верховного Суду від 26.10.2022 встановлено відсутність у позивача інших утриманців (а.с. 116-168 т.2).

Отже, висновки суду про перебування на утриманні позивача хворої матері, яка потребує стороннього догляду та таку допомогу надає позивач матеріалами справи не доведені.

Не підтверджені матеріалами справи й докази відсутності доходу його матері та потреби в необхідності її утримання.

Окрім цього, залишилося поза увагою суду та належної оцінки у рішенні долучені до справи відомості, надані Головним Сервісним Центром МВС, відповідно до яких ОСОБА_8 21.10.2020 ввезла на митну територію України, розмитнила та зареєструвала за собою транспортний засіб - Джип Черокі, 2017 року випуску, а 29.12.2020 - автомобіль БМВ 2281, 2015 року випуску, який 18.01.2023 було продано іншій особі (а.с. 143-149 т.1).

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене та матеріали справи, у їх сукупності, апеляційний суд визнає поспішними, необґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав до зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22.12.2021 на утримання доньки ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Яценка Данила Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 липня 2023 року скасувати.

Ухвалити по справі нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 березня 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: