Справа № 591/5826/17
Провадження № 2/591/11/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 року Зарічний районний суду м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання Чмуневич М.О.

представника відповідача Сечіна С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго», треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: Громадська організація «Спілка ветеранів АТО та учасників бойових дій», Головне управління Держпродспоживслужби у Сумській області, Громадська організація «Об`єднані будинкові комітети», ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про встановлення факту нечесної підприємницької діяльності на підставі Закону України «Про захист прав споживачів»,

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з вказаним позовом до ТОВ «Сумитеплоенерго» та свої вимоги мотивують тим, що непрямими доказами того, що мешканці м. Суми, які є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (відповідача), вводяться в оману є висновки проведеного аудиту, відповідно до якого орієнтовна переплата сумчан за опалювальний сезон 2015-2016 років, враховуючи підвищення тарифів на опалення, внаслідок застосування застарілих завищених нормативів тепловитрат може сягати понад 55 млн. грн. Переплата однієї квартири з опалювальною площею 50 м2 може складати 331,5 грн. на місяць, або 1989,3 грн. за сезон. Загальна сума щорічних переплат сумчан, які отримують гарячу воду неналежної якості, може складати понад 57 мільйонів гривень.

Кожен сумчанин у 2015 році інвестує у модернізацію, ремонт та оновлення обладнання Сумської ТЕЦ - 17,77 грн. (з ПДВ) з кожної спожитої Гкал теплової енергії.

Прямим письмовим доказом того, що ТОВ «Сумитеплоенерґо» веде нечесну підприємницьку діяльність є Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1040 від 29 серпня 2017 року.

Позивачі вказують на те, що ТОВ «Сумитеплоенрго» вводить в оману не тільки мешканців, а і суди, посилаючись на те, що підприємство є виробником теплової енергії.

Згідно до офіційних даних основним видом діяльності підприємства є «Виробництво електроенергії». Таким чином ТОВ «Сумитеплоенерго» виробляє електричну енергію (теплова енергія є супутнім продуктом виробництва) та постачає теплову енергію (супутній продукт) для опалення на підприємства та житлові будинки.

Відповідно до Порядків формування тарифів підприємствами здійснюється на підставі економічно обґрунтованих витрат, визначених відповідно до державних нормативів (норм) витрат ресурсів, технікоекономічних розрахунків та кошторисів, ставок податків і зборів та цін у плановому періоді, визначених на підставі прогнозованих індексів цін виробників промислової продукції.

За цим формування тарифів на постачання теплової енергії здійснюється з урахуванням того, що теплова енергія є побічним продуктом виробництва електроенергії, а відповідач надає послуги з транспортування теплоносія, використовуючи теплові мережі міста.

Неможливо не погодитися з тим, що підприємство здійснює підігрів питної води (окремий вид діяльності) для задоволення потреб населення, хоча цей вид діяльності в офіційних документах відсутній. Позивачі користуються послугою з централізованого постачання теплової енергії.

Двоставковий тариф на послугу з централізованого опалення («абонентська плата» за законодавством є його складовою), який встановлений органом місцевого самоврядування, та який відповідач у період з листопада 2008 по 01 липня 2014 року фактично застосовував до мешканців багатоквартирного будинку, то розрахунок цього тарифу не відповідав Порядку формування двоставкових тарифів на комунальну послугу з централізованого опалення, затвердженого постановами КМУ від 01липня 2006 року № 955 та 01 червня 2011 року № 869. Так, згідно пунктів 90-95 Порядку двоставковий тариф на послуги з:

1. умовно-змінної частини тарифу, яка компенсує умовно-змінну частину витрат і визначається з розрахунку на 1 Гкал теплової енергії, використаної для централізованого опалення, або з розрахунку 1 м2 загальної опалювальної площі відповідно до розрахункової норми витрат теплової енергії на опалення у відповідному населеному пункті для житлових будинків, не обладнаних лічильниками теплової енергії, та відповідної частини прибутку;

2. річної (місячної) абонентської плати, яка компенсує умовно-постійну частину витрат на надання послуг з централізованого опалення і обчислюється з урахуванням теплового навантаження об`єкта тепло споживання на 1 Гкал/год. для всіх категорій споживачів, а для населення за відсутності в житлових будинках приладів обліку - на 1 м2 загальної опалювальної площі відповідно до нормативної величини питомого теплового навантаження системи опалення у відповідному населеному пункті, та відповідної частини прибутку.

Тобто, за законом умовно-постійна частина двоставкового тарифу на комунальну послугу - «абонентська плата», мала б визначатись для будинку позивачів, обладнаного лічильником тепла, з урахуванням теплового навантаження об`єкта тепло споживання на 1 Гкал/год, а не на 1 м2 загальної опалювальної площі за встановленими нормами, як це фактично було зроблено відповідачем.

Виходячи з цього, сплачувати за теплову енергію мешканці будинку позивачів мали б за одноставковим тарифом, затвердженим державним регулятором НКРЕ. До 01 липня 2014 року відповідач користувався тарифом, встановленим постановою НКРЕ від 14 грудня 2010 року № 1761. Державний регулятор встановлював відповідачеві одноставковий тариф на теплову енергію для населення. Отже, вимоги відповідача щодо сплати за теплову енергію за двоставковим тарифом у будинках, де встановлені загальнобудинкові лічильники є безпідставними та незаконними.

Крім того, постановою КМУ від 01 червня 2011 року № 869 тариф на комунальну послугу з централізованого опалення, зокрема «абонентська плата», як складова двоставкового тарифу на послугу з централізованого опалення, мала б встановлюватись для будинку позивачів не на 1 м2 опалювальної площі, як це робив відповідач, а з урахуванням теплового навантаження об`єкта теплоспоживання на 1 Гкал/год. На протязі 2012-2013 років, ТОВ «Сумитеплоенерго» продовжувало користуватись тарифами, визначеними місцевою владою рішенням BK СМР від 28 грудня 2010 року № 830. Тобто, відповідач, продовжував нараховувати сплату за двоставковим тарифом на послугу з централізованого опалення, розрахунок якого суперечив та не відповідав чинному законодавству. Фактичні нарахування за двоставковими тарифами перевищили суми, які б мали сплачувати мешканці будинку за одноставковим тарифом, встановленим НКРЕ для споживачів, у яких встановлені лічильники теплової енергії, що є грубим порушенням чинного законодавства.

Отже, двоставковий тариф на теплову енергію державний регулятор - НКРЕ жодного разу не встановлював. Двоставковий тариф на послугу з централізованого опалення, за яким провадились нарахування споживачам їхнього будинку, обладнаного лічильником, не відповідав вимогам постанови КМУ № 869 (на підтвердження цього надаються копії квитанцій на щомісячну сплату послуги з централізованого опалення за вищезазначений період, де відповідач, всупереч вимогам постанови КМУ №869, по-перше: розбивав тариф на складові: «опалення» та «абонентська плата», що не відповідає трактуванню складових двоставкового тарифу, по-друге: в розумінні «опалення» - це є кінцева сума сплати за послугу з централізованого опалення.)

Щодо відключення окремих квартир від централізованого опалення зазначають, що власник квартири не має права самовільно змінювати систему опалення та здійснювати відключення від мереж централізованого опалення. Переобладання системи опалення призводить до розбалансування внутрішньобудинкової системи опалення, яка належить до інженерної системи будинку як цілісного майнового комплексу. Будь-яке втручання в неї шляхом зміни гідравлічного опору (від`єднання від системи централізованого опалення) погіршує роботу системи загалом, чим порушує права інших мешканців, що є недопустимим за Цивільним кодексом України.

Таким чином, з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року № 1268 внесено принципові зміни до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення щодо відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, які унеможливлюють відключення від ІДО і ГВП окремих квартир у багатоквартирному будинку і передбачають можливість відключення від централізованого опалення та гарячого водопостачання будинку в цілому за рішенням загальних зборів, за згодою всіх власників (уповноважених осіб власників) приміщень у житловому будинку. При чому навіть відключення від ІДО і ГВП будинку в цілому може здійснюватися тільки в разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування схемою теплопостачання відповідно до Закону України «Про теплопостачання». Іншого чинним законодавством не передбачено.

Ствердження відповідачів про те, що хаотичне відключення більше ніж десяти квартир не впливає на систему опалення, безпідставне, і є таким, що вводить споживачів в оману, та свідчить про некомпетентність спеціалістів або інше.

Щоб дотримуватися права і законних інтересів споживача при наданні житлово-комунальних послуг, необхідно, щоб правовідносини в цій сфері послуг були оформлені договором вимоги законі. Так, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875- IV говорить про те, що відносини між громадянами і підприємствами, що надають житлово-комунальні послуги, здійснюються виключно на договірних умовах.

Тільки переконавшись в тому, що підготовлений виконавцем договір відповідає типовому договору, споживач може його підписати. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Укладений договір на надання житлово-комунальних послуг не означає, що в квартирах відразу стане тепліше, а біля будинку чистіше, головне при його наявності споживачі будуть захищені. Якщо сьогодні при будь-якому рівні виконання послуг споживачі їх оплачують, то при наявності договору споживач буде платити тільки за надані йому послуги.

Як зазначено вище кінцевий споживач отримує не теплову енергію, а відповідну житлово-комунальну/комунальну послугу.

Незважаючи на пряму норму закону (ст. 19 «Про житлово-комунальні послуги») ТОВ «Сумитеплоенерго» і КП «Сумитеплоенергоцентраль» ухиляються від укладення договорів, що тягне за собою позбавлення прав споживача позбавлені можливості взаємного спонукання до виконання умов договору; неукладений договір не може бути доповнений, змінений чи розірваний, оскільки подібні дії можливі тільки у відношенні укладеного договору; не існує можливості вимоги відшкодування збитків з винної сторони, пов`язаних з невиконанням чи неналежним виконанням договору, у силу того, що неукладений договір не може установити обов`язку виконання умов договору, що, у свою чергу, позбавляє можливості залучення винної сторони до відповідальності за невиконання договору. Факт того, що саме відповідач відмовляється від укладання договорів, чим порушує вимоги чинного законодавства України та законні права споживачів, досліджені Зарічним районним судом по справі № 591/6072/15-ц.

Після звернення до суду з вимогою «зобов`язати укласти договір», ТОВ «Сумитеплоенерго» надало мешканцям проекти договору. Однак запропоновані Договори є неприйнятними для підписання «Тільки переконавшись в тому, що підготовлений виконавцем договір відповідає типовому договору, споживач може його підписати» (рекомендації МЮУ).

Понад десяти квартир не користуються послугами відповідача, тобто відключені від загальної системи опалення. Встановлення індивідуального опалення в окремих квартирах відбувалось хаотично, без узгодження з сусідами. Будь який проект на встановлення індивідуального опалення узгоджується з відповідачем. Узгодження проектів свідчить про некомпетентність відповідача або інше.

У разі відключення окремих квартир у багатоквартирних житлових будинках від централізованого теплопостачання загальне теплове навантаження будівлі зменшується непропорційно відокремленій площі. Тому обсяг теплової енергії, необхідний для опалення будинку, залишається практично незмінним, що в свою чергу, збільшує вартість послуги з централізованого опалення для мешканців, які користуються нею.

Залишається невирішеним питання оплати мешканцями відокремлених квартир послуг за централізоване опалення місць загального користування та обсягу теплової енергії від стояків внутрішньобудинкової системи опалення, які розташовані в межах цих квартир.

Мешканці квартир з низьким рівнем доходу, які фінансового не спроможні встановити у своїх квартирах систему індивідуального опалення, стало заручниками ситуації та змушені платити більшу вартість за послуги з централізованого опалення.

Згідно з вимогами щодо кількісних і якісних показників та зменшення плати у разі їх відхилення в додатку до постанови КМУ від 21 липня 2005 року № 630, у разі невідповідності температури повітря в житлових приміщеннях нормативній (за умови їх утеплення), оплата за комунальні послуги повинна бути зменшена.

Відповідач відмовляється від проведення обстеження та укладання актів, посилаючись на те, що не обслуговують внутрішньобудинкову систему.

Розподілення оплати за теплову енергію здійснюється відповідачем не на підставі офіційних даних, а виключно на думку (або інше) відповідача. Площа оренди не відповідає площі опалення, що підтверджується договорами. Так,

- ЧП Чайченко (675-Т) відповідно доданих вище вказаної таблиці площа опалення -24, 8 м2, при тому, що площа оренди складає -110 м2.

- Центр «Відкрите суспільство» (402-Т) до даним вище вказаної таблиці площа опалення -17, 8 м2, при тому площа оренд складає 26, 8 м2.(за договором оренди (зміна №4)).

-«Просвіта» (499-Т) до даних вище вказаної таблиці площа опалення -44, 5 м2, при тому, що площа оренди складає 45,4 м2 (за договором оренди).

Оскільки оплата різниці опалювальної та дійсно орендованої площі орендарів юридичних осіб покладена на мешканців будинків, позивачі вважають вимоги відповідача щодо оплати послуги незаконними.

Відомість 703, надана позивачем, інформація по загальній площі опалення споживачі мешканці будинків: жовтень 2012 -2853, 18 м2. листопад 2012 року 2858, 45 м2, грудень 2012 року -2864, 03 м2, січень 2013 року -2862, 85 м2…

Вказаний факт суперечить здоровому глузду та всім законам природи, але безпосередньо впливає на оплату. Будь-яких пояснень до даного факту відповідач не надає.

Розподілення теплової енергії є основною складовою для розрахунку оплати за надану послугу і має здійснюватися виключно за схемою теплових мереж будинків, а не на думку відповідачів.

Агресивна політика відповідача (підприємства).Відповідно до ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію. Інформація повинна бути надана споживачеві до замовлення послуги.

Відповідач відмовляє споживачам в наданні достовірної інформації, посилаючись на комерційну таємницю.

Письмовим доказом є лист №1312 в 05 квітня 2016 року від відповідача (ТОВ «Сумитеплоенерго»).

Дії (бездіяльність) працівників ТОВ «Сумитеплоенерго» (керівництва та юристів) зводять до позбавлення прав споживача, що визначені Законом України «Про захист прав споживачів», в тому числі ст. 18 цього:

- обмеження прав споживача стосовно виробника або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання виробником договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з виробника;

- встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця;

- надання можливості виробнику не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від виробника у зв`язку з невиконанням ним договору;

Перелік не є вичерпним.

Порушення вимог ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоповерховому будинку»: Співвласники мають право одержувати інформацію про технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, умови його утримання та експлуатації, витрати на утримання спільного майна багатоквартирного будинку та надходження, отримані від його використання.

При цьому інформація про розподілення теплової енергії є таємницею.

Безоплатно одержувати інформацію про суб`єктів права власності на всі нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку і площу таких приміщень у порядку і межах визначених законом.

При цьому така інформація є таємницею.

Пункт 2 цієї ж статті. Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників. Як зазначено вище, встановлення індивідуального опалення в окремих квартирах та нежитлових приміщеннях тягне за собою порушення прав інших співвласників.

Агресивна політика відповідача полягає в тому, що керівництво підприємства дозволяє собі порушувати низку законів України.

Невиконання (ігнорування) Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року - «Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України ( 254к 96-ВР ) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією (254к/96-ВР ) та законами України. Ці положення Конституції поширюються на всіх без винятку службових осіб, незалежно від того, чи є вони представниками законодавчої, виконавчої або судової влади, виконують свої службові обов`язки у державному апараті, в органах місцевого самоврядування або на окремих підприємствах, в установах та організаціях. Не має також значення службове становище особи (звання, ранг, чин, кваліфікаційний клас), відомча чи галузева належність органу, сфера його діяльності, характер та обсяг повноважень або форма власності, на підставі якої створені та функціонують підприємства, установи і організації. Виконання службовими особами своїх службових обов`язків на підставі, в межах і в порядку, передбачених Конституцією ( 254к/96-ВР ), законами та іншими нормативними актами, забезпечує нормальну діяльність державного апарату, а також апарату управління підприємств, установ і організацій.»

Керівництво підприємства, ігноруючи чинне законодавство, встановлює зобов`язання своєчасно вносити плату за послуги, за затвердженими тарифами, в той же час приховує той факт, що зобов`язання виникають лише на підставі договору узгодженого сторонами.

Відповідач (керівництво ТОВ «Сумитеплоенерго»), усвідомлюючи той факт, що підприємство не надає відповідну комунальну послугу, а лише транспортує теплоносії, тобто не відповідає за надання якісної послуги, шляхом введення в оману споживача, в агресивний спосіб (в тому числі, шляхом звернення до суду) вимагає оплату за комунальну послугу.

Введення в оману споживачів стосовно:

1. Продукції. Як зазначено вище, теплова енергія побічний продукт виробництва і не входить в перелік видів діяльності;

2. Відповідач кореспондує себе, як виробник послуги, при тому здійснює транспортування побічного продукту;

3.Відповідач кореспондує себе, як надавач послуги кінцевому споживачу (мешканцю окремої квартири). При тому, насправді транспортує теплову енергію до входу в теплопункт будинку і не несе відповідальності за розподілення теплової енергії, обслуговування внутрішньобудинкової системи опалення.

Відповідач є монополістом на ринку «послуг з теплопостачання», (що підтверджується рішеннями АМКУ в Сумській області). Ці обставини спонукають споживача дати згоду (на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився.

Як зазначено вище, вводить в оману споживача стосовно основних характеристик ціни (тарифів), способу розрахунків (відсутність інформації про дійсне розподілення опалення), потреби в послугах (розбалансованість внутрішньобудинкової системи зводить до того, що квартири мають різний температурний режим), потреби в ремонті, прав споживачів, що імперативно встановлені чинним законодавством.

Відповідач проводить агресивну політику по відношенню до військовослужбовців (учасників АТО).

Посилаючись на вказані обставини, просять суд визнати підприємницьку діяльність ТОВ «Сумитеплоенерго» такою, що порушує права споживача; визнати підприємницьку діяльність ТОВ «Сумитеплоенерго» такою, як нечесна підприємницька практика.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 19 грудня 2017 року, о 15 год. 00 хв.

15 грудня 2017 року від представника ТОВ «Сумитеплоенерго» надійшли заперечення, в яких зазначає наступне.

1.Щодо ведення нечесної підприємницької діяльності та введення споживачів в оману.

Згідно витягу з ЄДРПОУ видами діяльності ТОВ «Сумитеплоенерго» є : 49.50 Трубопровідний транспорт, 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, 35.11 Виробництво електроенергії, 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, 36.00 Забір, очищення.

Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 20 травня 2011 року «Про визначення виробників та виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в місті Суми» ТОВ «Сумитеплоенерго» було визначено виробником та виконавцем послуг в місті Суми з централізованого опалення та постачання гарячої води.

На підставі вищенаведеного, ТОВ «Сумитеплоенерго» надає послуги з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання, а не постачає та транспортує теплову енергію, як за зазначають позивачі.

2.Щодо правомірності двоставкового тарифу.

Тариф на теплову енергію, встановлений постановами НКРЕКП, на які посилаються Позивачі, не є кінцевою вартістю послуг з опалення, а являється лише однією з складових кінцевого двоставкового тарифу на послуги з централізованого опалення, що передбачено п.56 Порядку формування тарифів №630 від 10 липня 2006 року, оскільки як передбачено даною нормою 1 Гкал теплової енергії є одиницею калькулювання для визначення кінцевої вартості послуг з централізованого опалення.

Позивачі помилково ототожнюють «поняття теплова енергія» та «послуга з централізованого опалення», що призводить до помилкових висновків.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія-продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Згідно з п.2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року, централізоване опалення-послуга спрямована на задоволення потреб споживача у забезпечення нормативної температури повітря у приміщеннях квартири(будинку садибного типу). Тобто, ТОВ «Сумитеплоенерго» позивачу, як кінцевому споживачу теплової енергії не продає теплову енергію в місці виробництва чи на вході в будинок, для господарських і технологічних потреб, а надає послугу з централізованого опалення, яка полягає у забезпеченні нормативної температури повітря в квартирі Відповідача (+18 С та +20С у наріжних кімнатах згідно з вимогами постанови КМУ №151 від 17 лютого 2010 року)

Такий порядок обумовлений вимогами Закону України «Про житлово-комунальні послуги», яким не передбачено продаж населенню-споживачам, що пооживають у багатоквартирних будинках теплової енергії, в кожній квартирі, оскільки це неможливо технологічно. Натомість населенню в квартирах Законом передбачено надання саме послуги з централізованого опалення.

Законом України «Про теплопостачання» дійсно передбачено продаж теплової енергії як товару певній особі, наприклад на вході в будівлю чи для господарських потреб, проте в такому випадку теплопостачальник, як продавець передає теплову енергію на межі балансової належності на вводі в будівлю) і жодним чином не відповідає за подальше використання теплової енергії споживачем після її отримання.

В багатоквартирному будинку таку схему можна реалізувати наприклад, шляхом створення ОСББ чи визначення виконавця послуг з управління будинком, тобто однієї особи, яка б від імені всіх власників мала повноваження укладати договори з тепло постачальником та розраховуватись за отриманий товар. Але в такому випадку, покупець теплової енергії, як того вимагають правила технічної експлуатації теплових установок та мереж, зобов`язаний буде визначити оперативно-технічний персонал за утримання теплоспоживальних установок будівлі і здійснювати самостійно їх утримання, ремонт та підготовку до опалювального сезону.

Аналогічні висновки містяться в листах-роз`ясненнях НКРЕКП, яка відповідно до п.1 Положення про Національну комісію регулювання електроенергетики України затвердженого указом президента України від 21 квітня 1998 р.№335/98, є незалежним позавідомчим постійно діючим державним органом.

Згідно пп.11, пп18 п.4 Положення №335/98 до повноважень комісії належить узагальнення практики застосування законодавства з питань, що належить до компетенції Комісії, надання ліцензіатам інформації.

Так відповідно до роз`яснень НКРЕКП , викладених в листі №1131/17-11 від 17 лютого 2011 року «кінцеві споживачі (зокрема населення) отримують не теплову енергію, а послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води».

Ідентична позиція викладена в листі-роз`ясненні НКРЕКП №2610/17/-11 від 15 квітня 2011 року.

Згідно з листом-роз`ясненням НКРЕ України №5581/23/17-10 від 17 вересня 2010 року кінцевим споживачам встановлюється тариф на послугу з централізованого опалення саме на 1 м.кв., а не на Г/кал теплової енергії, оскільки кінцеві споживачі споживають послугу, а не купують товар-теплову енергію.

Ціни на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надає ТОВ «Сумитеплоенерго», як виконавець, є регульованими - тобто затверджуються уповноваженим органом влади у формі тарифів (пп.4 ч.І ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Товариство не має права і повноважень самостійно обирати чи встановлювати тариф.

В 2007 р. Кабінет Міністрів України розпорядженням №229-р від 26 квітня 2007 року, постановою №1267 від 24 жовтня 2007 року запровадив і зобов`язав застосовувати двоставкові тарифи на послуги з централізованого опалення для населення.

На виконання вимог Кабінету Міністрів України ТОВ «Сумитеплоенерго» в 2008 р. та в 2010 р. розрахувало двоставкові тарифи на послуги з централізованого опалення для населення і подало на затвердження до уповноваженого в той період часу органу - Виконавчого комітету Сумської міської ради, який і затвердив своїми рішеннями №488 від 10 жовтня 2008 року, а також №830 від 28 грудня 2010 року двоставкові тарифи на послуги з централізованого опалення для населення.

Рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради №488 від 10 жовтня 2008 року, №830 від 28 грудня 2010 року є законними, встановлені ними двоставкові тарифи на послуги з централізованого опалення є економічно обґрунтованими, застосування абонентської плати передбачене законодавством, абонентська плата розраховується на 1 м.кв., Виконком Сумської міської ради та TOB «Сумитеплоенерго» не порушувало законодавства при формуванні двоставкових тарифів.

Такі висновки зробив Вищий адміністративний суд України, Харківський апеляційний адміністративний суд, Зарічний районний суд України за результатами розгляду п`яти судових справ, в яких відмовлено у задоволенні позовів фізичних осіб про скасування рішень Виконкому №488, №830; а також Вищий господарський суд України, Харківський апеляційний господарський суд України у справі про скасування рішення адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, яким Комітет визнав порушенням дії Виконкому Сумської міської ради щодо встановлення двоставкових тарифів на послуги з централізованого опалення для населення.

Витрати включені до складу розрахунків тарифів на надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затверджених рішеннями №488, №830, є економічно обґрунтовані - такі висновки надані Товариству Державною інспекцією з контролю за цінами в 2008-2009 р. за результатами перевірки розрахунків тарифів, виконаних ТОВ «Сумитеплоенерго».

Отже, в період з 01 листопада 2008 року по 01 липня 2014 року ТОВ «Сумитеплоенерго» нараховувало населенню плату за послуги з централізованого опалення у розмірі економічно обгрунтованих двоставкових тарифів на послуги з централізованого опалення, затверджених уповноваженим органом - Виконавчим комітетом Сумської міської ради рішеннями №488 від 10 жовтня 2008 року, №830 від 28 грудня 2010 року які є законними, були чинними в період їх застосування і підлягали обов`язковому виконанню згідно з ст.144 Конституції України. ( в 2007 р. Кабінет Міністрів України розпорядився застосовувати до споживачів двоставкові тарифи на послуги з централізованого опалення. Одноставкові тарифи на послуги з централізованого опалення для населення в цей період Товариству не затверджувались.)

Звертає увагу, на те що Антимонопольний комітет України не робив розрахунку абонентської плати двоставкового тарифу на послуги з централізованого опалення з урахуванням показника приєднаного теплового навантаження, у зв`язку з чим відсутні правові підстави стверджувати, що неврахування такого показника призвело до збільшення плати за фактично спожиті послуги.

Згідно з рішенням Виконкому №830 від 28.12.2010 р. розмір тарифу становив:

для абонентів житлових будинків з приладами обліку теплової енергії - 194 грн. 53 коп. за Гкал (з ПДВ);

для абонентів житлових будинків без приладів обліку теплової енергії - 5 грн. 31 коп. за 1 кв.м. ( з ПДВ).

абонентська плата - 0,89 грн. з ПДВ за 1 м.кв. (з ПДВ).

В 2014 році ТОВ «Сумитеплоенерго» виконало новий розрахунок економічно обгрунтованого тарифу на послуги з централізованого опалення для населення (вже одноставкового - оскільки на момент подання розрахунків новий порядок формування тарифів, затверджений Кабінетом Міністрів України постановою №869 передбачав застосування одноставкових тарифів) і подало на затвердження до уповноваженого органу - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. Тобто починаючи з 01 липня 2014 року двоставковий тариф не діяв.

Виходячи з викладеного вище, ТОВ «Сумитеплоенерго» не порушувало законодавство та нараховувало споживачам плату за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води згідно діючого тарифу.

3. Щодо відключення від системи централізованого опалення та її розбалансування в разі відключення окремих квартир.

Питання відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води в багатоповерхових житлових будинках регулюється «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005року № 630 зі змінами від 31 жовтня 2007року № 1268.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення у 2007-2009 роках відбувалось в правовій площині згідно дозволів, які надавались рішенням міжвідомчої комісії органів місцевого самоврядування.

Стосовно розбалансування системи опалення констатується, що задіяний гідравлічний режим роботи теплової мережі на вводі в індивідуальний тепловий пункт (далі по тексту -ІТП) житлового будинку витримується, фактичні параметри теплоносія відповідають нормативним значенням та забезпечують стабільну роботу елеваторного вузла.

Стан підготовленого до опалювального періоду 2015-2016 р.р. ІТП, облаштованого у будинку АДРЕСА_1 , в повній мірі відповідає вимогам Правил підготовки теплових господарств..(від 31 грудня 2008р. № 1310/16001), а саме:

обладнання ІТП знаходиться в справному стані;

налагоджено тепловий і гідравлічний режими роботи обладнання;

ІТП укомплектований повіреними засобами вимірювальної техніки;

проведено гідравлічні випробування внутрішньобудинкової системи централізованогоопалення.

Підтвердженням належно виконаних підготовчих робіт є складений акт готовності об`єкту до роботи в опалювальний період від 23 вересня 2015 р.

24 лютого 2016року ТОВ «Сумитеплоенерго» було виконано обстеження системи централізованого теплопостачання об`єкту, з метою перевірки належного її функціонування та за результатами складено акт про відсутність будь-яких недоліків.

Таким чином, факту розбалансування внутрішньобудинкової системи опалення житлових будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 не виявлено.

4.Щодо укладення договору.

Керівництво ТОВ «Сумитеплоенерго» не ухиляється від укладення договорів Про надання послуг з населенням, в межах території обслуговування.

Навпаки, на Підприємстві постійно ведеться робота по їх укладанню, зокрема, проекти договорів направляються поштовою кореспонденцією, розносяться за адресами мешканців, а також, оформлюються при особистому зверненні споживачів.

Так, в газеті «Панорама» (№ 33 від 20 серпня 2014року) було оприлюднене оголошення про укладання договору приєднання «Про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води» з фізичними особами.

Текст договору було розміщено на офіційному сайті (http://teplo.sumy.ua).

Але, в більшості випадків, споживачі ігнорують необхідність укладання договорів, відмовляються від їх отримання або не повертають на адресу відповідача оформлені належним чином примірники.

Проекти договорів направлялись мешканцям будинків по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , проте, підписані примірники до цього часу не повернуті відповідачу.

Також, у судовому засіданні по справі № 591/6072/15-ц про стягнення боргу за теплопостачання з мешканки квартири АДРЕСА_3 , останній надавались два примірники договору Про надання послуг, для розгляду та підписання, на що було отримано відмову від їх прийняття.

Факт ухилення відповідачем від укладення договорів нічим не підтверджується.

5.Щодо нарахування за послуги.

В провадженні Зарічного районного суду м. Суми знаходилась справа за позовом ТОВ «Сумитеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_11 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення. Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 26 грудня 2016року в задоволенні позову відмовлено за необґрунтованістю.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 16 лютого 2017 року позовні вимоги ТОВ «Сумитеплоенерго» задоволено в повному обсязі, а також встановлено, наступні факти, що мають істотне значення для розгляду даної справи, а саме:

квартира ОСОБА_1 , ОСОБА_11 обладнана централізованим опаленням і послуги теплопостачання здійснюються ТОВ «Сумитеплоенерго», оскільки згідно рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради № 720 від 27 грудня 2005 року, №322 від 20 травня 2011 року ТОВ «Сумитеплоенерго» є визначеним у встановленому законом порядку надавачем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у м.Суми з серпня 2005 року;

рішення органу самоврядування від 28 грудня 2010року № 830, яким з 01 січня 2011року було затверджено застосування при проведені розрахунку вартості послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води двоставкового тарифу в розмірі 253,57 грн./Гкал. з ПДВ на ці послуги, до цього часу незаконним або недійсним не визнано, тому в силу ст. 204 ЦК України, є дійсним, тому підстави для проведення перерахунку нарахованих сум вартості цих послуг у період застосування їх виробником та виконавцем двоставкового тарифу відсутні.

вартість послуги централізованого опалення ТОВ «Сумитеплоенерго», яка надається ОСОБА_1 , . ОСОБА_11 по приміщенню квартири, розташованої у будинку, де встановлено будинковий прилад обліку теплової енергії, доведено представленим ТОВ «Сумитеплоенерго» розрахунком заборгованості, з якого вбачається, що відповідачі за вищенаведеним позовом починаючи з липня 2012 р. по квітень 2015 р. включно не сплачують вартість цієї послуги, доведено правомірність нарахованої суми боргу за визначений період з урахуванням часу дії двоставкового тарифу, встановленого за рішенням органу місцевого самоврядування.

заперечення відповідачів щодо безпідставності заявлених вимог через відсутність укладеного з ними договору не спростовує законні вимоги товариства щодо оплати ними вартості наданих послуг з централізованого опалення, оскільки відповідачі, як співвласники житлового приміщення, є споживачами цієї послуги з часу набуття права власності на частки квартири.

висновки місцевого суду з приводу не обгрунтування виробником та виконавцем послуг централізованого опалення звідкіля отримані розміри площі як житлових частин будинків за адресою: АДРЕСА_4 (в розрахунках зазначені наступним чином - загальна площа 4101,5 кв.м., а фактично площа житлових будинків АДРЕСА_4 на Покровській площі - 2 850,4 кв.м.) так і різниці в розмірі площі квартири відповідачів та інших споживачів теплопостачання, що приймається до розрахунку вартості цієї послуги, є хибними, оскільки ґрунтується на припущеннях і спростовуються матеріалами справи, а саме, представленими договорами оренди нежитлових приміщень, розташованих в цих будинках, укладеними з управлінням майна комунальної власності Сумської міської ради, договорами про надання цих послуг, укладеними з суб`єктами господарювання, актами перевірки показників приладу обліку теплової енергії.

Заперечення відповідачів з приводу відсутності договору з ТОВ «Сумитеплоенерго» про надання послуги централізованого опалення, через укладення такого договору ще з батьком ОСОБА_12 суперечать даним представленим товариством, а саме, відкриття особистого рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , згідно якого формувався платіжний документ, який щомісячно направлявся відповідачам у опалювальний період.

Вважає, що вищенаведені обставини, на які позивачі посилаються в позовній заяві, вже встановлено Апеляційним судом Сумської області, та повторного доведення вони не потребують.

6. Щодо агресивної політики ТОВ «Сумитеплоенерго».

Просить суд звернути увагу на те що, ОСОБА_13 є учасником бойових дій і має пільги передбачені законодавством України для ветеранів війни, згідно виданого посвідчення з 08 червня 2015року, а Товариством було заявлено вимогу щодо стягнення заборгованості за період з 01 липня 2012 року по 30 квітня 2015року, тобто за період часу ще до набуття ОСОБА_11 права на пільги.

Також додатково наголошує на тому, що твердження позивачів про «не вірне обчислення площі» для нарахування оплати за спожиті послуги взято з рішення Зарічного суду м. Суми по справі № 591/6072/15-ц, яке не набуло законної сили та скасовано рішенням Апеляційного суду Сумської області.

Пільги та субсидії надаються окремим категоріям населення на підставі чинного законодавства України та повністю контролюються Департаментом соціального забезпечення населення Сумської міської ради.

Кошти отримані підприємством за надані населенню пільги та субсидії надходять на розрахунковий рахунок ТОВ «Сумитеплоенерго» оформлені в Державному казначействі та перераховуються в погашення заборгованості за використаний природний газ.

Отже, враховуючи все вказане вище, відповідач вважає,що:

- посилання позивачів на те, що в результаті дій(бездіяльності) працівників ТОВ «Сумитеплоенерго», вони позбавленні прав споживачів, що передбачені ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів»: «Визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача» не можуть вказувати на порушення відповідачем законодавства чи ведення агресивної політики, оскільки позивачі ухиляються від укладення договору.

- відключення споживачів від мереж централізованого опалення у 2007-2009 роках відбувалось в правовій площині згідно дозволів, які надавались рішенням міжвідомчої комісії органів місцевого самоврядування, а згідно ст. 58 Конституції України: «Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. ТОВ «Сумитеплоенерго» не вчиняло дій, які б порушували права споживачів.

- ТОВ «Сумитеплоенерго» має всі законні підстави для заявлення вимог щодо оплати вартості наданих послуг з централізованого опалення, оскільки позивачі є споживачами послуг з часу набуття права власності на квартири, а саме ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 серпня 1997 року, ОСОБА_11 з 10 вересня 2001 року на підставі договору дарування (встановлено рішенням Апеляційного суду Сумської області), ОСОБА_2 , згідно документів про прийняття спадщини.

Згідно з вимогами ст.ст. 20,21,22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надавач послуг зобов`язаний забезпечувати своєчасну та відповідну якість наданих комунальних послуг, а споживач таких послуг, зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Щодо посилання позивачів на «порушення ТОВ «Сумителеоенерго» вимог ст..6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоповерховому будинку» шляхом ненадання інформації про технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку», пояснює наступне:

позивачі мають право звернутись за одержанням інформації передбаченої Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», до організації, яка здійснює управління багатоквартирним будинком, особа, у якої має бути наявна технічна та іншу передбачена законодавством документація на будинок.

Співвласників наділено правом безоплатно одержувати інформацію про суб`єктів права власності на всі квартири й нежитлові приміщення в багатоквартирному будинку та площу таких квартир і приміщень у порядку й межах, визначених законом. На практиці дізнатися про власників інших квартир у будинку можна на офіційному веб-сайті: https://kap.miniust.gov.ua. що адмініструється Міністерством юстиції України, попередньо зареєструвавшись.

Відповідно до положень Закону України «Про доступ до публічної інформації» (надалі Закон) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

ТОВ «Сумитеплоенерго» не є розпорядником публічної інформації про діяльність товариства, і надання цієї інформації не передбачено законодавчо.

Згідно зі ст. 13 Закону ТОВ «Сумитеплоенерго» є розпорядником публічної інформації виключно щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Просить суд звернути увагу, на те що ОСОБА_3 який є позивачем у справі, на даний час не є споживачем послуг ТОВ «Сумитеплоенерго», що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № НОМЕР_2 , з якої вбачається, що останні нарахування було проведено в листопаді 2007 року.

На думку відповідача, ОСОБА_3 не є належним позивачем, який має право вимоги, в зв`язку з тим що право вимоги не доведено.

Враховуючи викладене, просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ТОВ «Сумитеплоенерго», треті особи: Громадська організація «Спілка ветеранів АТО та учасників бойових дій», Інспекція з питань захисту прав споживачів у Сумській області, Громадська організація «Об`єднані будинкові комітети» про встановлення факту нечесної підприємницької діяльності на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», за необґрунтованістю (т. І а.с. 51-58).

19 грудня 2017 року протокольною ухвалою головуючого підготовче засідання відкладено до 07 лютого 2018 року, 16 год.00 хв. для підготовки відповідей на відзив.

22 січня 2018 року від ОСОБА_1 , представника Громадської організації «Об`єднані будинкові комітети» Якимець Н.І. надійшов відзив на заперечення,в якому висловлюють незгоду з позицією відповідача, що викладена у відзиві, та зазначають, що протиправність поведінки відповідача доведена вище при обґрунтуванні вимог позовної заяви. Що стосується характеру правопорушень з боку ТОВ «Сумитеплоенерго»,то їх суспільна небезпечність не викликає жодних сумнівів, оскільки підриває віру споживачів комунальних послуг у верховенство права, закріплене у ст. 8 Конституції України, Ступінь вини ТОВ «Сумитеплоенерго» у правопорушеннях слід визнати значною, тому що всі перелічені вище протиправні дії відповідача є умисними, пов`язаними з повним ігноруванням законодавства та грубим порушенням з його боку прав і законних інтересів споживачів, бездіяльністю та службовою недбалістю керівництва ТОВ «Сумитеплоенерго» при повній безконтрольності (т. І а.с. 198-203).

29 січня 2018 року від представника ТОВ «Сумитеплоенерго» надійшли заперечення на відповідь на відзив, просить суд відмовити в задоволенні позову (т. І а.с.217-221).

05 лютого 2018 року від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_4 надійшла позовна заява, в якій зазначає, що висвітлені в основному позові факти стосуються не тільки первісних позивачів, а і будь-якого мешканця (індивідуального споживача житлово-комунальних послуг) міста Суми, первісний позов має суспільне значення.

Підтримуючи позов основних позивачів по справі № 591/5826/17, зі свого боку надає додаткові докази нечесної підприємницької діяльності ТОВ «Сумитеплоенерго» до території обслуговування якого належить будинок АДРЕСА_5 , в якому вона проживає, а саме:

В багатоквартирному будинку, де вона мешкає, за дозволом відповідача встановлений вузол обліку теплової енергії. Загально будинковий лічильник був придбаний власним коштом мешканців. Відповідальна особа за зняття показників лічильника, обрана співвласниками будинку, щомісячно звітує за спожиту будинком теплову енергію перед ТОВ «Сумитеплоенерго», надаючи йому оформлений Акт прийому-передачі теплової енергії за формою, запропонованою самим підприємством, яке є теплогенеруючим та постачає теплову енергію по магістральним та розподільчим тепловим мережам до багатоквартирного будинку.

З цих актів вбачається, що ТОВ «Сумитеплоенерго» щомісячно відпускає теплову енергію на опалення будинку. Теплова енергія подається до точки розподілу біля будинку. Отже, Відповідач є теплопостачальником, він не має відповідного ресурсу, відповідного дозволу, тому не обслуговує внутрішньобудинкові системи їхнього будинку, зокрема: внутрішньобудинкові мережі опалення. Не зважаючи на це,ТОВ «Сумитеплоенерго» безпідставно позиціонує себе виконавцем комунальної послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.Проте, обслуговує внутрішньобудинкові мережі будинку АДРЕСА_5 , що підтверджується структурою затвердженого йому органом місцевого самоврядування тарифу на утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Відповідно до чинного законодавства лише той суб`єкт підприємницької діяльності, який обслуговує і внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку, може надавати послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (постанова КМУ №630 від 21 липня 2005року).Отже, відповідач вводить споживачів в оману, перебираючи на себе повноваження виконавця комунальних послуг, без виконання зі свого боку відповідних на те обов`язків, передбачених чинним законодавством.

Крім того, в розрахункових документах, які споживачі будинку щомісячно отримували до сплати, відповідач з моменту встановлення будинкового лічильника тепла по листопад 2017 року не надавав споживачам повну інформацію, передбачену ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», щодо показників засобів обліку тепла (відповідно до ч.4 «У платіжному документі мають бути передбачені графи для зазначення поточних та попередніх показань засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань, або затверджених норм, ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за комунальну послугу»). Тим самим, вони не могли контролювати достовірність ціни за 1 м2 опалювальної площі, оскільки вона залежить від кількості щомісячно спожитої теплової енергії, відповідно не могли контролювати достовірність нарахувань за надані послуги, що є грубим порушенням прав споживачів. Це дає підстави вважати дії (бездіяльність) відповідача агресивною політикою.

Посилаючись на вказане, просить суд визнати підприємницьку діяльність ТОВ «Сумитеплоенерго» такою, що порушує права споживача; визнати підприємницьку діяльність ТОВ «Сумитеплоенерго» такою, як нечесна підприємницька практика; зобов`язати в судовому порядку ТОВ «Сумитеплоенерго» в подальшому надавати комунальну послугу з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води з обслуговуванням та (або) використанням ним внутрішньо будинкових мереж багатоквартирних будинків (т.ІІ а.с.1-3).

05 лютого 2018 року від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_5 надійшла позовна заява, в якій зазначає, що висвітлені в основному позові факти стосуються не тільки первісних позивачів, а і будь-якого мешканця (індивідуального споживача житлово-комунальних послуг) міста Суми, первісний позов має суспільне значення.

Підтримуючи позов основних позивачів по справі № 591/5826/17, зі свого боку надає додаткові докази нечесної підприємницької діяльності ТОВ «Сумитеплоенерго» до території обслуговування якого належить будинок АДРЕСА_6 , в якому вона проживає, а саме:

В багатоквартирному будинку, якому вона мешкає, за дозволом Відповідача у 2007 році встановлений вузол обліку теплової енергії. Загальнобудинковий лічильник був придбаний власним коштом мешканців. З 2016 року ОСОБА_5 є відповідальною особою за зняття показників лічильника. Щомісячно звітує за спожиту будинком теплову енергію перед монополістом-ліцензіатом - ТОВ «Сумитеплоенерго», надаючи йому оформлений Акт прийому-передачі теплової енергії за формою, запропонованою самим підприємством, яке є теплогенеруючим та постачає теплову енергію по магістральним та розподільчим тепловим мережам до нашого багатоквартирного будинку.

З актів вбачається, що ТОВ «Сумитеплоенерго» щомісячно відпускає теплову енергію на опалення будинку. Теплова енергія подається до точки розподілу біля будинку. Отже, як теплопостачальних, ТОВ «Сумитеплоенерго» у своїй діяльності керується Законом України «Про теплопостачання» (надалі Закон) відповідно до якого (Розд.Іст.1) у визначенні термінів:«виробництво теплової енергії - господарська діяльність, пов`язана з перетворенням енергетичних ресурсів будь-якого походження, у тому числі альтернативних джерел енергії, на теплову енергію за допомогою технічних засобів з метою її продажу на підставі договору».

Балансоутримувачем будинку АДРЕСА_6 2011-2015р.р. було КП «Сумижитло», яке надавало мешканцям послугу з утримання будинку та його прибудинкової території, обслуговувало внутрішньобудинкові системи, зокрема внутрішньобудинкові мережі опалення. З ліквідацією підприємства будинок переданий на баланс структурного підрозділу Сумської міської ради. Послугу з утримання будинку та його прибудинкової території надавало КП «Сумитеплоенергоцентраль».

Отже, відповідач мав укладати договори на купівлю-продаж теплової енергії із балансоутримувачем, а комунальну послугу мало б надавати підприємство, яке обслуговує внутрішньобудинкові мережі (підстава - Порядок надання послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної, гарячої води та водовідведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005року).

Проте, відповідач, відпускаючи теплову енергію, як виробник товарної продукції (без укладання відповідного договору із балансоутримувачем), не обслуговуючи внутрішньобудинкові системи будинку, позиціонує себе виконавцем комунальної послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (при цьому не укладає договори із кінцевими споживачами на надання послуги з централізованого опалення відповідно до Типового договору, затвердженого постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року). Така його позиція суперечить п.1.3. Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України 25 квітня 2005 року №630, де виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення може бути суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання відповідних житлово-комунальних послуг та який може забезпечити виконання обов`язків, визначених у частині другій статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а саме:утримувати внутрішньобудинкові мережі з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт.

Крім того, в розрахункових документах, які споживачі будинку щомісячно отримують до сплати, відповідач надає незрозумілу та недостовірну інформацію щодо виду послуги, яку він надає. Замість «теплопостачання» (згідно Закону України «Про теплопостачання», або «послуга з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води» відповідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги», вказує вид послуги «опалення, грн. кв. м»., який не визначено законодавчо.

Отже, відповідач у своїй діяльності вводить споживачів житлово-комунальних послуг в оману, пропонуючи їм теплопостачання (постачання виробленої ним продукції -теплової енергії для опалення) під виглядом надання комунальної послуги з централізованого опалення. При цьому порушує низку законів, нормативно-правових актів,зокрема Закон України «Про захист прав споживачів»: п.1.2). ст. 19, яким заборонена будь-яка діяльність (дії або бездіяльність), що вводять споживача в оману, або є агресивною. Відповідно до п.3.8) ст.19 зазначеного Закону «Перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним».

Введення в оману підтверджує і той факт, що відповідач у січні цього року надав мешканцям зазначеного будинку недостовірні дані у розрахункових документах на сплату за грудень 2017року, де сфальсифікував показники будинкового лічильника тепла. Замість спожитої теплової енергії у грудні 2017року у розмірі 49,57 Гкал. (згідно акту прийому-передачі теплової енергії), заявив до сплати, як за спожиті 82,6Гкал. теплової енергії, тобто майже вдвічі збільшив показники лічильника, тим самим змусив споживачів безпідставно сплатити завищену суму нарахувань. Щодо цього свавілля збоку ТОВ «Сумитеплоенерго» співвласники багатоквартирного будинку АДРЕСА_6 направляли керівництву підприємства заяву з вимогою пояснень.

Така практика відповідача є агресивною по відношенню до споживачів. «Агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції» - відповідно до п.4 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів».

Фактом агресивної політики відповідача є також намагання ТОВ «Сумитеплоенерго» примусити власників/співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_6 передати підприємству ключі від підвального приміщення та теплового пункту, що є грубим порушенням права власності на житло, оскільки відповідно до ст. 382 ЦК України всі допоміжні приміщення будинку належать на праві спільної сумісної власності власникам квартир.

Відповідач у опалювальний період практикує подачу теплоносія низької якості на обігрів помешкань, чим порушує температурний графік відносно температури зовнішнього середовища, затверджений йому до виконання органом місцевого самоврядування. При цьому ТОВ «Сумитеплоенерго» не реагує на скарги споживачів, отже не складає акти - претензії за якими повиненвиконувати перерахунки плати. Складання таких актів передбачено чинним законодавством (у типовому договорі на надання послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року).Однак, такі договори відповідач не укладає із кінцевими споживачами, бо фактично не обслуговує внутрішньобудинкові мережі, то і не несе будь-якої відповідальності за недогрів помешкань.

Відповідно до п.1.7) ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» «Крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: ...ціну продукції визначено неналежним чином».

Відповідач з листопада 2008 року по 01 липня 2014року виставляв до сплати споживачам буд. АДРЕСА_6 рахунки за «опалення» та за «абонентську плату у грн.м2». Двохставковий тариф, до складу якого входить «абонентська плата», жодного разу не встановлювався відповідачеві державним регулятором (на той час НКРЕ). Останньою постановою цього органу №1761 від 14 грудня 2010року був встановлений для ТОВ «Сумитеплоенерго» одноставковий тариф на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії для населення у розмірі 211,31 грн/Гкал (без ПДВ), або з ПДВ -253,57 грн/Гкал. Отже, вартість теплопостачання для будинку мала б розраховуватись, як вищезазначений тариф помножений на кількість спожитої за лічильником теплової енергії на опалення (за актами прийому-передачі теплової енергії). Однак, ТОВ «Сумитеплоенерго», позиціонуючи себе всупереч чинному законодавству виконавцем комунальної послуги з централізованого опалення(що не підтверджено наявністю відповідного дозволу на таку підприємницьку діяльність), нараховувало мешканцям будинку плату за двоставковим тарифом, де розрахунок «абонентської плати» - умовно-постійної частини витрат, виконало з порушеннями постанови КМУ №955 від 10 липня 2006року (чинною у період розрахунку ТОВ «Сумитеплоенерго» двоставкових тарифів на надання послуг з централізованого опалення у 2008-2010 роках), якою був затверджений Порядок формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, яким визначено загальний порядок розрахунків тарифів на теплову енергію, послуги централізованого опалення. При цьому в Розрахунках умовно-постійної і умовно-змінної частини витрат двоставкового тарифу на послугу з централізованого опалення на 2010 рік, наданого ТОВ «Сумитеплоенерго» листами від 21 грудня 2010року №5484, 27 грудня 2010року №5559 на погодження до виконавчого комітету Сумської міської ради, в пункті 8 відповідач зазначає приєднане теплове навантаження з одиницями виміру м2. Місячна абонентська плата визначається ним, як відношення умовно-постійної частини витрат на надання послуги централізованого опалення до опалювальної площі, що суперечить вимогам Порядку формування тарифів, та що в кінцевому рахунку призвело до негативних наслідків у вигляді необґрунтованого збільшення сплати за послугу, оскільки:

1)згідно листа Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 жовтня 2010року № 12/20-7-1919 запровадження двоставкового тарифу не призводить до збільшення річної плати за послуги, а лише перерозподіляє її протягом року відповідно до реальних витрат, понесених підприємством., вищезазначені норми чинного законодавства при розрахунку двоставкового тарифу, відповідач за весь час їх дії у місті Суми, провадив нарахування за складовими «опалення» та «абонентська плата, грн/м2» (по тексту розрахункового документа), які у сумі перевищили нарахування, які б він мав виконати відповідно до одноставкового тарифу, встановленого НКРЕ. Тим самим, тільки за один опалювальний сезон 2013-2014р.р. зайво нарахував до сплати мешканцям будинку АДРЕСА_6 більше 24 тис.грн., зокрема по кв. АДРЕСА_7 , в якій вона мешкає, близько 300 грн. Тим самим відповідач грубо порушив ч. 6Закону України«Про житлово-комунальні послуги», де «...Платіжний документ не може містити графи, в яких зазначаються суми за оплату послуг, не передбачених договором, або суми доплат за надані послуги понад ті, що передбачені діючими тарифами». Перерахунки з цього приводу відповідач не виконав, отже незаконним шляхом отримав від споживачів значні суми зайвих коштів.

Враховуючи викладене, просить визнати підприємницьку діяльністьТОВ «Сумитеплоенерго» такою, що порушує права споживача; визнати підприємницьку діяльність ТОВ «Сумитеплоенерго» такою, як нечесна підприємницька практика; зобов`язати в судовому порядку ТОВ «Сумитеплоенерго» в подальшому надавати комунальну послугу з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води з обслуговуванням та (або) використанням ним внутрішньо будинкових мереж багатоквартирних будинків (т. ІІ а.с. 15-17).

07 лютого 2018 року від представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_9 надійшли письмові пояснення, в яких зазначає, що згідно з діючим законодавством житлово-комунальні послуги повинні надаватися на підставі договорів, а відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач та виконавець зобов`язані укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі Типового Договору.

Ключовий вислів: на основі. Тобто виконавець/надавач послуг повинен на запит Споживачів підготувати проект договору на основі типового договору.

Направити Споживачу для ознайомлення. Законодавством передбачено термін ознайомлення з договором в один календарний місяць. Якщо після закінчення терміну для ознайомлення Споживач не реагує, тоді тільки можна говорити про порушення прав Виконавця послуг. Після чого Виконавець має право звернутися до суду з позовом про захист своїх «порушених» прав.

Але ситуація з точністю навпаки. Саме відповідач всіляко постійно і навмисне уникає спілкування зі споживачами та ухиляється від підписання договору, як того вимагає чинне законодавство.

Вона особисто зверталась неодноразово щодо переоформлення особового рахунку на ОСОБА_2 , та укладання договору, а саме з 2013 року.

В січні 2016 року вони отримали «платіжки» від СРЦ з завищеним тарифом, в той місяць їх будинок отримав найвищий тариф по всьому місту.

Вони пробували з`ясувати відносини з ТОВ «Сумитеплоенерго», але від них відмахувались, як від надокучливих мух.

Така ж історія повторилась і зі спробами поспілкуватись з міським головою.

14 лютого 2016року ними була направлена колективна скарга міському голові, ТОВ «Сумитеплоенерго», управлінню по захисту справ споживачів, антимонопольному комітету і народному депутату Добродомову.

І тільки після втручання народного депутата, 14 березня 2016 року їм вперше за весь період роботи ТОВ «Сумитеплоенерго» принесли договори. Ознайомившись з «договорами» стало зрозуміло, що підписувати такий шедевр неможливо. Наприклад, договір (21 кв.) повинна була підписати померла в 2008 році бабуся ОСОБА_14 , договір був датований 29 лютого 2016 року, а строк дії його ...до 31 грудня 2015 року і ціла низка таких ляпів.

Тобто договори ніхто не готував, а швиденько рознесли, що знайшлось під рукою.

18 березня 2016 року вона написала листа директору ТОВ «Сумитеплоенерго» з проханням призначити особистий прийом з цього приводу.Отримала відповідь - чергову відписку і знову ж таки ніхто підготовкою проекту договору на основі типового договору не займався.

Ще одна офіційна спроба укласти договір була в 2016 році (є в матеріалах справи). Сам Відповідач подав як доказ нашу заяву.

Остання спроба - заява від 28 серпня 2017 року. Проект договору не отримали.

Аналогічна ситуація по всьому місту. Впевнена, що більш ніж 50 відсотків договорів зі споживачами міста не підписані.

Івпевнена, що не було жодного позову до суду щодо нібито «порушених» прав ТОВ «Сумитеплоенерго», про які вони заявляють в своїх запереченнях.

Висновок: жодного належного доказу щодо ухиляння споживачів від укладання договорів відповідачем не надано. Натомість є порушення прав споживачів з боку ТОВ «Сумитеплоенерго».

Щодо послуг з централізованого опалення зазначає, що ТОВ «Сумитеплоенерго» позиціонує себе надавачем послуг з централізованого опалення і саме на цій підставі звертається до суду з позовами про стягнення заборгованості.

Але знову введення в оману і споживачів і судів.

На сайті Відповідача розміщено в розділі новини статтю: «Що робити, якщо...».

Якщо проблема з зовнішньо будинковими мережами звертатись до відповідача, якщо внутрішньобудинкові системами - до балансоутримувача/ОСББ/управляюча організація.

«Якщо в квартирі температура вища за норму - то має місце розбалансування системи опалення». Хоча весь час ТОВ «Сумитеплоенерго» твердить про те, що розбалансування, наприклад, в їх будинку бути не може. Знову ж таки жодного доказу: немає доказів того, що були виконані належним чином реконструкція системи опалювання після відключення декількох квартир від централізованого опалення, наприклад, в їх будинку. Натомість має відповідь: «... ми давали приписи...».Будинок як не готовили до опалювального сезону, так і не готують.

Докази: 20 грудня 2016року вони звернулись від імені мешканців будинку і запропонували встановити факт стану готовності теплопункту до опалювального сезону.ТОВ «Сумитеплоенерго» проігнорувало їхні вимоги і представника не було.

21 грудня 2016року було складено акт № 21 грудня 2016/01 комісією щодо проведенню візуального огляду стану загальнобудинкових та внутрішньобудинкових інженерних систем з метою визначення якості виконання заходів по забезпеченню готовності будинку до експлуатації в опалювальний період 2016-2017рр.

Виявлено - невиконання виконавцями вимог Правил підготовки теплового господарства до опалювального періоду, що ставило під загрозу надійність та якість надання послуг споживачам у 2016-2017 рр.

Реакції на складений згідно чинного законодавства акт не було і немає по теперішній час.

Також вони звертались до ТОВ «Сумитеплоенерго» в травні 2017 року з проханням не проводити без участі представників будинку ніяких обстежень щодо підготовки до нового опалювального сезону 2017-2018 рр.Знову звернення було проігноровано.

Знову в 2017 році ТОВ «Сумитеплоенерго» відзвітувало про готовність будинку до опалювального періоду 2017-2018рр, про що і був складений відповідний акт без їх участі.

Недоліки, які були виявлені в грудні 2016 року не усунені по нинішній час.

Відповідно до ст. 1 Закону України«Про електроенергетику» та Закону України «Про теплопостачання» енергією є електрична чи теплова енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для її купівлі продажу. Тобто, ТОВ «Сумитеплоенерго`не є надавачем житлово-комунальних послуг, а є постачальником (продавцем) теплової енергії як різновиду товару.

Маємо ще одне підтвердження нечесної підприємницької діяльності та доволі агресивної підприємницької практики по відношенню до споживачів.

Щодо нечесних нарахувань оплати за послуги з централізованого опалення та недбалого ставлення до своїх обов`язків ТОВ «Сумитеплоенерго»

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З вересня 2014 року по січень 2016 року ОСОБА_15 навчався в Києві, де і був прописаний в гуртожитку. В квартирі включно до травня 2016 року не було зареєстровано жодної людини. Про те, що надавачі житлово-комунальних послуг були сповіщені та знали про це свідчать «платіжки» з Сумського розрахункового центру, тобто в них вказано: кількість мешканців - 0.

З квітня 2016 року вони почали отримувати платіжні документи безпосередньо від ТОВ «Сумитеплоенерго». Але і по сьогодні в своїх «платіжках» кількість мешканців в квартирі - 0. ТОВ «Сумитеплоенерго» навіть не вважає за необхідне виправити це. Платіжні документи не відповідають вимогам чинного законодавства тому, що отримуючи таку «платіжку», споживач ніяким чином не може перевірити правильність

А нарахування спожитої теплової енергії та оплати за неї, «платіжний документ» немає вихідних даних. Неодноразово ми намагались отримати підтвердження правильності нарахувань, але кожного разу отримували «документи», які протирічили один одному.То у них будинок трансформер, бо змінюється опалювальна площа кожний місяць, то ще якась новіша.

Тобто це свідчить про навмисне систематичне введення споживача в оману, про недбале ставлення до своїх обов`язків по відношенню до споживача і про те, що бухгалтерський облік ведеться з порушенням Закону України «Про бухгалтерський облік». Що також підтверджує, що всі свої розрахунки нібито заборгованості TOB «Сумитеплоеиерго» бере зі стелі, виключно на свій розсуд.

Також підтвердженням недбалого ставлення до обліку є нарахування оплати за місця загального користування. І це також прояв саме агресивної практики підприємницької діяльності.

Щодо тарифоутворення зазначає, що відповідач постійно посилається на те, що тарифи затверджують СМР, НКРЕКП.Так це дійсно правда. Але можливо відповідач не розуміє значення дієслова затверджувати.

СМР та НКРЕКП засвідчує правдивість розрахунків тарифів, наданих ТОВ «Сумитеплоеиерго» для затвердження.Адже саме підприємство має можливість підрахувати всі складові тарифу, бо вони мають первинні вихідні дані.Саме тому, ТОВ «Сумитеплоенерго» всілякими способами ухиляється надати споживачам розрахунок тарифів з повною розшифровкою складових тарифа.

Відповідач посилається на комерційну таємницю.Але «забуває», що законодавством передбачено надання такої інформації споживачам для підприємств, які займають домінуюче становище на енергетичному ринку м. Суми і саме його домінуюче становище прирівнює його до підприємств природних монополій і якщо така інформація має суспільне значення.

Тобто за що саме платять такі шалені гроші споживачі мешканці міста, вони не знають, бо так вирішило ТОВ «Сумитеплоенерго» в порушення чинного законодавства України без будь-яких підтверджень.

Щодо нечесної підприємницької діяльності з ознаками агресивності по відношенню до споживачів м. Суми зазначає, що з настанням опалювального сезону (це повторюється кожного року) почастішали скарги на те, що ТОВ «Сумитеплоенерго» не виконує свого зобов`язання якісно надавати послуга опалення та гарячого водопостачання. А саме - не дотримуються санітарних норм температурного режиму котельних. Як наслідок - платять за воду, яка повинна бути 60-70 градусів, а насправді температура води ледве дотягує до 40. Така ж оказія і з опаленням.

Щоб тримати на контролі питання температурного режиму котельних, під час спільної зустрічі представників влади, ТОВ «Сумитеплоенерго», громадського активу ухвалено рішення про створення комісії з питань проведення постійного моніторингу роботи котелень міста з фіксацією їх щодобових показників як мінімум раз на тиждень. Ця пропозиція прозвучала від голови експертної комісії з питань бюджету' Сумської міської ради Андрія Фролкова. Комісія має працювати упродовж всього опалювального періоду - з 1 грудня 2017 року по 15 квітня 2018 року.

До складу комісії увійшли представники департаменту інфраструктури міста, управління майна департаменту забезпечення ресурсних платежів, громадський інспектор Романенко В.І., представник Сум ДУ Сотник М.І голова громадської комісії з питань планування соціально-економічного розвитку і бюджету Фролков А.В. та представник ТОВ «Сумитеплоенерго».

Здавалося б, все добре - всі йдуть на компроміс та співпрацю. Але «Сумитеплоенерго» продовжує вести свою гру, користуючись мовчазною підтримкою міської влади. На адресу ТОВ «Сумитеплоенерго» надіслали лист з проханням надати прізвище, ім`я, по- батькові та посаду представника від ТОВ для включення до складу комісії. Відповідь була красномовна - нікого на територію котельні допускати не можна.

Посилаючись на вказане, зазначає, що ТОВ «Сумитеплоенерго» систематично умисно нахабно вводять мешканців всього міста в оману, вміло маніпулюючи своїм домінуючим становищем на енергетичному ринку м. Суми та необізнаністю простих людей, заплутуючи їх, прикриваючись нелегітимними рішеннями, надуманими комерційними таємницями, чим порушують права споживачів на протязі всієї своєї діяльності в м. Суми.

ТОВ «Сумитеплоенерго» вимагають оплату за послугу з централізованого опалення зі споживачів міста, надавачем якої вони не є, не підтверджуючи свої розрахунки. До того ж це робиться саме агресивно (т. ІІ а.с.54-56).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07 лютого 2018 року залучено в якості третіх осіб, які заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (т. ІІ ас. 87).

07 лютого 2018 року протокольною ухвалою головуючого підготовче засідання відкладено до 26 лютого 2018 року, надано сторонам час для ознайомлення з матеріалами справи.

22 лютого 2018 року від ТОВ «Сумитеплоенерго» надійшли заперечення на відзив та письмові пояснення ОСОБА_9 , клопотання про призначення судової фінансово-економічної експертизи та особисті пояснення ОСОБА_1 , письмові пояснення представника третьої особи ГО «Об`єднані будинкові комітети» Якимець Н.І., пояснення треті х осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (т. ІІ а.с.108-110).

22 лютого 2018 року від третьої особи ОСОБА_6 надійшла позовна заява, в якій зазначає, що враховуючи те, що висвітлені в основному позові факти стосуються не тільки первісних позивачів, а і будь-якого мешканця (індивідуального споживача житлово-комунальних послуг) міста Суми, первісний позов має суспільне значення.

Зі змісту позовної заяви вбачається те, що за захистом своїх прав звернулись особи, які не пов`язані між собою територіально, але мають право захисту прав споживачів в судовому порядку. Статтею 5 Закону України «Про захист прав споживачів» гарантується право споживача захищати свої інтереси в судовому порядку. В своїй заяві позивачі посилаються на норми прямої дії, що встановлені ст.ст. 15,17,18,19,21 Закону України «Про захист прав споживачів», що безпосередньо впливає на його права, як споживача послуги централізованого опалення.

Підтримуючи позов основних позивачів по справі № 591/5826/17 в повному обсязі, зі свого боку надає додаткові пояснення, щодо нечесної підприємницької діяльності ТОВ «Сумитеплоенерго» до території обслуговування якого належить будинок АДРЕСА_8 , в якому він проживаю, а саме:

Щодо нечесної підприємницької практики.

В багатоквартирному будинку, в якому він мешкає, за дозволом відповідача встановлений вузол обліку теплової енергії.

З актів прийому-передачі теплової енергії за формою, запропонованою самим підприємством, яке є теплогенеруючим та постачає теплову енергію по магістральним та розподільчим тепловим мережам до їхнього багатоквартирного будинку вбачається, що ТОВ «Сумитеплоенерго» щомісячно відпускає теплову енергію на опалення будинку. Теплова енергія подається до точки розподілу біля будинку.

Відповідач мав укладати договори на купівлю-продаж теплової енергії із балансоутримувачем, а комунальну послугу мало б надавати підприємство, яке обслуговує внутрішньо будинкові мережі (підстава - Порядок надання послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної, гарячої води та водовідведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005року).

Проте, відповідач, відпускаючи теплову енергію, як виробник товарної продукції (без укладання відповідного договору із балансоутримувачем), не обслуговуючи внутрішньо будинкові системи будинку, позиціонує себе виконавцем комунальної послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (при цьому не укладає договори із кінцевими споживачами на надання послуги з централізованого опалення відповідно до Типового договору, затвердженого постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року). Така його позиція суперечить п.1.3. Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послугу житловому фонді, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України 25 квітня 2005 року №630, де виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення може бути суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання відповідних житлово-комунальних послуг та який може забезпечити виконання обов`язків, визначених у частині другій статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а саме: утримувати внутрішньо будинкові мережі з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт.

Крім того, в розрахункових документах, які споживачі будинку щомісячно отримують до сплати, відповідач надає незрозумілу та недостовірну інформацію щодо виду послуги, яку він надає. Замість «теплопостачання» (згідно Закону України «Про теплопостачання»), або «послуга з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води» відповідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги», вказує вид послуги «опалення, грн. кв. м»., який не визначено законодавчо.

Отже, відповідач у своїй діяльності вводить споживачів житлово-комунальних послуг в оману, пропонуючи їм теплопостачання (постачання виробленої ним продукції -теплової енергії для опалення) під виглядом надання комунальної послуги з централізованого опалення. При цьому порушує низку законів, нормативно-правових актів, зокрема Закон України «Про захист прав споживачів»: п.1.2). ст. 19, яким заборонена будь-яка діяльність (дії або бездіяльність), що вводять споживача в оману, або є агресивною. Відповідно до п.3.8) ст. 19 зазначеного Закону «Перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним».

Фактом агресивної політики Відповідача є також намагання ТОВ «Сумитеплоенерго» примусити власників/співвласників багатоквартирних будинків передати підприємству ключі від підвального приміщення та теплового пункту, що є грубим порушенням права власності на житло, оскільки відповідно до ст. 382 ЦК України всі допоміжні приміщення будинку належать на праві спільної сумісної власності власникам квартир.

Відповідач з листопада 2008 року по 01 липня 2014року виставляв до сплати споживачам рахунки за «опалення» та за «абонентську плату у грн.м2». Двохставковий тариф, до складу якого входить «абонентська плата», жодного разу не встановлювався відповідачеві державним регулятором (на той час НКРЕ). Останньою постановою цього органу №1761 від 14 грудня 2010року був встановлений для ТОВ «Сумнтеплоенерго» одноставковнй тариф на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії для населення у розмірі 211,31 грн/Гкал (без ПДВ), або з ПДВ -253,57 грн/Тісад. Отже, вартість теплопостачання для їхнього будинку мала б розраховуватись, як вищезазначений тариф помножений на кількість спожитої за лічильником теплової енергії на опалення (за актами прийому-передачі теплової енергії). Однак, ТОВ «Сумитеплоенерго», позиціонуючи себе всупереч чинному законодавству виконавцем комунальної послуги з централізованого опалення (що не підтверджено наявністю відповідного дозволу на таку підприємницьку діяльність), нараховувало мешканцям їхнього будинку плату за двоставковим тарифом, де розрахунок «абонентської плати» - умовно-постійної частини витрат, виконало з порушеннями постанови КМУ №955 від 10.07.2006 року (чинною у період розрахунку ТОВ «Сумитеплоенерго» двоставкових тарифів на надання послуг з централізованого опалення у 2008-2010 роках), якою був затверджений Порядок формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, яким визначено загальний порядок розрахунків тарифів на теплову енергію, послуги централізованого опалення. При цьому в Розрахунках умовно-постійної і умовно-змінної частини витрат двоставкового тарифу на послугу з централізованого опалення на 2010 рік, наданого ТОВ «Сумитеплоенерго» листами від 21 грудня 2010року №5484,27 грудня 2010року №5559 на погодження до виконавчого комітету Сумської міської ради, в пункті 8 відповідач зазначає приєднане теплове навантаження з одиницями виміру м2 Місячна абонентська плата визначається ним, як відношення умовно-постійної частини витрат на надання послуги централізованого опалення до опалювальної площі, що суперечить вимогам Порядку формування тарифів, та що в кінцевому рахунку призвело до негативних наслідків у вигляді необгрунтованого збільшення сплати за послугу, оскільки:

Згідно листа Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 жовтня 2010року № 12/20-7-1919 запровадження двоставкового тарифу не призводить до збільшення річної плати за послуги, а лише перерозподіляє її протягом року відповідно до реальних витрат, понесених підприємством.

Однак, порушуючи вищезазначені норми чинного законодавства при розрахунку двоставкового тарифу, відповідач за весь час їх дії у місті Суми, провадив нарахування за складовими «опалення» та «абонентська плата, грн/м2» (по тексту розрахункового документа), які у сумі перевищили нарахування, які б він мав виконати відповідно до одноставкового тарифу, встановленого НКРЕ. Тим самим відповідач грубо порушив ч.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», де «.. Платіжний документ не може містити графи,в яких зазначаються суми за оплату послуг, не передбачених договором, або суми доплат за надані послуги понад ті, що передбачені діючими тарифами». Перерахунки з цього приводу відповідач не виконав, отже незаконним шляхом отримав від споживачів суми зайвих коштів.

Що стосується договорів: ТОВ «Сумитеплоенерго», посилаючись на те, що ніби то надає послуги з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання. Щодо централізованого гарячого водопостачання, з цим не можна не погодитись. Однак послуга з централізованого гарячого водопостачання не є предметом спору.

Вимога ТОВ «Сумитеплоенерго» укласти договір на надання послуги з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачанняспонукає споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився, оскільки послугу з централізованого опалення споживачі їх будинку не отримують.

Зобов`язуючи споживачів укласти такий договір, ТОВ «Сумитеплоенерго» заздалегідь усвідомлює, що договір в частині послуги з централізованого опалення ним виконуватись не буде, оскільки продає теплову енергію на вході в будинок та не обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення.

Права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач (ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів»)(т.ІІ а.с.122-124).

26 лютого 2018 року від представника ТОВ «Сумитеплоенерго» надійшли письмові пояснення на клопотання про письмове опитування учасників справи як свідків.

1. ТОВ «Сумитеплоенерго» не є виробником теплової енергії, як самостійної одиницітоварної продукції в розумінні Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності».

2. Відповідно до постанов № 987 від 01.08.17, № 930 від 25.07.17 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, ТОВ «Сумитеплоенерго» має право на провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії.

3. ТОВ «Сумитеплоенерго» надає послуги з транспортування теплової енергії

4. Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 20.05.2011 р. «Про визначення виробників та виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в місті Суми» ТОВ «Сумитеплоенерго» було визначено виробником та виконавцем послуг в місті Суми з централізованого опалення та постачання гарячої води.

На підставі вищенаведеного, ТОВ «Сумитеплоенерго» надає послуги з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання.

5,6. Лічильник теплової енергії встановлено, за кошти мешканців, в індивідуальному тепловому пункті на 4 будинки: АДРЕСА_9 та АДРЕСА_10 та АДРЕСА_2 .

7. Нарахування мешканцям будинку АДРЕСА_1 відбувається згідно показників засобу обліку теплової енергії, який встановлено в індивідуальному тепловому пункті на 4 будинки: АДРЕСА_9 та АДРЕСА_1 , АДРЕСА_11 та 8. Щомісячно від департаменту «Енергозбут» ТОВ «Сумитеплоенерго» обирається особа відповідальна за зняття показників. Також на вищезазначених будинках щомісячно розміщуються оголошення про дату та час зняття показників засобу обліку теплової енергії.

8. Показники будинкового лічильника приймаються згідно акту-прийому передачі теплової енергії.

9. Квитанції про оплату спожитих послуг направлялись мешканцям будинку АДРЕСА_1 щомісячно протягом періоду 2005-2016 рр.

10.Нарахування за послуги з централізованого опалення відбувається на підставі показників засобу обліку теплової енергії, з яких окремо вираховується площа юридичних осіб, решта розраховується мешканцям будинків пропорційно займаної площі.

Нарахування за ОМЗК (опалення місць загального користування) виконуються для квартир, які мають проект реконструкції системи централізованого теплопостачання квартири в зв`язку з встановленням джерела автономного теплопостачання та Акт приймання виконаних робіт по відключенню від системи централізованого теплопостачання житлової квартири.

Підставою для нарахувань за ОМЗК є п. 28 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води" (затверджені Постановою КМ України №630 від 21.07.2005р.), розрахунок кількості теплоти на ОМЗК (виконується проектною організацією при проектуванні автономного опалення квартири) та Акт приймання виконаних робіт по відключенню від системи централізованого теплопостачання житлової квартири.

Розрахунок проводиться щомісяця в опалювальний період згідно Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення (затверджена Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006р. за №359).

Складові розрахунку:

Q мес. - витрата теплоти на опалення місць загального користування за місяць,Гкал/міс.

G - витрата теплоти на опалення місць загального користування згідно з проектом на індивідуальне теплопостачання квартири, ккал/год .

24 - час роботи системи опалення за добу, годин.

+16 - розрахункова температура повітря для сходової клітки, °С.

- середня фактична температура зовнішнього повітря за розрахунковий місяць за даними Сумської міської метеостанції, °С.

-25- розрахункова температура зовнішнього повітря для проектування систем опалення , прийнята для м Суми, °С.

п - кількість днів опалювання в розрахунковому місяці.

Споживачам, які сплачують за місця загального користування нарахування відбуваються з урахуванням показників зазначених в проекті на реконструкцію системи теплопостачання, який надання при відключенні від системи централізованого опалення (т.ІІ а.с.180-181).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 лютого 2018 року залучено в якості третьої особи, яка заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_6 (т.ІІ а.с.186).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 лютого 2018 року витребувано від Департаменту із регулювання відносин у сфері теплопостачання НКРЕКП копії документів та від Департаменту «Енергозбут» ТОВ «Сумитеплоенерго» інформацію згідно переліку питань (а.с.187-190).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 лютого 2018 року призначено судову фінансово-економічну (бухгалтерську) експертизу, провадження по справі зупинено на час проведення екпсертизи (т. ІІ а.с.191-194).

18 вересня 2018 року від третьої особи на стороні позивача ОСОБА_10 надійшла позовна заява, в якій зазначає, що висвітлені в основному позові факти стосуються не тільки первісних позивачів, а і будь-якого мешканця (індивідуального споживача житлово-комунальних послуг) міста Суми, первісний позов має суспільне значення.

Підтримуючи позов основних позивачів по справі № 591/5826/17 в повному обсязі, зі свого боку надає додаткові пояснення, щодо нечесної підприємницької діяльності ТОВ «Сумитеплоенерго» до території обслуговування якого належить будинок: АДРЕСА_12 , в якому він проживає, а саме:

ОСОБА_16 суперечить вимогам чинного законодавства - положенням Цивільного Кодексу України, Господарського Кодексу України, Закону України «Про теплопостачання», Закону України «Про захист прав споживача. Виходячи з норм закону договір не може бути підписаним, оскільки запропонований договір має ознаки фіктивного правочину.

Наслідки неукладеного договору: визнання договору неукладеним позбавляє потерпілу сторону можливості вимоги від винної сторони стягнення грошової заборгованості, на підставі норм права, що регулюють договірні відносини, оскільки договірних відносин у даному випадку не існує; по визнаному неукладеним договору не існує можливості вимоги відшкодування збитків з винної сторони, пов`язаних з невиконанням чи неналежним виконанням договору, у силу того, що неукладений договір не може установити обов`язку виконання умов договору, що, у свою чергу, позбавляє можливості залучення винної сторони до відповідальності за невиконання. Договору, (джерело інформації офіційний сайт Судова влада; Міністерства юстиції України).

Пропонуючи індивідуальному споживачу укласти фіктивний договір з централізованого опалення, Відповідач приховує достовірну інформацію про те, що Фактично така послуга ним не надається. Зобов`язуючи споживачів укласти такий договір, ТОВ «Сумитеплоенерго» заздалегідь усвідомлює, що договір в частині послуги з централізованого опалення ним виконуватись не буде, оскільки продає теплову енергію на вході в будинок та не обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення. З актів прийому-передачі теплової енергії за Формою, запропонованою самим підприємством, яке є теплогенеруючим та постачає теплову енергію по магістральним та розподільчим тепловим мережам до багатоквартирного будинку вбачається, що ТОВ «Сумитеплоенерго» щомісячно відпускає теплову енергію па опалення будинку. Теплова енергія подається до точки розподілу біля будинку.

Відповідач мав укладати договори на купівлю-продаж теплової енергії із балансоутримувачем, а комунальну послугу мало б надавати підприємство, яке обслуговує внутрішньо будинкові мережі (підстава - Порядок надання послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної, гарячої води та водовідведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року).

Отже, відповідач у своїй діяльності вводить споживачів житлово-комунальних послуг в оману, пропонуючи їм теплопостачання (постачання виробленої ним продукції -теплової енергії для опалення) під виглядом надання комунальної послуги з централізованого опалення. При цьому порушує низку законів, нормативно-правових актів, зокрема Закон України «Про захист прав споживачів»: п.1.2). ст. 19, яким заборонена будь-яка діяльність (дії або бездіяльність), що вводять споживача в оману, або є агресивною. Відповідно до п.3.8) ст.19 зазначеного Закону «Перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним».

Вимога ТОВ «Сумитеплоенерго» укласти договір на надання послуги з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання, спонукає споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився,оскільки послугу з централізованого опалення споживачі будинку не отримують.Зобов`язуючи споживачів укласти такий договір, ТОВ «Сумитеплоенерго» заздалегідь усвідомлює, що договір в частині послуги з централізованого опалення ним виконуватись не буде, оскільки продає теплову енергію на вході в будинок та не обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення.

Права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач (ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до ч. 8 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ., що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги)». Таким документом може бути квитанція до сплати, в якій визначено показники лічильника, тариф, оплата МЗК, термін сплати.

В розрахункових документах, які споживачі будинку щомісячно отримують до сплати, відповідач надає незрозумілу та недостовірну інформацію щодо виду послуги, яку він надає. Замість «теплопостачання» (згідно Закону України «Про теплопостачання», або «Послуга з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води» відповідно ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», вказує вид послуги «опалення, грн. кв. м»., який не визначено законодавчо.

Отже, відповідач у своїй діяльності вводить споживачів житлово-комунальних послуг в оману, пропонуючи їм теплопостачання (постачання виробленої ним продукції -теплової енергії для опалення) під виглядом надання комунальної послуги з централізованого опалення. При цьому порушує низку законів, нормативно-правових актів, зокрема Закон України «Про захист прав споживачів»: п.1.2). ст. 19, яким заборонена будь-яка діяльність (дії або бездіяльність), що вводять споживача в оману, або є агресивною. Відповідно до п.3.8) ст.19 зазначеного Закону «Перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним».

Відповідач з листопада 2008 року по 01 липня 2014року виставляв до сплати споживачам рахунки за «опалення» та за «абонентську плату у грн.м2» двохставковий тариф, до складу якого входить «абонентська плата», жодного разу не встановлювався відповідачеві державним регулятором (на той час НКРЕ). Останньою постановою цього органу №1761 від 14 грудня 2010року був встановлений для ТОВ «Сумитеплоенерго» одноставковий тариф на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії для населення у розмірі 211,31 грн/Гкал (без ПДВ), або з ПДВ -253,57 грн/Гкал. Отже, вартість теплопостачання для будинку мала б розраховуватись, як вищезазначений тариф помножений на кількість спожитої за лічильником теплової енергії на опалення (за актами прийому-передачі теплової енергії). Однак, ТОВ «Сумитеплоенерго», позиціонуючи себе всупереч чинному законодавству виконавцем комунальної послуги з централізованого опалення (що не підтверджено наявністю відповідного дозволу на таку підприємницьку діяльність), нараховувало мешканцям будинку плату за двоставковим тарифом, де розрахунок «абонентської плати» - умовно-постійної частини витрат, виконало з порушеннями постанови КМУ №955 від 10.07.2006р. (чинною у період розрахунку ТОВ «Сумитеплоенерго» двоставкових тарифів на надання послуг з централізованого опалення у 2008-2010 роках), якою був затверджений Порядок формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, яким визначено загальний порядок розрахунків тарифів на теплову енергію, послуги централізованого опалення. При цьому в Розрахунках умовно-постійної і умовно-змінної частини витрат двоставкового тарифу на послугу з централізованого опалення на 2010 рік, наданого ТОВ «Сумитеплоенерго» листами від 21.12.2010р. №5484, 27.12.2010р. №5559 на погодження до виконавчого комітету Сумської міської ради, в пункті 8 Відповідач зазначає приєднане теплове навантаження з одиницями виміру м2. Місячна абонентська плата визначається ним, як відношення умовно-постійної частини витрат на надання послуги централізованого опалення до опалювальної площі, що суперечить вимогам Порядку формування тарифів, та що в кінцевому рахунку призвело до негативних наслідків у вигляді необґрунтованого збільшення сплати за послугу, оскільки:

Згідно листа Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.10.2010р. № 12/20-7-1919 запровадження двоставкового тарифу не призводить до збільшення річної плати за послуги, а лише перерозподіляє її протягом року відповідно до реальних витрат, понесених підприємством.

Однак, порушуючи вищезазначені норми чинного законодавства при розрахунку двоставкового тарифу, відповідач за весь час їх дії у місті Суми, провадив нарахування за складовими «опалення» та «абонентська плата, грн/м2» (по тексту розрахункового документа), які у сумі перевищили нарахування, які б він мав виконати відповідно до одноставкового тарифу, встановленого НКРЕ. Тим самим відповідач грубо порушив ч. 6 Закону України«Про житлово-комунальні послуги», де «...Платіжний документ не може містити графи, в яких зазначаються суми за оплату послуг, не передбачених договором, або суми доплат за надані послуги понад ті, шо передбачені діючими тарифами». Перерахунки з цього приводу Відповідач не виконав, отже незаконним шляхом отримав від споживачів суми зайвих коштів.

За вищевикладеним, та підтримуючи позовні вимоги по справі № 591/5826/17 в повному обсязі, вважає, що його права (споживача) порушені, оскільки при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач (ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»)(т. IV а.с. 97-102).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 жовтня 2018 року поновлено провадження у справі, призначено справу для подальшого розгляду в підготовче засідання на 01 листопада 2018 року, 16 год.00 хв.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01 листопада 2018 року витребувано від ТОВ «Сумитеплоенерго», Комунального підприємства «Сумитеплоенергоцентраль» Сумської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 документів, що необхідні для проведення експертизи (т.ІV 178-179).

01 листопада 2018 року протокольною ухвалою головуючого підготовче засідання відкладено до 13 грудня 2018 року, о 16 год. 00 хв. у зв`язку з витребуванням документів, необхідних для проведення експертизи.

06 листопада 2018 року від третьої особи на стороні позивача ОСОБА_7 надійшла позовна заява, в якій підтримуючи позов основних позивачів по справі № 591/5826/17 в повному обсязі, зі свого боку надає додаткові пояснення, щодо нечесної підприємницької діяльності ТОВ «Сумитеплоенерго» до території обслуговування якого належить будинок АДРЕСА_13 , в якому він проживає.

Запропонований ТОВ «Сумитеплоенерго» договір (ознайомлений з договором від третіх осіб, йому договір для укладання не надавався) суперечить вимогам чинного законодавства - положенням Цивільного Кодексу України, Господарського Кодексу України, Закону України «Про теплопостачання», Закону України «Про захист прав споживача. Виходячи з норм закону договір не може бути підписаним, оскільки запропонований договір має ознаки Фіктивного правочину.

Пропонуючи індивідуальному споживачу укласти фіктивний договір з централізованого опалення, відповідач приховує достовірну інформацію про те, що фактично така послуга ним не надається. Зобов`язуючи споживачів укласти такий договір, ТОВ «Сумитеплоенерго» заздалегідь усвідомлює, що договір в частині послуги з централізованого опалення ним виконуватись не буде, оскільки продає теплову енергію на вході в будинок тане обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення. Теплова енергія подається до точки розподілу біля будинку.

Відповідач мав укладати договори на купівлю-продаж теплової енергії із балансоутримувачем, а комунальну послугу мало б надавати підприємство, яке обслуговує внутрішньобудинкові мережі (підстава - Порядок надання послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної, гарячої води та водовідведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005р.).

Отже, відповідач у своїй діяльності вводить споживачів житлово-комунальних послуг в оману, пропонуючи їм теплопостачання (постачання виробленої ним продукції -теплової енергії для опалення) під виглядом надання комунальної послуги з централізованого опалення. При цьому порушує низку законів, нормативно-правових актів, зокрема Закон України «Про захист прав споживачів»: п.1.2). ст. 19, яким заборонена будь-яка діяльність (дії або бездіяльність), що вводять споживача в оману, або є агресивною. Відповідно до п.3.8) ст.19 зазначеного Закону «Перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним».

Вимога ТОВ «Сумитеплоенерго» укласти договір на надання послуги з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання, спонукає споживача дати згоду на здійснення правочину. на який в іншому випадку він не погодився, оскільки послугу з централізованого опалення споживачі будинку не отримують.

Зобов`язуючи споживачів укласти такий договір, ТОВ «Сумитеплоенерго» заздалегідь усвідомлює, що договір в частині послуги з централізованого опалення ним виконуватись не буде, оскільки продає теплову енергію на вході в будинок та не обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення.

Права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач (ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до ч. 8 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги)». Таким документом може бути квитанція до сплати, в якій визначено показники лічильника, тариф, оплата МЗК, термін сплати. В розрахункових документах, які споживачі будинку щомісячно отримують до сплати, відповідач надає незрозумілу та недостовірну інформацію щодо виду послуги, яку він надає.Замість «теплопостачання» (згідно Закону України«Про теплопостачання», або «послуга з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води» відповідно ЗаконуУкраїни«Про житлово-комунальні послуги», вказує вид послуги «опалення, гри. кв. м». , який не визначено законодавчо.

Отже, Відповідач у своїй діяльності вводить споживачів житлово-комунальних послуг в оману, пропонуючи їм теплопостачання (постачання виробленої ним продукції -теплової енергії для опалення) під виглядом надання комунальної послуги з централізованого опалення. При цьому порушує низку законів, нормативно-правових актів, зокрема Закон України «Про захист прав споживачів»: п.1.2). ст. 19, яким заборонена будь-яка діяльність (дії або бездіяльність), що вводять споживача в оману, або є агресивною.

Відповідач з листопада 2008 року по 01липня 2014 року виставляв до сплати споживачам рахунки за «опалення» та за «абонентську плату у грн.м2». Двохставковий тариф, до складу якого входить «абонентська плата», жодного разу не встановлювався Відповідачеві державним регулятором (на той час НКРЕ). Останньою постановою цього органу №1761 від 14 грудня 2010року був встановлений для ТОВ «Сумитеплоенерго» одноставковий тариф на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії для населення у розмірі 211,3 грн/Гкал (без ПДВ), або з ПДВ -253,57 грн/Гкал. Отже, вартість теплопостачання для їхнього будинку мала б розраховуватись, як вищезазначений тариф помножений на кількість спожитої за лічильником теплової енергії на опалення (за актами прийому-передачі теплової енергії). Однак, ТОВ «Сумитеплоенерго», позиціонуючи себе всупереч чинному законодавству виконавцем комунальної послуги з централізованого опалення (що не підтверджено наявністю відповідного дозволу на таку підприємницьку діяльність) нараховувало мешканцям будинку плату за двоставковим тарифом, де розрахунок «абонентської плати» - умовно-постійної частини витрат, виконало з порушеннями постанови КМУ №955 від 10.07.2006р. (чинною у період розрахунку ТОВ «Сумитеплоенерго» двоставкових тарифів на надання послуг з централізованого опалення у 2008-2010 роках), якою був затверджений Порядок формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, яким визначено загальний порядок розрахунків тарифів на теплову енергію, послуги централізованого опалення. При цьому в Розрахунках умовно-постійної і умовно-змінної частини витрат двоставкового тарифу на послугу з централізованого опалення на 2010 рік, наданого ТОВ «Сумитеплоенерго» листами від 21.12.2010р. №5484, 27.12.2010р. №5559 на погодження до виконавчого комітету Сумської міської ради, в пункті 8 Відповідач зазначає приєднане теплове навантаження з одиницями виміру м2. Місячна абонентська плата визначається ним, як відношення умовно-постійної частини витрат на надання послуги централізованого опалення до опалювальної площі, що суперечить вимогам Порядку формування тарифів, та що в кінцевому рахунку призвело до негативних наслідків у вигляді необґрунтованого збільшення сплати за послугу, оскільки:

Згідно листа Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.10.2010р. № 12/20-7-1919 запровадження двоставкового тарифу не призводить до збільшення річної плати за послуги, а лише перерозподіляє її протягом року відповідно до реальних витрат, понесених підприємством.

Однак, порушуючи вищезазначені норми чинного законодавства при розрахунку двоставкового тарифу, Відповідач за весь час їх дії у місті Суми, провадив нарахування за складовими «опалення» та «абонентська плата, грн/м2» (по тексту розрахункового документа), які у сумі перевищили нарахування, які б він мав виконати/ відповідно до одноставкового тарифу, встановленого НКРЕ. Тим самим Відповідач грубо порушив ч. 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», де «...Платіжний документ не може містити графи, в яких зазначаються суми за оплату послуг, не передбачених договором, або суми доплат за надані послуги понад ті. що передбачені діючими тарифами». Перерахунки з цього приводу Відповідач не виконав, отже незаконним шляхом отримав від споживачів суми зайвих коштів.

За вищевикладеним, та підтримуючи Позовні вимоги по справі № 591/5826/17 в повному обсязі, вважаєсвої права (споживача) порушеними, оскільки при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач (ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів») (т. ІV а.с.190-192).

13 грудня 2018 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді Кривцової Г.В. у відпустці, підготовче засідання відкладено до 28 грудня 2018 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 грудня 2018 року витребувано від ТОВ «Сумитеплоенерго» документи, що необхідні для проведення експертизи (т. V 89-90).

Протокольною ухвалою головуючого 28 грудня 2018 року підготовче засідання відкладено до 08 січня 2019 року, 15 год.00 хв.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 08 січня 2019 року витребувано від ТОВ «Сумитеплоенерго» документи, що необхідні для проведення експертизи.

Протокольною ухвалою головуючого 08 січня 2019 року підготовче засідання відкладено до 22 січня 2019 року 16 год.30 хв. у зв`язку з витребуванням доказів по справі.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 січня 2019 року, після виконання клопотання експерта про уточнення експертного завдання та клопотання про надання додаткових документів, необхідних для проведення експертизи направлено експертам для продовження проведення судової фінансово-економічної(бухгалтерської)експертизи, що була призначена ухвалою суду від 27 лютого 2018 року, матеріали цивільної справи № 591/5826/17 та всі надані сторонами та витребувані судом додаткові документи.Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Згідно розпорядження Зарічного районного суду м. Суми від 10 травня 2019 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку з тим, що суддю Кривцову Г.В. призначено на посаду судді Верховного Суду у Касаційний цивільний суд, вказана справа передана у провадження судді Сидоренко А.П.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 серпня 2019 року прийнято до провадження зазначену справу суддею Сидоренко А.П., поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання на 11 грудня 2019 року о 15 год. 00 хв.

11 грудня 2019 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, ОСОБА_9 надійшла заява про вступ у справу, в якій зазначає, що зі змісту позовної заяви вбачається те, що за захистом своїх прав звернулись особи, які не пов`язані між собою, але мають право захисту прав споживачів в судовому порядку.

Відповідач вказує на те, що він є виробником електроенергії та вказує на те, що він надає послуги з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання, а не постачає та транспортує теплову енергію. Тобто, ТОВ «Сумитеплоенерго» кінцевому споживачу теплової енергії не продає теплову енергію в місці виробництва чи на вході в будинок, а надає послугу з централізованого опалення.

Вищезазначена позиція ТОВ «Сумитеплоенерго» є такою, що безпосередньо вводить споживачів в оману та зводить до подвійної оплати на обслуговування внутрішньобудинкових систем.

Прямим доказом того, що вона і мешканці будинку вводяться в оману є акт прийому-передачі теплової енергії. Одночасно вказує на те, що ТОВ «Сумитеплоенерго», постачає та продає теплову енергію на вході в будинок мешканцям будинків (в тому числі і її будинку).

Що стосується договорів зазначає, що ТОВ «Сумигешюенерго», посилаючись на те, що ніби то надає послуги з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання. Щодо централізованого гарячого водопостачання, з цим не можна не погодитись. Однак послуга з централізованого гарячого водопостачання не є предметом спору.

Вимога ТОВ «Сумитеплоенерго`укласти договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання, спонукає споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився, оскільки послугу з централізованого опалення споживачі їхнього будинку не отримують.

Зобов`язуючи споживачів укласти такий договір, ТОВ «Сумитеплоенерго» заздалегідь усвідомлює, що договір в частині послуги з централізованого опалення ним виконуватись не буде, оскільки продає теплову енергію на вході в будинок та не обслуговує внутрішьобудинкові системи опалення.

Права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач (ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів»)(т. VІ а.с.136-137).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 грудня 2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_9 .

Протокольною ухвалою головуючого 11 грудня 2019 року у зв`язку із залученням третіх осіб по справі, підготовче засідання відкладено до 06 лютого 2020 року 11 год. 00 хв.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 лютого 2020 року відмовлено в задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_9 про вжиття заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами; відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про вилучення з матеріалів справи копії рішення апеляційного суду Сумської області від 16 лютого 2017 року у справі №591/6072/15-ц та «Роздруківки рахунків на оплату за період жовтень-грудень 2017 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 »; закрито підготовче провадження у даній справі, призначено справу для розгляду по суті о 13 год. 30 хв. 09 квітня 2020 року з викликом сторін у справі;ухвалено допитати як свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , викликано в судове засідання свідка: ОСОБА_19 .

Протокольною ухвалою головуючого 09 квітня 2020 року розгляд справи відкладено до 14 липня 2020 року, о 14 год. 00 хв. у зв`язку з клопотанням представника відповідача.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 липня 2020 року залучено до участі у справі як процесуального правонаступника Інспекції з питань захисту прав споживачів у Сумській області - Головне управління Держпродспоживслужби у Сумській області.

Протокольною ухвалою суду 14 липня 2020 року розгляд справи відкладено до 14 вересня 2020 року у зв`язку з неявкою сторін, клопотанням представника відповідача.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 31 липня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Сумитеплоенерго» на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 14 липня 202 року.

Протокольною ухвалою суду 14 вересня 2020 року розгляд справи відкладено до 17 грудня 2020 року у зв`язку з неявкою учасників справи, зокрема, представника відповідача, відсутністю відомостей про причини його неявки та неявкою третіх осіб.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ТОВ «Сумитеплоенерго» на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 27 лютого 2018 року про призначення судової фінансово-економічної експертизи в зазначеній цивільній справі у зв`язку з пропуском процесуального строку.

Ухвалою Верховного Суду від 08 лютого 2021 року касаційну скаргу ТОВ «Сумитеплоенерго» залишено без задоволення, ухвалу Сумського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року залишено без змін.

Після повернення справи з Верховного Суду справа призначена до судового розгляду на 24 червня 2021 року 10 год. 00 хв.

23 червня 2021 року від представника відповідача ТОВ «Сумитеплоенерго» надійшли пояснення (зауваження) щодо висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 26 липня 2019 року № 2843 (т. ІХ а.с.101-149).

24 червня 2021 року протокольною ухвалою головуючого у зв`язку з закінченням процесуально відведеного часу, розгляд справи відкладено до 29 вересня 2021 року 14 год. 00 хв.

27 вересня 2021 року від представника відповідача ТОВ «Сумитеплоенерго» надійшли пояснення у справі щодо безпідставності позовних вимог (т. ІХ а.с.217-235).

Протокольною ухвалою головуючого 29 вересня 2021 року розгляд справи відкладено до 12 листопада 2021 року за клопотанням позивачки ОСОБА_1

12 листопада 2021 року зв`язку із зайнятістю головуючого судді Сидоренко А.П. у розгляді справи №591/8169/21 провадження№2-а/591/196/21 розгляд справи відкладено до 03 грудня 2021 року, о 14 год. 00 хв.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 грудня 2021 року виправлено описку в ухвалі зарічного районного суду м. Суми від 11 грудня 2019 року та вважати зазначеним залучення ОСОБА_10 до участі у справі №591/5826/17 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору.

03 грудня 2021 року протокольною ухвалою головуючого по справі оголошено перерву до 28 січня 2022 року,14год. 20 хв. у зв`язку з призначенням на 15 год. 30 хв. подання державного виконавця по примусове входження, яке підлягає негайному розгляду.

28 січня 2022 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 15 лютого 2022 року у зв`язку з неявкою позивачів та повідомленням позивачки ОСОБА_1 , третіх осіб ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в телефонному режимі про неможливість явки до суду у зв`язку з тим, що вони є контактними особами, що хворіють на коронавірус.

15 лютого 2022 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 24 лютого 2022 року у зв`язку з неякою позивачів та третіх осіб.

Враховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії на територію України, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року №5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні та в м. Суми.

Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року №11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року.

Справа призначена до розгляду на15 червня 2022 року, 15 год. 00 хв.

15 червня 2022 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 08 липня 2022 року, 14 год. 00 хв. у зв`язку з клопотанням представника відповідача.

08 липня 2022 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 30 вересня 2022 року, 10 год. 00 хв. у зв`язку з клопотанням третьої особи.

30 вересня 2022 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 12 грудня 2022 року у зв`язку з неявкою позивачки та третіх осіб, та відсутністю відомостей про їх належне сповіщення про дату та час розгляду справи.

12 грудня 2022 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 25 січня 2023 року у зв`язку з неявкою позивачів.

25 січня 2023 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 16 березня 2023 року, 10 год.00 хв. у зв`язку з неявкою позивачів.

16 березня 2023 року у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою в Сумській області, розгляд справи відкладено до 27 квітня 2023 року.

27 квітня 2023 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 27 червня 2023 року, 13 год.30 хв. у зв`язку з неявкою позивачів.

27 червня 2023 року у зв`язку з відсутністю електроенергії та можливості провести технічну фіксацію судового засідання, розгляд справи відкладено до 28 липня 2023 року, 13 год. 00 хв.

28 липня 2023 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 29 вересня 2023 року, 13 год. 00 хв., сторона позивача та третіх осіб зобов`язані забезпечити явку свідків в наступне судове засідання.

29 вересня 2023 року у зв`язку з неявкою свідка, на допиті якої наполягає сторона позивача, протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 03 листопада 2023 року, 13 год. 00 хв.

03 листопада 2023 року протокольною ухвалою головуючого, розгляд справи відкладено до22 грудня 2023 року, 14 год. 00 хв. у зв`язку з закінченням відведеного процесуального часу.

22 грудня 2023 року у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою в Сумській області, розгляд справи відкладено до 12 січня 2024 року, 13 год. 30 хв.

12 січня 2024 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 01 березня 2024 року, 13 год. 00 хв. у зв`язку з неявкою усіх учасників справи.

В зазначеному судові засіданні представник відповідача заперечував проти позову.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись судом належним чином.

Заслухавши в попередніх засіданнях пояснення осіб, які з`являлися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Норми ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлюють обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішеннями виконавчого комітету Сумської міської ради від 22 вересня 2009 року № 484 , від 20 травня 2011 року № 322, від 27 грудня 2005 року № 720 «Про визначення виконавців/виробників послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в місті Суми» постановлено визначити виконавцем /виробником послуг населенню по місту Суми з централізованого опалення, постачання гарячої води:

- ВАТ «Сумське НФВО ім. Фрунзе в особі дирекції «Котельня Північного промвузла» в межах території обслуговування згідно з додатком 1,

- ТОВ «Сумитеплоенерго» в межах території обслуговування згідно з додатком №2, з транспортування та передачі теплової енергії ТОВ «Сумитеплоенерго» (т. І а.с.119-121).

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 30 січня 2015 року № 54 «Про тимчасові заходи щодо здійснення розрахунків між водо-, теплопостачальними організаціями міста Суми ухвалено:

1.Комунальному підприємству «Міськводоканал» Сумської міської ради:

1.1.Нарахування за послуги з централізованого постачання холодної поди, яка використовується для надання послуг з централізованого постачання гарячої води товариству з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» здійснювати згідно з показаннями засобів обліку води, встановлених на центральних теплових пунктах, бойлерних, котельних з 01 липня 201 5 року.

1.2. Тимчасово, до встановлення засобів обліку води на центральних теплових пунктах, бойлерних, котельних, в період 3 01 січня 2015 року по 30 червня 2015 року, здійснювати нарахування за нарахування за послуги з централізованого постачання холодної води, яка використовується для надання послуг з централізованого постачання гарячої води товариству з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» згідно з показаннями засобів обліку гарячої води, встановлених в квартирах та нежитлових приміщеннях споживачів м. Суми, а у разі їх відсутності за нормами, встановлених для споживачів.

1.3. З 01 липня 2015 року нарахування за послуги з централізованого постачання холодної води, яка використовується для надання послуг з централізованого постачання гарячої води товариству з обмеженою відповідальністю ««Сумитеплоенерго» здійснювати згідно з показаннями засобів обліку води, встановлених на центральних теплових пунктах, бойлерних, котельних, а в разі їх відсутності за нормами, встановленими для споживачів.

1.4. У разі невиконання чи неналежного виконання теплопостачальною організацією графіка встановлення засобів обліку води (додаток) нарахування товариству з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» за послуги з централізованого постачання холодної води, яка використовується для надання послуг з централізованого постачання гарячої води здійснювати за нормами, встановленими для споживачів.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» рекомендувати;

2.1. Розрахунки з комунальним підприємством «Міськводоканал» Сумської міської ради за послуги з централізованого постачання холодної води, яка використовується для падання послуг з централізованого постачання гарячої води, здійснювати згідно з показаннями засобів обліку води, встановлених на центральних теплових пунктах, бойлерних, котельних з 01 липня 2015 року,

2.2. Для здійснення розрахунків за послуги з централізованого постачання холодної води, встановити засоби обліку води на центральних теплових пунктах, бойлерних, котельних до 30 червня 2015 року, згідно з графіком (додаток). Балансоутримувачам об`єктів забезпечити зберігання приладів обліку холодної води.

2.3. Тимчасово, до встановлення засобів обліку води на центральних теплових пунктах, бойлерних. котельних, в період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2015 року, здійснювати розрахунки з комунальним підприємством- «Міськводоканал» Сумської міської ради за послуги з централізованого постачання холодної води, яка використовується для надання послуг з централізованого постачання гарячої води згідно з показаннями засобів обліку гарячої води, встановлених в квартирах та нежитлових приміщеннях споживачів м. Суми, а у разі їх відсутності за нормами, встановленими для споживачів.

2.4. У разі невиконання чи неналежного виконання графіка встановлення засобів обліку води (додаток), розрахунки з комунальним підприємством «Міськводоканал» Сумської міської ради за послуги з централізованого постачання холодної води, яка використовується для надання послуг з централізованого постачання гарячої води, здійснювати за нормами, встановленими для споживачів.

2.5. Розробити та палати комунальному підприємству «Міськводоканал» Сумської міської ради, відповідно до чинного законодавства, технологічні нормативи втрат гарячої води в мережах гарячого водопостачання в термін до 15 робочих днів з моменту підписання даного рішення.

2.6. Відшкодувати комунальному підприємству «Міськводоканал» Сумської, міської ради вартість технологічних втрат гарячої води в мережах гарячого водопостачання з 01 січня 2015 року до моменту встановлення засобів обліку води на центральних теплових пунктах, бойлерних, котельних.

3. Рекомендувати комунальному підприємству «Міськводоканал» Сумської міської ради та 'ГОВ «Сумитеплоенерго» здійснити заходи щодо перерахунку подвійно нарахованих коштів за період з 01 липня 2014 року по 31 грудня 2014 року за послуги з централізованого постачання гарячої води відповідно до чинного законодавства (т. І а.с.134-135).

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 26 вересня 2006 року № 525 «Про протест прокуратури м. Суми на рішення виконавчого комітету від 04 вересня 2006 року № 483 «Про тарифи на послуги з теплопостачання, що надаються на базі міського цілісного майнового комплексу з виробництва та транспортування тепла ТОВ «Сумитеплоенерго», протест прокуратури міста Суми задоволено, зобов`язано ТОВ «Сумитеплоенерго» погодити тарифи на послуги з централізованого опалення та на послуги з постачання гарячої води (т. І а.с.139-140).

Під час судового розгляду встановлено, що з висновків ГО «Публічний аудит» щодо дослідження тарифів на житлово-комунальні послуги ТОВ «Сумитеплоенерго» вбачається, що з договору оренди Сумської ТЕЦ вилучена норма про те, що невиконання заявлених термінів, обсягів і графіків інвестиційних програм тягне за собою розірвання договору.

Зі складу засновників ТОВ «Сумитеплоенерго», яке орендує Сумську ТЕЦ, виключено Комунальне підприємство «Сумикоммунінвест».

Комунальне підприємство «Сумикоммунінвест» не оскаржувало в судовому порядку виключення зі складу засновників ТОВ «Сумителоенерго».

На сьогодні засновники ТОВ «Сумитеплоенерго» це компанії з обмеженою відповідальністю, зареєстровані на Кіпрі: «АНДРАТ ХОЛДІНГС ЛІМІТЕД» та «ВАІДА ЕНТЕРПРАЙСІЗ ЛІМІТЕД».

Вартість опалення з лічильником, встановлена для ТОВ «Сумитеплоенерго», на 15,6% вища за середню по Україні та в 7,2 рази вища за мінімальну.

Вартість опалення без лічильника, встановлена для ТОВ «Сумитеплоенерго», на 19,6% вища за середню по Україні та в 8,2 рази вища за мінімальну.

Місячна норма тепловитрат на 1 м2, закладена ТОВ «Сумитеплоенерго» в тариф без лічильника, складає 0,0277 Гкал.

Незважаючи на той факт, що середньорічна температура повітря в Мінську на 0,7°С нижча, ніж в Сумах, норматив тепловитрат на 1 м2, закладений ТОВ «Сумитеплоенерго» в тариф без лічильника, на 31% вищий ніж в Мінську, що може свідчити про його завищення.

Орієнтовна переплата Сумчан за опалювальний сезон 2015-2016 років, враховуючи підвищення тарифів на опалення, внаслідок застосування застарілих завищених нормативів тепловитрат може сягати понад 55 млн. грн.

Переплата 1 квартири з опалювальною площею 50 м2 може складати 331,5 грн. на місяць, або 1989,3 грн. за сезон.

Вартість гарячої води ТОВ «Сумитеплоенерго» - 42,69 грн. за м3 без використання рушникосушника та 46,21 грн. з його використанням, що на 13% вище за середню по Україні та в 4,4 рази вище за мінімальну.

Незважаючи на підвищення тарифів на гарячу воду, вона постачається ТОВ «Сумитеплоенерго`з заниженою температурою, що збільшує обсяг її використання та призводить до зайвих витрат коштів Сумчан.

Загальна сума щорічних переплат Сумчан, які отримують гарячу воду неналежної якості, може складати понад 57 мільйонів гривень.

Інвестиційна програма TOB «Сумитеплоенерго» 2015 року на 56 % покривається за рахунок населення, на 20% за рахунок бюджетних організацій та інших споживачів та лише на 24% за рахунок прибутку орендаря.

Кожен Сумчанин у 2015 році інвестує у модернізацію, ремонт та оновлення обладнання Сумської ТЕЦ 17,77 грн. (з ПДВ) з кожної спожитої Гкал теплової енергії.

Пропозиції за висновком:

1. Провести відкритий конкурс на право оренди Сумської ТЕЦ або розглянути питання управління Сумською ТЕЦ комунальним підприємством міста.

2. Матеріали перевірки направити до правоохоронних органів для проведення кваліфікованого, повного, всебічного досудового розслідування за викладеними фактами, притягнути винних осіб до передбаченої законодавством відповідальності, а також вжиття всіх можливих заходів щодо відшкодування завданих Сумчанам збитків (т. І а.с. 8-16).

13 грудня 2016 року на запит про надання інформації від ОСОБА_9 , ТОВ «Сумитеплоенерго» надало відповідь такого змісту: ТОВ «Сумитепдоенерго» отримано запит про надання інформації від 18.03.2016 року, в якому Ви просите надати інформацію про штатний розпис, фінансовий звіт, заборгованість за надані послуги, кількість пільговиків, суми компенсації, кількість укладених договорів з власниками квартир буд. АДРЕСА_14 , документи, підтверджуючи отримання договорів, акти обстеження системи централізованого опалення, акти прийому-передачі теплової енергії, схему розподілу теплової енергії, квартири з індивідуальним опалення, порядок розрахунку кількості спожитої теплової енергії на кожного споживача Ваших будинків, розрахунки тарифів за теплову енергію, прямі втрати з оплати праці та при цьому посилаєтесь на Господарський кодекс України (надалі Кодекс), Закон України «Про доступ до публічної інформації» ( надалі Закон) та розпорядження АМКУ від 28 листопада 2012 року за № 874 р «Про затвердження Порядку складання та ведення зведеного переліку суб`єктів природних монополій (надалі Розпорядження).

Уважно переглянувши вищевказані нормативні акти відповідаємо по порядку заданих питань.

Відповідно до положень Закону України «Про доступ: до публічної інформації» (надалі Закон) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Публічна інформація є відкритою, крім випадків» встановлених-законом.

Згідно зі ст. 13 Закону ТОВ «Сумитеплоенрго» є розпорядником публічної інформації виключно щодо умов постачання товарів» послуг та цін на них.

Запитана інформація в питаннях 1-10, 14 не стосується умов та цін на надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Враховуючи це, ТОВ «Сумитеплоенерго» не є розпорядником публічної інформації про діяльність товариства, про яку йдеться у питаннях 1-10,14, і надання цієї інформації не передбачено законодавчо.

До того ж, запитана інформація у питаннях 1-10,14, відповідно до п. 6.1.6. Положення «Про нерозголошення конфіденційної, науково-технічної інформації і комерційної таємниці, затвердженого Наказом від 15.11.2005 року № 76/1, є відомостями, що становлять конфіденційну інформацію підприємства і віднесена до категорії з обмеженим доступом.

Одночасно нагадуємо, інформація, що стосується, нашого товариства цім питанням вже надавалась усім державним органам, які отримали скарги від мешканців Вашого будинку на неправомірні дії з боку ТОВ «Сумитеплоенерго», інформація була розглянута та ретельно перевірена, про що Вас було поінформовано.

По питанню 11 повідомляємо, що відповідно до Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Міністерства будівництва, архітектура та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 р. № 4, Виконкомом Сумської міської ради створена постійно діюча міська, міжвідомча комісія з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів мереж централізованого опалення та постачання гарячої води та встановлення автономного опалення (рішення № 485 від 02.08.11). До компетенції комісії належить розгляд заяв споживачів про надання дозволу на відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання будинку і влаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та надання відповідних дозволів. Запитана інформація стосовно кількості дозволів на відключення від систем опалення у ТОВ «Сумитеплоенерго» відсутня.

По питанню 12. Протягом 2013-2016 років при нарахуванні за спожиті послуги застосовувався наступний порядок розрахунку, за формулою (для прикладу взято січень 2016 року)

Ц січень2016 = (98,685 * 772,80) / 2864,58 = 26,65 грн./м2.

У січні 2016 р. житловою частиною будинків по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 спожито по тепловому лічильнику 98, 685 Гкал.

Вартість 1 Гкал становить 772,80 грн., сумарна опалювальна площа даних будинків складає 2864,58 м2.

По питанню 13. Надаємо структуру тарифу з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню «Сумитеплоенерго», додаток до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 21 березня 2015 року № 1171.

Керуючись ст. 6, п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» ТОВ «Сумитеплоенерго» прийнято рішення про відмову у задоволенні вищевказаного запиту в частині надання інформації запитаної в 1-10, 14-му питаннях.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» рішення ТОВ «Сумитеплоенерго» про відмову у наданні інформації може бути оскаржено до суду» (т. І а.с.21).

З копії зміни №8 до договору оренди нежитлового приміщення №УКМ-0062 від 14 вересня 2005 року від 04 січня 2011 року вбачається, що Управління майна комунальної власності Сумської міської ради (Орендодавець) з одного боку та Сумське обласне Товариство «Просвіта» (Орендар) з другого боку підписали угоду про таке: сторони домовилися викласти пункти 1.1. та 10.1 договору оренди нежитлового приміщення № УКМ-0062 від 14 вересня 2005 року у наступній редакції: «Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування (оренду) на умовах, визначених Договором, нерухоме майно за адресою: м. Суми, площа Покровська, 4 площею 45,5 кв.м. (т. І а.с.23).

З копії зміни №4 до договору оренди нежитлового приміщення №УКМ-0007 від 25 червня 2005 року від 24 липня 2012 вбачається, що Управління майна комунальної власності Сумської міської ради (Орендодавець) з одного боку та Сумське обласне об`єднання громадян «Сумський громадсько-політичний центр «Відкрите суспільство» (Орендар) з другого боку домовилися внести зміни до договору оренди нежитлових приміщень і викласти в наступній редакції: «Орендодавець передає. а Орендар приймає у строкове платне користування (оренду) на умовах, визначених Договором, нерухоме майно за адресою: м. Суми, площа Покровська, 6 площею 26, 8 кв.м. (т. І а.с. 24).

Постановою від 29 серпня 2017 року № 1040 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на ТОВ «СУМИТЕПЛОЕНЕРГО» накладено штраф у розмірі 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень за порушення пункту 3.1 Ліцензійних умов з виробництва теплової енергії та підпункту 3.6.1 пункту 3.6 Ліцензійних умов з виробництва електричної енергії щодо обов`язку ліцензіата діяти згідно з законодавством України та нормативно-технічними документами, зокрема пунктом 4.1 розділу IV Порядку формування інвестиційних програм ліцензіатів з виробництва електричної та теплової анергії на теплоелектроцентралях та когенераційних установках, затвердженого постановою НКРЕКП від 15 жовтня 2015 року № 2585, у частині зобов`язання ліцензіата виконувати схвалену НКРЕКП, зокрема постановою від 22 грудня 2015 року № 3032 (зі змінами) «Про встановлення тарифів на відпуск електричної енергії та виробництво теплової енергії ТОВ «Сумитеплоенерго» (Сумська ТЕЦ)», інвестиційну програму в повному обсязі відповідно до запланованих етапів, обсягів робіт у кількісному вираженні та обсягів фінансування у вартісному вираженні з урахуванням фактичного наповнення джерел фінансування.

При найближчому перегляді тарифів ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СУМИТЕПЛОЕНЕРГО» на відпуск електричної енергії та виробництво теплової енергії зобов`язано:

вилучити із тарифу на відпуск електричної енергії невикористані кошти Інвестиційної програми 2016 року в сумі 10 499,56 тис. грн (без ПДВ);

вилучити із тарифу на виробництво теплової енергії невикористані кошти Інвестиційної програми 2016 року в сумі 20 934,54 тис. грн (без ПДВ);

вилучити із тарифів на відпуск електричної енергії та виробництво теплової енергії суму перевищення вартості виконання заходів Інвестиційної програми 2016 року понад 5 % у розмірі 128,08 тис. грн (без ПДВ);

вилучити із тарифів на відпуск електричної енергії та виробництво теплової енергії кошти Інвестиційної програми 2016 року, які було профінансовано, але не освоєно на суму 6 068,83 тис. грн (без ПДВ) (т.І а.с.27).

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 20 травня 2011 року № 322 призначено виробником та виконавцем в місті Суми з централізованого опалення та постачання гарячої води ВАТ «Сумське МНВО ім. М.В.Фрунзе» в межах території обслуговування згідно з додатком №1; ТОВ «Сумитеплоенерго» в межах території обслуговування згідно з додатком 2 (т.І а.с.65).

Рішенням виконавчого комітету від 28 грудня 2010 року № 830 встановлено двоставковий тариф на послуги з централізованого опалення, який складається з плати за приєднане теплове навантаження і плати за спожиту теплову енергію та тариф на послуги централізованого постачання гарячої води для населення, згідно з додатком.

Для установ, які розповсюджуються по тарифу для населення як юридичні особи (відомче житло, Сумська обласна організація ФТС «Динамо») встановлено тариф на послуги централізованого опалення та постачання гарячої води з ПДВ в розмірі 253, 57 грн./Гкал (т.І а.с.66-67, 68).

Згідно з листом-роз`ясненням Національної комісії регулювання електроенергетики України №5581/23/17-10 від 17 вересня 2010 року роз`яснено, що встановлення тарифів в сфері теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення за видом діяльності - виробництва теплової енергії встановлюються органами місцевого самоврядування суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність з виробництва теплової енергії із сумарною потужністю джерел теплової енергії до 20 Гкал/год., грн./Гкал, за видами діяльності транспортування теплової енергії, постачання теплової органами місцевого самоврядування суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність з транспортування теплової енергії на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, грн./Гкал.

Встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення органами місцевого самоврядування суб`єктам господарювання, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у межах відповідних адміністративно-територіальних одиниць, грн./м3, за послуги з централізованого опалення - органи місцевого самоврядування кінцевим споживачам з урахуванням тарифів на теплову енергію (виробництво, транспортування, постачання) та річних норм споживання теплової енергії, грн/м2,за послуги з централізованого постачання гарячої води - органи місцевого самоврядування кінцевим споживачам з урахуванням тарифів на теплову енергію (виробництво, транспортування, постачання) та річних норм споживання теплової енергії, грн/м3(т.І а.с.69-72).

З листа Національної комісії регулювання електроенергетики України №2610/17/-11 від 15 квітня 2011 року вбачається, що згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведеннея, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо, відноситься до комунальних послуг, тобто кінцеві споживачі (зокрема, населення) отримають не теплову енергію, а послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води (т. І а.с. 73-73а).

Аналогічна позиція викладена в листі-роз`ясненні Національної комісії регулювання електроенергетики України № 1131/25/17-11 від 17 лютого 2011 року (т. І а.с.74-75).

05 лютого 2015 року ТОВ «Сумитеплоенерго» мешканцям будинку по АДРЕСА_15 , 2, АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 , АДРЕСА_25 , АДРЕСА_26 , АДРЕСА_27 , АДРЕСА_28 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_29 , АДРЕСА_30 , АДРЕСА_31 , АДРЕСА_32 , АДРЕСА_33 , 24, АДРЕСА_12 та мешканцям будинку по АДРЕСА_34 , 2, АДРЕСА_35 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_36 , АДРЕСА_30 , АДРЕСА_31 , АДРЕСА_32 , АДРЕСА_37 , АДРЕСА_38 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_39 , АДРЕСА_40 , АДРЕСА_41 , АДРЕСА_42 , АДРЕСА_43 , 31, 32 робило розсилку укладення Договору на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) (т.І а.с.76, 77).

Стороною відповідача надані суду копії актів готовності до опалювального сезону від 23 вересня 2016 року по об`єкту - житловий будинок з нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 та від 23 вересня 2015 року по об`єкту житловий будинок з нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_2 (т. І а.с. 80, 81).

24 жовтня 2016 року на адресу ТОВ «Сумитеплоенерго» ОСОБА_2 подав документи для переоформлення договору на постачання теплової енергії, особового рахунку та надання всіх розрахунків безпосередньо на нього ОСОБА_2 (т.І а.с. 82-88).

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 16 лютого 2017 року у справі №591/072/15-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , треті особи: КП «Сумижитло» Сумської міської ради, КП «Сумитеплоенергоцентраль» Сумської міської ради, про стягнення заборгованості за надані послуги,та за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Сумитеплоенерго» про встановлення факту щодо неукладення договору, визнання неправомірними дії по ухиленню від укладення договору та зобов`язання усунути порушення, скасовано рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26 грудня 2016 року та задоволено позов ТОВ «Сумитеплоенерго», стягнуто на його користь заборгованість за надані послуги централізованого опалення за період з 01 липня 2012 року по 30 квітня 2015 року в дольовому порядку: із ОСОБА_1 8000 грн. 95 коп., а з ОСОБА_11 2666 грн. 98 коп., а також понесені судові витрати.

Зазначеним рішенням суду встановлено, що відповідачам на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_3 , в т.ч. частини квартири - ОСОБА_1 і 1/4 частина квартири - ОСОБА_11 , що підтверджується копією свідоцтва про спадщину, довідкою КП «Сумижитло» Сумської міської ради від 15 липня 2015 року, інформаційною довідкою.

Дана квартира обладнана централізованим опаленням і послуги теплопостачання здійснюються ТОВ «Сумитеплоенерго», оскільки згідно рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради № 720 від 27 грудня 2005 року, №322 від 20 травня 2011 року це товариство є визначеним у встановленому законом порядку надавачем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у м.Суми з серпня 2005 року.

Житловий будинок АДРЕСА_1 перебуває на обслуговуванні у ТОВ «Сумитеплоенерго» і згідно особистого рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 нараховується оплата за спожиту послугу з централізованого опалення на підставі тарифів, погоджених рішеннями Виконавчого комітету Сумської міської ради: від 28.12.2010 р. №830; від 26.01.2010 р. №41; від 10.10.2008 р. № 488; від 27.12.2005 р. № 720.

Згідно розрахунку по показниках теплового лічильника загальний розмір заборгованості за період з 01.07.2012 року по 30.04. 2015 року складає 10667 грн. 93 коп., в тому числі: опалення 8915,94 грн., абонплата 1751,00 грн.

На підставі рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 28.12.2010р. № 830 було запроваджено з 01.01.2011р. двоставковий тариф в розмірі 253,57 грн./Гкал. з ПДВ на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, який складався з плати за приєднання теплове навантаження і плати за спожиту теплову енергію та тариф за послуги централізованого постачання гарячої води для населення, який діяв до прийняття Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постанови № 146 від 31.10.2014р. «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надається населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг», зареєстрована в Міністерстві юстиції України 31.10.2014р. за № 1376/26153.

Цієї постановою виконавцю ТОВ «Сумитеплоенерго» з централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії встановлено тариф 423,78 грн./Гкал.; для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладами обліку теплової енергії тариф визначено в розмірі 11,73грн. за 1 кв.м. за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (додатком на додану вартість).

Відповідно постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2016р., представленого ОСОБА_1 до заперечень на апеляційну скаргу, рішення Київського господарського суду м. Києва від 23.06.2016 р. набрало чинності, яким залишено без задоволення позов ТОВ «Сумитеплоенерго» до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 27.11.2013р. № 31/р/тк «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», яким було визнано, що ТОВ «Сумитеплоенерго», яке займаючи монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з централізованого опалення у межах території обслуговування міста Суми, своїми діями, які полягають у розрахунку двоставкових тарифів на послуги централізованого опалення з порушенням порядку їх формулювання, що призвело до необґрунтованого збільшення річної плати за ці послуги, є порушенням п.2 ст.50 ч.1ст.13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг з централізованого опалення в межах території обслуговування в м. Суми, які можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Отже, даним рішенням вирішено господарський спір з приводу неправомірних дій ТОВ «Сумитеплоенерго» щодо дотримання суб`єктом господарювання діючого законодавства з питань захисту економічної конкуренції при проведенні розрахунків двоставкового тарифу.

Рішення органу самоврядування від 28.12.2010р. № 830, яким з 01.01.2011р. було затверджено застосування при проведені розрахунку вартості послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води двоставкового тарифу в розмірі 253,57 грн./Гкал. з ПДВ на ці послуги, до цього часу незаконним або недійсним не визнано, тому в силу ст. 204 ЦК України, є дійсним, тому підстави для проведення перерахунку нарахованих сум вартості цих послуг у період застосування їх виробником та виконавцем двоставкового тарифу відсутні.

Відбуття в подальшому перерахунку розміру встановленого органом місцевого самоврядування двоставкового тарифу, є підставою для проведення перерахунку нарахованих сум вартості послуг централізованого опалення самостійно їх виконавцем та виробником, а також у разі ухилення, у споживача виникає право на вимогу проведення такого перерахунку.

А тому, вартість послуги централізованого опалення ТОВ «Сумитеплоенерго», яка надається відповідачам по приміщенню квартири, розташованої у будинку, де встановлено будинковий прилад обліку теплової енергії, доведено представленим товариством розрахунком заборгованості, з якого вбачається, що відповідачі починаючи з липня 2012 р. по квітень 2015 р. включно не сплачують вартість цієї послуги, доведено правомірність нарахованої суми боргу за визначений період з урахуванням часу дії двоставкового тарифу, встановленого за рішенням органу місцевого самоврядування.

Заперечення відповідачів щодо безпідставності заявлених вимог через відсутність укладеного з ними договору не спростовує законні вимоги товариства щодо оплати ними вартості наданих послуг з централізованого опалення, оскільки відповідачі, як співвласники житлового приміщення, є споживачами цієї послуги з часу набуття права власності на частки квартири, а саме, ОСОБА_12 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.08.1997р. , а ОСОБА_11 з 10.09.2001 р. на підставі договору дарування.

ОСОБА_11 є учасником бойових дій і має пільги передбачені законодавством України для ветеранів війни. Посвідчення видане 08.06.2015р.

Товариством заявлено вимога щодо стягнення заборгованості за період з 01.07.2012 по 30.04.2015р., т.т. за період часу ще до набуття відповідачем ОСОБА_11 права на пільги.

Як підтвердила представник позивача, від відповідачів у заявлений період претензій з приводу не відповідної якості наданих комунальних послуг не надходило і за інший проміжок часу вже стягувалась заборгованість з централізованого опалення за рішеннями суду.

Висновки місцевого суду з приводу не обґрунтування виробником та виконавцем послуг централізованого опалення звідкіля отримані розміри площі як житлових частин будинків за адресою: АДРЕСА_4 (в розрахунках зазначені наступним чином - загальна площа 4101,5 кв.м., а фактично площа житлових будинків АДРЕСА_4 на Покровській площі - 2 850,4 кв.м.) так і різниці в розмірі площі квартири відповідачів та інших споживачів теплопостачання, що приймається до розрахунку вартості цієї послуги, є хибними, оскільки ґрунтується на припущеннях і спростовуються матеріалами справи, а саме, представленими договорами оренди нежитлових приміщень, розташованих в цих будинках, укладеними з управлінням майна комунальної власності Сумської міської ради, договорами про надання цих послуг, укладеними з суб`єктами господарювання, актами перевірки показників приладу обліку теплової енергії.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, застережених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 №630, опалювальна площа (об`єм) квартири (будинку садибного типу) є загальна площа (об`єм) квартири, а також будинку садибного типу без урахування площі лоджій, балконів, терас, розмірі знижувальних коефіцієнтів для цих обладнань квартир (будинків) затверджено Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду 24.05.2001 №127, зареєстрованого Міністерством юстиції 10.07.2001 за № 582/5773.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона зобов`язується за завданням другої сторони ( замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як визначено у п.7 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ).

Згідно з вимогами ст.ст. 20, 21, 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та відповідну якість наданих комунальних послуг, а відповідач, як споживач таких послуг, зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.п.18, 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

У платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу.

Заперечення відповідачів з приводу відсутності договору з ТОВ «Сумитеплоенерго» про надання послуги централізованого опалення, через укладення такого договору ще з батьком ОСОБА_1 суперечать даним представленим товариством, а саме, відкриття особистого рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , згідно якого формувався платіжний документ, який щомісячно направлявся відповідачам у опалювальний період.

Крім того, наявність одного особистого рахунку не звільняє іншого співвласника квартири від сплати вартості наданої послуги відповідно його частці, оскільки згідно ч.2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

У спірний період відповідачі не зверталися до позивача із претензіями щодо неналежного надання послуг, акти-претензії з приводу порушення виконавцем умов надання послуг із зазначенням в них строків, виду порушення, кількісних і якісних показників послуг тощо не складались, а протилежного вона не довела(т.І, а.с.89-91).

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 27 лютого 2017 року у справі №591/072/15-ц виправленоописку в абзацах 20, 21, 24 мотивувальної частини рішення Апеляційного суду Сумської області від 16 лютого 2017 року (т.І а.с.92).

З копії оборотної відомості по особовому рахунку НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 вбачається, що за період з 01 вересня 2005 року по 05 грудня 2017 року мається заборгованість у розмірі 927,99 грн. за адресою: АДРЕСА_44 (т.І а.с.93-95).

Відповідно до копії договору № 59 від 29 лютого 2016 року «Про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води» ОСОБА_1 запропоновано укласти договір з ТОВ «Сумитеплоенерго» на постачання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (т.І а.с.184-186).

27 березня 2016 року ОСОБА_1 на адресу ТОВ «Сумитеплоенерго» надіслаа лист, в якому повідомила, що не може підписати Договір про надання послуг та зазначила з чим саме вона не згодна (т. І а.с.190-191).

Відповідно до копії договору № 55 від 29 лютого 2016 року «Про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води» ОСОБА_20 запропоновано укласти договір ТОВ «Сумитеплоенерго» на постачання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (т. І а.с.187-189).

17 березня 2016 року ОСОБА_9 звернулась до ТОВ «Сумитеплоенерго з листом, в якому висловила відмову підписувати договір про надання послуг та просила призначити їй особистий прийом для переоформлення особового рахунку та ін. (т. І а.с.192).

07 квітня 2016 року ТОВ «Сумитеплоенерго» на адресу ОСОБА_9 надало відповідь, в якій повідомило про те, що товариство не володіло достатнім обсягом інформації стосовно осіб, що є власниками квартири за вказаною вище адресою, тому, у договорі було невірно вказано ПІБ споживача.

З метою уникнення аналогічних непорозумінь, повторно направили проект договору Про надання послуг та просили внести актуальну інформацію. Один примірник належно оформленого договору потрібно повернути до ТОВ «Сумитеплоенерго» зручним для шляхом - поштовим відправленням за адресою: АДРЕСА_45 або особисто за адресами: м. Суми. вул. Лебединська, 7 або вул. Академічна І v(розрахунковий центр).

Стосовно переоформлення особового рахунку, пояснено, що для внесення необхідних коригувань по особовому рахунку зацікавленій особі необхідно звернутись до житлово-експлуатаційної організації, що обслуговує будинок. У подальшому, житлово-експлуатаційна організація повідомляє надавачів послуг про зміни, що відбулися.

Стосовно розрахунків згідно лічильника. Протягом 2013-2016 років при нарахуванні за спожиті послуги застосовувався наступний порядок розрахунку, за формулою (для прикладу взято січень 2016р.): Ц січень 2016 = (98,685 * 772,80) / 2864,58= 26,65 грн./м2.

При цьому надано оборотну відомість по особовому рахунку, де відображені щомісячні розрахунки (т.І а.с.193).

17 травня 2016 року Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України довело до відома обласних, Київської міських державних адміністрацій інформацію щодо відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків.

У листі вказано, що питання відключення від централізованого опалення у відповідності з чинною нормативно-правовою базою можливо та доцільно вирішувати тільки за умови відключення всього будинку та згоди всіх власників квартир у будинку перейти на індивідуальне або автономне опалення, з обов`язковим урахуванням затвердженої оптимізованої схеми теплопостачання населеного пункту та стану інженерних мереж.

Значна частина звернень з питання переходу на індивідуальне опалення містить інформацію про надання неякісних послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а також скарги на високу вартість цих послуг. Інформуємо, що відповідно до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про теплопостачання», «Про житлово - комунальні послуги» повноваження щодо управління об`єктами житлово - комунального господарства, які перебувають у комунальній власності, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, встановлення тарифів на житлово - комунальні послуги, затвердження норм споживання та якості цих послуг, контроль за їх дотриманням, а також здійснення контролю за забезпеченням споживачів тепловою енергією відповідно до нормативних вимог покладено на органи місцевого самоврядування. Велика кількість скарг на недостатню якість послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання зумовлена недостатнім рівнем роботи структурних підрозділів цих органів, відповідальних за житлово - комунальне господарство.

Враховуючи зазначене, звертає увагу на необхідність неухильного дотримання вимог чинного законодавства у частині видачі дозволів на відключення від мереж централізованого опалення та здійсненні контролю за виконанням цих робіт для запобігання негативного впливу цього процес на інфраструктуру міст (т. І а.с.204-205).

З інформації, наданої відповідачем, про розрахунок вартості опалення місць загального користування (ОМЗК) по АДРЕСА_46 вбачається, що до списку квартир з автономним опалення по АДРЕСА_1 відносяться квартири: 2, АДРЕСА_47 , а по площі Покровській - 8,11,19.

Нарахування за ОМЗК виконуються для квартир, які мають проект реконструкції системи централізованого теплопостачання квартири в зв`язку з встановленням джерела автономного теплопостачання та Акт приймання виконаних робіт по відключенню від системи централізованого теплопостачання житлової квартири.

Підставою для нарахувань за ОМЗК є п. 28 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води" (затверджені Постановою КМ України №630 від 21.07.2005р.), розрахунок кількості теплоти на ОМЗК (виконується проектною організацією при проектуванні автономного опалення квартири) та Акт приймання виконаних робіт по відключенню від системи централізованого теплопостачання житлової квартири.

Розрахунок проводиться щомісяця в опалювальний період згідно Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення (затверджена Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31,10.2006р. за №359).

Розрахунок кількості теплоти на ОМЗК у січні 2016 року на прикладі квартири АДРЕСА_48 :[(148,78 * ((16°+8,8°)/( 16°+25°))) * 24 години * 31 добу] * 10-6 = 0,06696 Гкал/місяць.

0,06696 Гкал/місяць х 772,80 грн./Гкал = 51,75 грн./місяць (т. І а.с. 206).

Третьою особою ОСОБА_4 надано суду актиприйому-передачі теплоенергії за адресою: АДРЕСА_49 за грудень 2016 року, за січень 2015 року, за січень 2014 року, за лютий 2013 року (т. ІІа.с.4-7).

Також третьою особою ОСОБА_5 надано копії звернень голови ОСББ «Сонечко 57» ОСОБА_5 до ТОВ «Сумитеплоенерго», КП «Сумитеплоенергоцентрль» СМР, міського головиз приводу нарахувань за теплопостачання за період з 20 листопада 2017 року по 31 грудня 2017 року (т.ІІ а.с.20, 21, 22-24).

15 грудня 2017 року № 5484 на звернення ОСОБА_5 ТОВ «Сумитеплоенерго» надало відповідь про те, що відповідно до п. 6.3.33 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 р. № 71 використання запірної арматури для регулювання параметрів теплоносія не дозволяється.

Регулювання подачі теплоносія з використанням запірної арматури призводить до розбалансування роботи внутрішньобудинкової мережі опалення, нерівномірного розподілу теплоносія у будинку та скарг окремих мешканців щодо зниження кількісних або якісних показників надання послуг з опалення.

Згідно абз. 2 п.8 ч.2 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» якщо встановлено факт несанкціонованого втручання окремих споживачів у внутрішньобудинкову систему опалення, що призвело до її розбалансування, обсяг теплової енергії, необхідний для досягнення нормативної температури в приміщенні (приміщеннях), перерозподіляється на таких споживачів.

Крім того повідомляється, що відповідно до п.8 ч.1 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ТОВ «Сумитеплоенерго» має право доступу в приміщення, будинки і споруди для проведення технічних, профілактичних оглядів і перевірки показань засобів обліку, що кореспондується із обов`язком споживача забезпечити такий доступ, визначений п.7 ч.3 ст. 20 вказаного Закону.

Нерідко представники ТОВ «Сумитеплоенерго» не мають можливості вищевказаного доступу, у зв`язку із відсутністю ключів від підвальних приміщень те індивідуальних теплових пунктів (ІТП) житлових будинків.

Враховуючи зазначене, пропонується у період з 02.01. по 10.01.2018 року надати до ТОВ «Сумитеплоенерго» (вул. Лебединська, 7, 1-й поверх, «Відділ обліку теплової енергії») ключі від підвального приміщення та ІТП Вашого будинку для виготовлення ї: дублікатів. Отримати ключі зможете у період з 22.01 по 24.01.2018 року (т. ІІ а.с.25).

05 лютого 2018 року ОСОБА_21 , ОСОБА_5 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 на адресу Департаменту Енергозбут ТОВ «Сумитеплоенерго» надіслано запит, в якому просили підтвердити всі показники/ціну на опалення грн/м2, нарахування за всі місяці опалювального періоду за 2013-2014 років відповідними документами, як то копії актів прийому-передачі теплової енергії за жовтень, листопад, грудень 2013 року, січень, лютий, березень, квітень за 2014 рік, копії розрахунків, нарахувань по квартирі за вищевказаний період; в яких одиницяхрахуєтьсятеплова енергія (т.ІІ а.с.26).

Третьою особою ОСОБА_5 надано суду актиприйому-передачі теплоенергії за адресою: АДРЕСА_6 за січень 2018 року, за грудень 2017 року, за листопад 2017 року (т.ІІ, а.с.27-29).

Також суду надано актиприйому-передачі теплоенергії за адресою: АДРЕСА_18 за листопад 2017 року, за грудень 2017 року та за січень 2018 року (т. ІІ а.с.45, 46-48).

У грудні 2017 року ТОВ «Сумитеплоенерго» на адресу ОСОБА_24 надіслано повідомлення, в якому доводиться до відому, що відповідно до п. 6.3.33 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14 лютого 2007 року № 71 використання запірної арматури для регулювання параметрів теплоносія не дозволяється.

Регулювання подачі теплоносія з використанням запірної арматури призводить до розбалансування роботи внутрішньобудинкової мережі опалення, нерівномірного розподілу теплоносія у будинку та скарг окремих мешканців щодо зниження кількісних якісних показників надання послуг з опалення (т.ІІ,а.с.50).

З копії оборотної відомості по особовому рахунку № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_17 вбачається, що за період з 01.02.2011 року по 30.11.2013 року мається заборгованість за послуги ТОВ «Сумитеплоенерг» в розмірі 8508, 92 грн. (т. ІІ а.с.52-53).

Стороною позивача надано суду акти приймання передачі теплової енергії по будинку АДРЕСА_12 за листопад 2017 року та за грудень 2017 року (т.ІІ а.с.74-77).

На звернення голови ОСББ «Сонечко» вх. № 1398 (1373) від 24 січня 2018 року ТОВ «Сумитеплоенерго» повідомило щодо нарахувань за послугу теплопостачання за грудень 2017 року.

Оскільки грудень місяць є останнім місяцем фінансового року, на вимогу Департаменту соціального захисту населення (є офіційний лист) вони були зобов`язані не пізніше ніж 22-го 2017 року надати інформацію по нарахуваннях пільг та субсидій населенню.

Для того, щоб отримати в повному обсязі інформацію для нарахувань, на вказану вище дату, підприємство ініціювало зняття показників засобів обліку у період часу з 17 по 20 грудня включно. Тобто, за таких умов, обсяг споживання теплової енергії по лічильникам, який мав місце з 20-го по 31 грудня, залишився б не облікований.

До того ж, підприємство очікувало підняття тарифу (тариф затверджений Постановою ЕКП№ 153 6 від 31.12.2017р.)

Таким чином, було прийнято рішення виконати донарахування до кінця грудня місяця по серередньодобовому споживанню, по кожному, будинку (виходячи з фактичних показників по кожному будинку), для уникнення непорозумінь при нарахуванні після підвищення тарифу на опалення. Інформація по загальнобудинковому лічильнику по пр. М. Лушпи буд. 57:

І) 26.11.17р.= 1433,2 Гкал (попередні показники);

17.12.17р.= 1482,77 Гкал (поточні показники);

21 день= різниця складає - 49,57 Гкал.

2) 49,57 Гкал /21 день =2,360476 Гкал - середньодобове споживання теплової енергії,

3) 2,360476 Гкал*14 днів (31-17)=33,0467 Гкал- дораховано до 31.12.17 р.

Отже, показники на 31.12.17р. склали =1515,8167 Гкал (показники з дорахуваннями)

Детальний розрахунок:

Різниця3= 82,6167 Гкал,

82,6167 Гкал* 1,0003% (втрати від меж розподілу) = 82, 64149 Гкал (до розподілу населенню);

82,64149 Гкал*1180,93 грн/Гкал /5524,61 м2 (опал, площа) =17,66528 грн/м2 (т.ІІ а.с.111).

На заяву ОСОБА_21 вх. № 1857 від 05 лютого 2018 року ТОВ «Сумитеплоенерго» надало інформацію, а саме: копії актів прийому-передачі теплової енергії по будинковому лічильнику теплової енергії за жовтень 2013 квітень 2014 рокі. - 7 арк., оборотну відомість по його особовому рахунку за жовтень 2013 квітень 2014 років -1 арк., будинковий лічильник теплової енергії, встановлений на його будинку, рахує спожиту теплову енергію в Гкал (т.ІІ а.с.113).

ТОВ «Сумитеплоенерго» надало акти прийому-передачі теплоенергії за адресою: АДРЕСА_6 за жовтень 2013 року, за листопад 2013 року, за гурдень 2013 року, за січень 2014 року, за лютий 2014 року, за березень 2014 року, за квітень 2014 року (т.ІІ а.с.114-120).

29 серпня 2001 року мж ТОВ «Сумитеплоенерго» та ОСОБА_25 укладено договір про надання послуг з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_50 (т.ІІ а.с.127).

Суду надано актиприйому-передачі теплоенергії за адресою: АДРЕСА_18 за січень 2018 року (т.ІІ, а.с.147, 148).

На запит ОСОБА_3 № 218 від 11 липня 2017 року ТОВ «Сумитеплоенерго» надало відповідь про те, що форма та порядок складання річного плану виробництва, транспортування та постачання теплової енергії визначається Постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Процедури встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання» від 31.03.2016 № 528.

В річному плані виробництва, транспортування та постачання теплової енергії відображається інформація об`єм відпуску теплової енергії з колекторів, надходження в мережу ліцензіата теплової енергії, яка вироблена іншими виробниками (Гкал), корисний відпуск теплової енергії з мереж ліцензіата (Гкал), теплове навантаження об`єктів теплоспоживання власних споживачів ліцензіата (Гкал/год) та інша інформація щодо планових показників виробництва, транспортування та постачання теплової на відповідний рік. Вся інформація заноситься Товариством (ліцензіатом) у відповідні колонки річного плану та подається: до НКРЕКП, в порядку передбаченому Постановою НКРВКП від 31.03.2016 № 528.

Відповідного Постанови НКРВКП від 31.03.2016 №528 для встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання Комісії подається заява встановленої форми згідно- ч.2 п,2.2. Постанови НКРЕКП від 31.03.2016 -№528 до заяви додаються у паперовому та електронному вигляді розрахунки, підтвердні й обґрунтовувальні матеріали та документи, що використовувалися під час проведення таких розрахунків: річний план виробництва транспортування та постачання теплової енергії (додаток 2), погоджений відповідними органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Проте, інформація яку він запитує, є внутрішнім документом Товариства, який подається на встановлення тарифу, а не інформацією щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Враховуючи зазначене та виходячи із положень п.4 ч. 1 ст. 13 та ч.3 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» стосовно інформації, яка запитується, ТОВ «Сумитеплоенерго» не може бути визнано розпорядником інформації для цілей Закону України «Про, доступ до публічної інформації», відповідно вимоги останнього на ТОВ «Сумитеплоенерго» поширюватись не можуть (т.ІІ а.с.151-152).

На запит голови громадської експертної комісії з питань соціально-економічного розвитку при Сумській міській раді Фролкова А.В. 27 вересня 2016 року ТОВ «Сумитеплоенерго» надало відповідь стосовно обґрунтованості тарифів на теплову енергію для споживачів ТОВ «Сумитеплоенерго» (т.ІІ, а.с.156-157, 171-172).

На адресу Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради 15 серпня 2016 ТОВ «Сумитеплоенерго» надіслало повідомлення про те, що ТОВ «Сумитеплоенерго» розглянуто пропозицію громадської експертної комісії з питань соціально-економічного розвитку та бюджету щодо виконання перерахунку плати за опалення споживачам, які мешкають у багатоквартирних будинках обладнаних приладами обліку теплової енергії.

За результатами розгляду повідомляється, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2015 р. №1037 «Про запровадження перерахунку вартості послуги з централізованого опалення залежно від температури зовнішнього повітря» внесені зміни зо постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630.

Так, за відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії плата за надані послуги з централізованого опалення справляється з розрахунку за 1 квадратний метр опалювальної площі квартири та з врахуванням фактичної температури зовнішнього повітря фактичної кількості днів надання послуги в місяці, який є розрахунковим (п.21 Постанови № 630).

Виконання перерахунку плати за опалення споживачам, що мешкають у багатоквартирних будинках обладнаних приладами обліку теплової енергії не передбачено чинними нормативно-правовими актами (т. ІІ а.с.161,176).

На запит ОСОБА_3 № 218 від 11 липня 2017 року щодо надання річного плану на 2017 рік виробництва, транспортування та постачання теплової енергії 18 липня 2017 року ТОВ «Сумитеплоенерго» надало відповідь (т.ІІ а.с.166-167).

Між ТОВ «Сумитеплоенерго» та ОСОБА_5 погоджено акти прийому-передачі за адресою: АДРЕСА_6 за листопад 2018 року, за жовтень 2018 року, за квітень 2018 року та за лютий 2018 року (т.IV а.с.248-250,т. V а.с.2).

Головою ТОВ «Сумитеплоенерго» в присутності представників жильців будинку, в тому числі за адресою: АДРЕСА_6 складено акт перевірки та зняття показників приборів обліку теплової енергії від 22 січня 201 року (т.V а.с.3).

Суду надано акти прийому-передачі теплової енергії за адресою: АДРЕСА_6 : за грудень 2017 року, за листопад 2017 року, за жовтень 2017 року, за квітень 2017 року, за березень 2017 року, за лютий 2017 року, за січень 2017 року (т.V а.с.4-10).

07 лютого 2011 року ТОВ «Сумитеплоенерго» на адресу голови ОСББ «Сонечко» на звернення вх.1398 (1378) від 24 січня 2018 року повідомлено про те, що оскільки грудень місяць є останнім місяцем фінансового року, на вимогу Департаменту соціального захисту населення (є офіційний лист) вони були зобов`язані не пізніше ніж 22-го 2017 року надати інформацію по нарахуваннях пільг та субсидій населенню.

Для того, щоб отримати в повному обсязі інформацію для нарахувань, на вказану вище дату, підприємство ініціювало зняття показників засобів обліку у період часу з 17 по 20 грудня включно. Тобто, за таких умов, обсяг споживання теплової енергії по лічильникам, який мав місце з 20-го по 31 грудня, залишився б не облікований.

До того ж, підприємство очікувало підняття тарифу (тариф затверджений Постановою ЕКП№ 153 6 від 31.12.2017р.)

Таким чином, було прийнято рішення виконати донарахування до кінця грудня місяця по серередньодобовому споживанню, по кожному, будинку (виходячи з фактичних показників по кожному будинку), для уникнення непорозумінь при нарахуванні після підвищення тарифу на опалення. Інформація по загальнобудинковому лічильнику по пр. М. Лушпи буд. 57:

І) 26.11.17р.= 1433,2 Гкал (попередні показники);

17.12.17р.= 1482,77 Гкал (поточні показники);

21 день= різниця складає - 49,57 Гкал.

2) 49,57 Гкал /21 день =2,360476 Гкал - середньодобове споживання теплової енергії,

3) 2,360476 Гкал*14 днів (31-17)=33,0467 Гкал- дораховано до 31.12.17 р.

Отже, показники на 31.12.17р. склали =1515,8167 Гкал (показники з дорахуваннями)

Детальний розрахунок:

Різниця 3= 82,6167 Гкал,

82,6167 Гкал* 1,0003% (втрати від меж розподілу) = 82, 64149 Гкал (до розподілу населенню);

82,64149 Гкал*1180,93 грн/Гкал /5524,61 м2 (опал, площа) =17,66528 грн/м2 (т.V а.с.61).

Суду надано акти прийому-передачі теплової енергії за адресою: АДРЕСА_6 : за жовтень 2017 року, за листопад 2017 року, за грудень 2017 року, за січень 2018 року, за лютий 2018 року, за березень 2018 року, за квітень 2018 року (т.V а.с.66-72).

На звернення до Сумського обласного контактного центру № 3-4264/01-СОКЦ від 17 грудня 2018 року ТОВ «Сумитеплоенерго» повідомило, що в опалювальному сезоні 2017 - 2018 років нарахування за спожиту теплову енергію проведені згідно показників будинкового лічильника теплової енергії, встановленого в Вашому будинку (від показників лічильника 1361,2700 Гкал на початок опалювального сезону до показників лічильника 1784,4260 Гкал на кінець опалювального сезону). Архівні дані у внутрішній пам`яті теплообчислювача відсутні.Підстави для проведення коригувань відсутні (т.V а.с.111).

На звернення ОСОБА_5 від 09 лютого 2018 року № 2126 ТОВ «Сумитеплоенерго» повідомило, що показання будинкових приладів обліку теплової енергії знімаються працівниками ТОВ «Сумитеплоенерго», які мають при собі посвідчення працівника ТОВ «Сумитеплоенерго». В посвідченні зазначається ПІБ працівника, його фото та посада. Посвідчення має печатку ТОВ «Сумитеплоенерго».

Згідно пункту 23 чинних Правил користування тепловою енергією (затверджені Постановою КМ України від 03 жовтня 2007 року № 1198) розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на підставі показів вузла обліку;

показання будинкових приладів обліку теплової енергії знімаються як працівниками «Сумитеплоенерго», так і за допомогою систем дистанційного зняття показань. Таке зняття може здійснюватися без присутності споживача або його представника згідно закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22 червня 2017 року №2119- VІІІ;

зняті показання будинкових приладів обліку теплової енергії заносяться в Акт перевірки та зняття показань приладу обліку теплової енергії по кожному вузлу обліку окремо. Показання підтверджує представник споживача своїм підписом (т.V а.с. 112).

На заяву ОСОБА_21 від 05 лютого .2018 року № 1857 ТОВ «Сумитеплоенерго» надало запитувану інформацію, а саме: копії актів прийому-передачі теплової енергії по будинковому лічильнику теплової енергії за жовтень 2013 - квітень 2014 років - 7 арк., оборотну відомість по Вашому особовому рахунку за жовтень 2013 - квітень 2014 років -1 арк., будинковий лічильник теплової енергії, встановлений на Вашому будинку, рахує спожиту теплову енергію в Гкал (т.V 113).

Стороною відповідача надано суду акти прийому-передачі теплоенергії за адресою: АДРЕСА_6 за жовтень 2013 року, за листопад 2013 року, за грудень 2013 року, за січень 2014 року, за лютий 2014 року, за березень 2014 року, за квітень 2014 року (т.V, а.с.114-120).

ТОВ «Сумитеплоенерго» на запит Зарічного районного суду м. Суми надало довідку 08 січня 2001 року про те, що теплова потужність систем опалення будинків за адресою: АДРЕСА_51 0, 0975 Гкал/год. Будинки АДРЕСА_9 та АДРЕСА_11 не обслуговуються ТОВ «Сумитеплоенеого» (т.V а.с.123).

01 лютого 2021 року між ТОВ «Сумитеплоенерго» та Сумським міським громадським відділенням ветеранів всеукраїнського об`єднання ветеранів укладено Договір № 1 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (т.V а.с.181-187).

Постановою Київського Апеляційного Господарського суду від 15 листопада 2017 року у справі № 910/1331/14 за позовом ТОВ«СУМИТЕПЛОЕНЕРГО» до Антимонопольного комітету України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: виконавчий комітет Сумської міської ради про визнання недійсним рішення, апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на рішення господарського суду міста Києва від 31 травня 2017 року у справі № 910/1331/14 залишено без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 31 травня 2017 року у справі № 910/1331/14 змінено, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції: «Визнати недійсними пункти 2, 3, 4 рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 27.11.2013 № 31-р/тк «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу. Стягнуто з Антимонопольного комітету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн. 00 коп.» (т. VI, а.с.109-111).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07 серпня 2014 року у справі № 920/388/18 за позовом Виконавчого комітету Сумської міської ради, м. Суми, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ «Сумитеплоенерго» м. Суми до Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Суми про визнання недійсним рішення, апеляційні скарги позивача та третьої особи задоволено. Рішення господарського суду Сумської області від 17 квітня 2014 року у справі №920/388/14 скасовано. Прийнято нове рішення. Позов задоволено. Визнано недійсним рішення адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.11.2013 року №95 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» по справі №02-06/72-2010 (т. VI а.с.112-116).

Суду надано акти перевірки та зняття показників приборів обліку теплової енергії за 29 жовтня 2017 року, за 28 листопада 2017 року, за 20 грудня 2017 року (т. VI а.с.121-123).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07 серпня 2014 року у справі № 920/388/14 за позовом Виконавчого комітету Сумської міської ради, м. Суми, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ «Сумитеплоенерго», м. Суми до Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Суми про визнання недійсним рішення, рішення господарського суду Сумської області від 17 квітня 2014 року у справі № 920/388/14 скасовано.

Прийнято нове рішення.

Позов задоволено. Визнано недійсним рішення адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.11.2013 року №95 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» по справі №02-06/72-2010.

Судом у вказаній справі встановлено, що 09 жовтня 2008 року ТОВ «Сумитеплоенерго» звернулося до Виконавчого комітету Сумської міської ради з листом № 3553, в якому надало на погодження розрахунок двоставкового тарифу на централізоване опалення для населення на 2008 рік.

10 жовтня 2008 року Виконавчим комітетом Сумської міської ради прийнято рішення № 488 «Про тарифи на послуги з теплопостачання, що надаються на базі міського цілісного майнового комплексу по виробництву та транспортуванню тепла та електричної енергії ТОВ «Сумитеплоенерго», яким для нарахування плати для населення за виробництво, транспортування та постачання теплової енергії для централізованого опалення встановлено двоставковий тариф, який складається з плати за приєднане теплове навантаження і плати за спожиту теплову енергію. Погоджено тарифи на послуги з централізованого опалення та на послуги з постачання гарячої води, що надаються на базі міського цілісного майнового комплексу з виробництва та транспортування тепла, виконавцем послуги ТОВ «Сумитеплоенерго» споживачам міста (т.І а.с.15-16).

В подальшому ТОВ «Сумитеплоенерго» звернулося до Виконавчого комітету Сумської міської ради з листами №5484 від 21.12.2010 року та №5559 від 27.12.2010 року, в яких надало на погодження до розрахунок тарифів на послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води для населення .

Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 28.12.2010 року №830 «Про тарифи на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються на базі міського цілісного майнового комплексу по виробництву та транспортуванню тепла та електричної енергії ТОВ «Сумитеплоенерго» для населення» встановлено двоставковий тариф на послуги з централізованого опалення, який складається з плати за приєднане теплове навантаження і плати за спожиту теплову енергію та тариф на послуги централізованого постачання гарячої води для населення. Для установ, які розраховувалися по тарифу для населення як юридичні особи встановлено тариф на послуги централізованого опалення та постачання гарячої води з ПДВ в розмірі 253,57 грн/Гкал..

Згідно із ч. 1 ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення.

Рішенням адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №95 від 28.11.2013 року у справі №02-06/72-2010 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" визнано дії виконавчого комітету Сумської міської ради, які полягають у погодженні тарифів на послуги з централізованого опалення, розрахованих із порушенням порядку їх формування, порушенням, передбаченим пунктом 7 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді вчинення дій, заборонених згідно із статтею 17 Закону України "Про захист економічної конкуренції" в частині легітимації вчинення ТОВ "Сумитеплоенерго" порушення, передбаченого пунктом 2 статті 50 та частиною 1 статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг з централізованого опалення в межах території обслуговування в м. Суми, що призвело до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

З матеріалів справи вбачається, що Сумське обласне територіального відділення Антимонопольного комітету України вважало дії позивача, які полягали у погодженні тарифів на послуги з централізованого опалення, розрахованих із порушенням порядку їх формування, порушенням, передбаченим пунктом 7 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді вчинення дій, заборонених згідно із статтею 17 Закону України "Про захист економічної конкуренції" в частині легітимації вчинення ТОВ "Сумитеплоенерго" порушення, передбаченого пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг з централізованого опалення в межах території обслуговування в м. Суми, що призвело до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Згідно із п. 7 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, вчинення дій, заборонених згідно із статтею 17 цього Закону.

Статтею 17 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що забороняються дії чи бездіяльність органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю (колегіального органу чи посадової особи), що полягають у схиленні суб`єктів господарювання, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю до порушень законодавства про захист економічної конкуренції, створенні умов для вчинення таких порушень чи їх легітимації.

Порушенням законодавства про захист економічної конкуренції також є зловживання монопольним (домінуючим) становищем (п. 2 ст. 50 Закону).

Відповідно до статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

При цьому, Сумське обласне територіального відділення Антимонопольного комітету України, з яким погодився суд першої інстанції, стверджувало, що ТОВ "Сумитеплоенерго" було порушено порядок розрахунку умовно-постійної складової двоставкого тарифу на послуги централізованого опалення, оскільки місячна абонентська плата розрахована як відношення умовно-постійної частини витрат на надання послуги централізованого опалення до опалювальної площі, що суперечить вимогам пункту 113 Порядку формування тарифів та додатку 6 Розрахунку умовно-постійної і умовно-змінної частин витрат теплопостачального підприємства на послуги з централізованого опалення та двоставкових тарифів на послуги з централізованого опалення до постанови "Про затвердження Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води" № 955 від 10 липня 2006 року.

Однак, у відповідності до пункту 113 вищезазначеного Порядку формування тарифів (який був чинним на момент прийняття рішень позивачем) двоставковий тариф на послуги з централізованого опалення складається з:

умовно-змінної частини тарифу, яка компенсує умовно-змінну частину витрат і визначається в розрахунку на 1 Гкал теплової енергії, спожитої на централізоване опалення, або в розрахунку на 1 кв. метр загальної опалюваної площі відповідно до розрахункової норми витрат теплової енергії на опалення в даному населеному пункті для житлових будинків, не обладнаних лічильниками теплової енергії (рядок 11 додатка 5), та відповідної частини прибутку;

річної (місячної) абонентської плати, яка компенсує умовно-постійну частину витрат на надання послуг з централізованого опалення і розраховується на теплове навантаження об`єкта теплоспоживання на 1 Гкал/г або для населення, за відсутності в житлових будинках приладів обліку, на 1 кв. метр загальної опалюваної площі відповідно до нормативної величини питомого теплового навантаження системи опалення в даному населеному пункті (рядок 12 додатка 5), та відповідної частини прибутку.

Крім того, пунктом 95 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 року (який є чинним на сьогодні) передбачено, що двоставковий тариф на послуги з централізованого опалення складається з:

умовно-змінної частини тарифу, яка компенсує умовно-змінну частину витрат і визначається з розрахунку на 1 Гкал теплової енергії, використаної для централізованого опалення, або з розрахунку на 1 кв. метр загальної опалюваної площі відповідно до розрахункової норми витрат теплової енергії на опалення у відповідному населеному пункті для житлових будинків, не обладнаних лічильниками теплової енергії, та відповідної частини прибутку;

річної (місячної) абонентської плати, яка компенсує умовно-постійну частину витрат на надання послуг з централізованого опалення і обчислюється з урахуванням теплового навантаження об`єкта теплоспоживання на 1 Гкал/год. для всіх категорій споживачів, а для населення за відсутності в житлових будинках приладів обліку - на 1 кв. метр загальної опалюваної площі відповідно до нормативної величини питомого теплового навантаження системи опалення у відповідному населеному пункті, та відповідної частини прибутку.

З аналізу положень вищевказаних Порядків вбачається, що розрахунок абонентської плати для населення здійснюється на 1 метр квадратний, а не на 1 Гкал, як стверджував відповідач.

Таким чином, твердження відповідача та висновок господарського суду Сумської області стосовно того, що ТОВ «Сумитеплоенерго» було порушено порядок розрахунку умовно-постійної складової двоставкого тарифу на послуги централізованого опалення є необґрунтованим та не відповідає нормам чинного законодавства.

Враховуючи наведене, ТОВ «Сумитеплоенерго» не було вчинено порушення, передбаченого пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг з централізованого опалення в межах території обслуговування в м. Суми, в зв`язку з чим, дії Виконавчого комітету Сумської міської ради, які полягали у погодженні тарифів на послуги з централізованого опалення, не можуть вважатися порушенням, передбаченим пунктом 7 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення дій, заборонених згідно із статтею 17 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Колегія суддів також звертає увагу на те, що предметом розгляду даної справи є спір щодо правомірності розрахунку третьою особою та погодження позивачем двоставкового тарифу на послуги з централізованого опалення для населення, а не тарифу на теплову енергію, оскільки у відповідності до положень Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ТОВ "Сумитеплоенерго" не продає теплову енергію населенню в місці її виробництва, а надає послугу з централізованого опалення в квартирах споживачів.

Крім того, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновку про те, що тарифи на послуги з централізованого опалення, розраховані третьою особою та погоджені позивачем, є завищеними. Колегія суддів не погоджується з даним висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

При цьому, Сумське обласне територіального відділення Антимонопольного комітету України, з яким погодився суд першої інстанції, стверджувало, що ТОВ «Сумитеплоенерго» було порушено порядок розрахунку умовно-постійної складової двоставкого тарифу на послуги централізованого опалення, оскільки місячна абонентська плата розрахована як відношення умовно-постійної частини витрат на надання послуги централізованого опалення до опалювальної площі, що суперечить вимогам пункту 113 Порядку формування тарифів та додатку 6 Розрахунку умовно-постійної і умовно-змінної частин витрат теплопостачального підприємства на послуги з централізованого опалення та двоставкових тарифів на послуги з централізованого опалення до постанови Про затвердження Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води № 955 від 10 липня 2006 року.

Однак, у відповідності до пункту 113 вищезазначеного Порядку формування тарифів (який був чинним на момент прийняття рішень позивачем) двоставковий тариф на послуги з централізованого опалення складається з:

умовно-змінної частини тарифу, яка компенсує умовно-змінну частину витрат і визначається в розрахунку на 1 Гкал теплової енергії, спожитої на централізоване опалення, або в розрахунку на 1 кв. метр загальної опалюваної площі відповідно до розрахункової норми витрат теплової енергії на опалення в даному населеному пункті для житлових будинків, не обладнаних лічильниками теплової енергії (рядок 11 додатка 5), та відповідної частини прибутку;

річної (місячної) абонентської плати, яка компенсує умовно-постійну частину витрат на надання послуг з централізованого опалення і розраховується на теплове навантаження об`єкта теплоспоживання на 1 Гкал/г або для населення, за відсутності в житлових будинках приладів обліку, на 1 кв. метр загальної опалюваної площі відповідно до нормативної величини питомого теплового навантаження системи опалення в даному населеному пункті (рядок 12 додатка 5), та відповідної частини прибутку.

Крім того, пунктом 95 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 року (який є чинним на сьогодні) передбачено, що двоставковий тариф на послуги з централізованого опалення складається з:

умовно-змінної частини тарифу, яка компенсує умовно-змінну частину витрат і визначається з розрахунку на 1 Гкал теплової енергії, використаної для централізованого опалення, або з розрахунку на 1 кв. метр загальної опалюваної площі відповідно до розрахункової норми витрат теплової енергії на опалення у відповідному населеному пункті для житлових будинків, не обладнаних лічильниками теплової енергії, та відповідної частини прибутку;

річної (місячної) абонентської плати, яка компенсує умовно-постійну частину витрат на надання послуг з централізованого опалення і обчислюється з урахуванням теплового навантаження об`єкта теплоспоживання на 1 Гкал/год. для всіх категорій споживачів, а для населення за відсутності в житлових будинках приладів обліку - на 1 кв. метр загальної опалюваної площі відповідно до нормативної величини питомого теплового навантаження системи опалення у відповідному населеному пункті, та відповідної частини прибутку.

З аналізу положень вищевказаних Порядків вбачається, що розрахунок абонентської плати для населення здійснюється на 1 метр квадратний, а не на 1 Гкал, як стверджував відповідач.

Таким чином, твердження відповідача та висновок господарського суду Сумської області стосовно того, що ТОВ Сумитеплоенерго було порушено порядок розрахунку умовно-постійної складової двоставкого тарифу на послуги централізованого опалення є необґрунтованим та не відповідає нормам чинного законодавства.

Враховуючи наведене, ТОВ Сумитеплоенерго не було вчинено порушення, передбаченого пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг з централізованого опалення в межах території обслуговування в м. Суми, в зв`язку з чим, дії Виконавчого комітету Сумської міської ради, які полягали у погодженні тарифів на послуги з централізованого опалення, не можуть вважатися порушенням, передбаченим пунктом 7 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді вчинення дій, заборонених згідно із статтею 17 Закону України Про захист економічної конкуренції.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що предметом розгляду даної справи є спір щодо правомірності розрахунку третьою особою та погодження позивачем двоставкового тарифу на послуги з централізованого опалення для населення, а не тарифу на теплову енергію, оскільки у відповідності до положень Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ТОВ Сумитеплоенерго не продає теплову енергію населенню в місці її виробництва, а надає послугу з централізованого опалення в квартирах споживачів.

Крім того, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновку про те, що тарифи на послуги з централізованого опалення, розраховані третьою особою та погоджені позивачем, є завищеними. Колегія суддів не погоджується з даним висновком, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на момент розрахунку та погодження тарифів) виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг і подають їх на затвердження органам місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку.

У відповідності до ч. З ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Пунктом 95 Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №955 від 10.07.2006 р. (в редакції, що діяла в спірний період) передбачено, що висновок щодо розрахунків економічно обґрунтованих планованих витрат, пов`язаних з наданням послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води, надається Державною інспекцією з контролю за цінами або її територіальними органами в порядку, встановленому Мінекономіки.

Відповідно до п. З Порядку надання висновків щодо розрахунків економічно обґрунтованих планових витрат на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, виробництва, транспортування, постачання теплової енергії, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, послуги з вивезення побутових відходів, а також технічного обслуговування ліфтів, затвердженого наказом Міністерства економіки України від 7 березня 2007 р. №67, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 березня 2007 р. за №222/13489, звернення виконавців/виробників до вповноваженого органу щодо перегляду тарифів подається за наявності висновків Державної інспекції з контролю за цінами (територіального органу) щодо розрахунків економічно обгрунтованих планових витрат на виробництво житлово-комунальних послуг.

Матеріали справи містять висновки Державної інспекції з контролю за цінами в Сумській області №185, 186, 187, 188, 189 та 190 від 13.08.2008 р., №359, 360, 361, 362, 363, 364, 365, 366 та 367 від 06.10.2008 р., №275, 276, 277, 278 та 279 від 16.12.2009 р., №96 та №98 від 16.08.2010 р. щодо розрахунку економічно обґрунтованих планових витрат на виробництво житлово-комунальних послуг, відповідно до яких витрати ТОВ «Сумитеплоенерго» на виробництво складових послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (виробництво, транспортування, постачання теплової енергії) для населення є економічно обґрунтованими.

Вищевказані висновки Державної інспекції з контролю за цінами в Сумській області ТОВ «Сумитеплоенерго» в 2008 та в 2010 роках надавало до Виконавчого комітету Сумської міської ради, який на підставі даних висновків підтвердив економічну обґрунтованість розрахунку тарифу, прийнявши рішення №488 від 10.10.2008 р. та рішення №830 від 28.12.2010 р., якими затвердив двоставковий тариф на послугу з централізованого опалення для населення.

Таким чином, колегія суддів, враховуючи, що тариф на послугу з централізованого опалення для населення затверджений рішеннями Виконавчого комітету Сумської міської ради у розмірі економічно обґрунтованих витрат на надання даної послуги, вважає висновок місцевого господарського суду про те, що тарифи на послуги з централізованого опалення є завищеними, безпідставним та таким, що спростовується як обставинами справи, так і нормами чинного законодавства.

До того ж, матеріалами справи підтверджується правомірність та законність формування (розрахунку) третьою особою двоставкових тарифів на послуги з централізованого опалення для населення в 2008 та 2012 роках.

Такий висновок вбачається з акту Державної інспекції з контролю за цінами в Сумській області №407 від 09.12.2009 року, складеного за результатом перевірки правомірності формування та застосування ТОВ «Сумитеплоенерго» тарифів на послуги з централізованого опалення, довідки Державної інспекції з контролю за цінами в Сумській області про цінове дослідження від 04.12.2009 року, складеної за результатом проведеного цінового дослідження з питань формування тарифу на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а також обґрунтованості їх застосування, та акту перевірки Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг №61 від 23.08.2013 року, складеного за результатами проведення планової перевірки ТОВ «Сумитеплоенерго», в тому числі в частині дотримання вимог нормативно-правових актів при формуванні та застосуванні тарифів на послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води для населення.

Також колегія суддів звертає увагу на той факт, що кінцевим результатом дій позивача щодо погодження третій особі тарифів на послуги з централізованого опалення, які відповідач вважав такими що порушують вимоги законодавства, є його рішення, в яких втілюються такі дії.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Матеріали справи свідчать, що рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.10.2008 р. №488 «Про тарифи на послуги з теплопостачання, що надаються на базі міського цілісного майнового комплексу по виробництву та транспортуванню тепла та електричної енергії ТОВ «Сумитеплоенерго» було оскаржено до Зарічного районного суду м. Суми.

Даним судом було прийнято постанову від 25.10.2010 р. у справі №2-а-869/2010 р., залишену без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.01.2011 р., та постанову від 18.11.2009 р. у справі №2-а-2818/09, залишену без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2010 р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.11.2013 р., в яких відмовлено в задоволенні позовів та встановлено, що рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.10.2008 р. №488 прийнято відповідно до вимог Закону, уповноваженим органом в межах та у спосіб передбачений чинним законодавством і правових підстав для визнання його недійсним немає.

Рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 28.12.2010 року №830 «Про тарифи на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються на базі міського цілісного майнового комплексу по виробництву та транспортуванню тепла та електричної енергії ТОВ «Сумитеплоенерго» для населення» також оскаржувалось до суду.

Так, Зарічним районним судом м. Суми було прийнято постанову від 12.10.2011 р. по справі №2-а-4906/11, залишену без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2012 р., якою відмовлено в задоволенні позову та встановлено, що рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 28.12.2010 року №830 прийнято ним в межах та в порядку, визначених чинним на час його прийняття законодавством.

Колегія суддів прийшла до висновку, що рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.10.2008 р. №488 та від 28.12.2010 року №830 прийняті позивачем відповідно до вимог законодавства, в межах та у спосіб передбачений законом, вони є чинними та не скасованими. В зв`язку з чим відсутні підстави стверджувати, що дії позивача щодо погодження третій особі тарифів на послуги з централізованого опалення, є такими що порушують вимоги законодавства, зокрема, й Закону України «Про захист економічної конкуренції» (т. VІ а.с.112-116).

Згідно наявних відомостей в Єдиному державному реєстрі судових рішень постановою Вищого господарського суду України від 29 жовтня 2014 року постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07 серпня 2014 року у справі № 920/388/14 господарського суду Сумської області залишено без змін, а касаційну скаргу Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України - без задоволення.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 25 жовтня 2010 року у справі № 2-а-869/10 за адміністративним позовом ОСОБА_26 до виконавчого комітету Сумської міської ради, третя особа: особа ТОВ «Сумитеплоенерго» про визнання рішення недійсним в задоволенні позовних відмовлено за необґрунтованістю.

Судом в даній справі встановлено, що рішення виконавчого комітету Сумської міської ради 10 жовтня 2008 року виконкомом Сумської міської ради за №488 «Про тарифи на послуги з теплопостачання, що надаються на базі міського цілісного майнового комплексу по виробництву та транспортуванню тепла та електричної енергії ТОВ «Сумитеплоенерго» прийнято відповідно до вимог Закону, уповноваженим органом. Правових підстав для визнання даного рішення недійсним у суду немає. Аналогічних висновків прийшов суд і з приводу законності прийняття рішення №41 від 26 січня 2010 року, дане рішення прийнято відповідно до висновку Державної інспекції з контролю за цінами в Сумській області щодо економічної обґрунтованості планових витрат. Даною інспекцією у своїх висновках зазначено, що розрахунки планових витрат на послуги з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії від котелень ТОВ «Сумитеплоенерго» є економічно обґрунтованим. Рішення прийнято уповноваженим органом на підставі п.п.2 п. а ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яким до відання виконавчих органів рад належить встановлення в порядку і в межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади, погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які належать до комунальної власності (т. ІХ, а.с.159-160).

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 18 листопада 2009 року у справі № 2-а-2818/00 за адміністративним позовом ОСОБА_27 до виконавчого комітету Сумської міської ради, треті особи: ТОВ «Сумитеплоенерго» про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.10.2008 року № 488 «Про тарифи на послуги з теплопостачання, що надаються на базі міського цілісного майнового комплексу по виробництву та транспортуванню тепла та електричної енергії ТОВ «Сумитеплоенерго», в задоволенні позову відмовлено.

Судом у даному рішенні встановлено, що рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.10.2008 року № 488 «Про тарифи на послуги з теплопостачання, що надаються на базі міського цілісного майнового комплексу по виробництву та транспортуванню тепла та електричної енергії ТОВ «Сумитеплоенерго» в частині затвердження тарифів на теплову енергію, що виробляється на окремо розташованих котельнях, прийнято відповідачем з дотриманням вимог діючого законодавства (т. ІХ, а.с.162-164).

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 12 жовтня 2011 року у справі № 2-а-4906/11 у справі за позовом ОСОБА_17 до виконавчого комітету Сумської міської ради, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго», ОСОБА_28 про визнання нечинним рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 830 від 28 грудня 2010 року, в задоволенні відмовлено.

У цьому рішенні встановлено, що виконавчий комітет Сумської міської ради наділений повноваженнями на прийняття рішень про встановлення цін (тарифів) на житлово-комунальні послуги. Рішення № 830 від 28.12.2010 року про встановлення ТОВ «Сумитеплоенерго» двоставкового тарифу на централізоване опалення та тариф на постачання гарячої води прийняте виконавчим комітетом Сумської міської ради відповідно до затвердженого постановою НКРЕ від 14.12.2010 року; 1761 тарифу на теплову енергію для населення, а також на підставі висновків Державної інспекції з контролю за цінами в Сумській області, постанови НКРЕ він 29.07.2010 року № 922, тобто в межах та в порядку, визначених чинним на час його прийнятті законодавством.

Суд не погодився з твердженнями позивачки про те, що оскаржуване нею рішення змусило споживачів житлово-комунальних послуг міста двічі сплачувати за обслуговуванні внутрішньо будинкових мереж, як житлово-експлуатаційним організаціям, так і ТОВ «Сумитеплоенерго». Як вбачається з встановлених рішенням виконавчого комітету Сумської міське ради № 830 від 28.12.2010 року тарифів до їх структури не входять витрати на утримання внутрішньо будинкових мереж, так як внутрішньо будинкові мережі обслуговуються в м. Суми житлово-експлуатаційними підприємствами, а не ТОВ «Сумитеплоенерго» (т. ІХ, а.с.166-170).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15 листопада 2017 року у справі № 910/1331/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» до антимонопольного комітету України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Виконавчий комітет Сумської міської ради, апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на рішення господарського суду міста Києва від 31.05.2017 у справі № 910/1331/14 залишено без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 31.05.2017 у справі № 910/1331/14 змінено та викладено його резолютивну частину в наступній редакції: «Визнати недійсними пункти 2, 3, 4 рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 27.11.2013 № 31-р/тк "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.Стягнути з Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45; ідентифікаційний код 00032767) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СУМИТЕПЛОЕНЕРГО" (40030, Сумська обл., м. Суми, вул. Друга Залізнична, буд. 10; ідентифікаційний код: 33698892) витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.»

Судом у дані справі зазначено, що враховуючи, що у справі № 920/388/14 так і у даній справі, відповідно як в оскаржуваному рішенні так і в рішенні від 28.11.2013 № 95 досліджувалися одні і ті самі обставини дотримання позивачем порядку формування двоставкових тарифів на послуги з централізованого опалення, розрахованих в 2008-2010 та затверджених рішенням Виконкому від 10.10.2008 № 488 та від 28.12.2010 № 830, суд першої інстанції правомірно визнав обставини встановлені у справі № 920/388/14 преюдиціальними для даної справи і які підлягають обов`язковому врахуванню під час вирішення даного спору.

Таким чином, у справі № 920/388/14 встановлено, що ТОВ "Сумитеплоенерго" не було вчинено порушення, передбаченого пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг з централізованого опалення в межах території обслуговування в м. Суми.

Відповідач посилається на п. 113 Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою КМУ від 10.07.2006 № 955, яким передбачено розрахунок абонентської плати на теплове навантаження об`єкта тепло споживання на 1 Гкал/год, а для населення, за відсутності в житлових будинках приладів обліку, на 1 кв. метр загальної опалювальної площі. Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції, з тексту Порядку формування тарифів, затвердженого постановою КМУ від 10.07.2006 № 955 вбачається, що пункт 113 Порядку, який міститься в розділі ІV Порядку, було включено до Порядку лише постановою КМУ від 02.03.2010 № 231.

Станом на вересень 2008 року - на момент розрахунку позивачем у 2008 році двоставкового тарифу на послуги з централізованого опалення діяла редакція Порядку формування тарифів, із змінами, внесеними постановою КМУ від 24.10.2007 № 1267, яка не містила п. 113, не вимагала і не передбачала розрахунку абонентської плати для населення на теплове навантаження і взагалі не містила вимог щодо врахування теплового навантаження при розрахунку двоставкових тарифів.

Також Порядок формування тарифів в редакції станом на 2008 не містив і додатку № 5 "Вихідні дані та техніко-економічні показники, необхідні для розрахунку двоставкових тарифів на надання послуг з централізованого опалення", пункт 12 якого передбачає врахування показника питомого теплового навантаження системи опалення. Додаток № 5 був внесений лише постановою КМУ від 02.03.2010 № 231.

Відтак, висновок, викладений в оспорюваному рішенні про те, що інформація про теплове навантаження була в 2008 році необхідною умовою для розрахунку двоставкового тарифу на послуги з централізованого опалення є необґрунтованим та суперечить змісту Порядку № 955, в редакції, що діяла станом на вересень 2008 року.

Враховуючи викладене помилковим є посилання відповідача на п. 96 Порядку формування тарифів, затвердженого постановою КМУ від 10.07.2006 № 955, яким передбачено як визначається теплове навантаження, - станом на 2008 рік, на момент розрахунку позивачем абонентської плати, п. 96 Порядку формування тарифів в редакції постанови КМУ від 02.03.2010 № 231 ще не існувало.

Судом першої інстанції вірно вказано на необґрунтованість посилань відповідача на те, що пункт 113 Порядку № 955 діяв на момент розрахунку позивачем двоставкового тарифу в 2010 році, оскільки Комітетом не прийнято до уваги, що у 2010 році позивач не розраховував умовно-постійної складової двоставкового тарифу абонентської плати, а виконав корегування лише умовно-змінної частини і лише в частині вартості палива (подорожчання газу) як вбачається з рішення Виконкому від 10.10.2008 № 488 та рішення Виконкому від 28.12.2010 № 830 абонентська плата була затверджена у розмірі 0,89 грн. на 1 кв.м. опалювальної площі і не змінювалась в 2010 році.

Враховуючи вищевикладене, висновок відповідача про порушення позивачем порядку розрахунку двоставкових тарифів на послуги з централізованого опалення, є необґрунтованим (т. ІХ а.с.171-180).

За висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 26 липня 2019 року № 2843 по першому питанню в результаті дослідження наданих на експертизу документів, експертом встановлено:

Щомісячні нарахування ТОВ «Сумитеплоенерго» за опалення по особовому рахунку № НОМЕР_4 ОСОБА_2 , АДРЕСА_52 за період жовтень 2015 року - квітень 2016 року; листопад-грудень 2016 року, січень - лютий 2017 року документально не підтверджуються.

По другому питанню: з урахуванням матеріалів наданих на експертизу, повідомлення Сумського розрахункового центру за період з листопада-грудня 2016 року, січень-лютий 2017 року, надані ОСОБА_2 , документально не підтверджуються.

По третьому питанню: в зв`язку з недостатністю даних на експертизу матеріалів для вирішення поставленого питання на підставі Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, експерт повідомляє про неможливість надання висновку судово-бухгалтерської експертизи по третьому питанню.

По четвертому питанню: в зв`язку з недостатністю даних на експертизу матеріалів для вирішення поставленого питання на підставі Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, експерт повідомляє про неможливість надання висновку судово-бухгалтерської експертизи по четвертому питанню.

По п`ятому питанню: в зв`язку з недостатністю даних на експертизу матеріалів для вирішення поставленого питання на підставі Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, експерт повідомляє про неможливість надання висновку судово-бухгалтерської експертизи по п`ятому питанню.

По шостому питанню: з урахуванням матеріалів наданих на експертизу, значення у розрахункових документах за грудень 2017 року по особовому рахунку НОМЕР_3 ОСОБА_17 , АДРЕСА_53 в графі «показники будинкового лічильника тепла» показників більших, ніж у актах прийому-передачі теплової енергії за грудень 2017 року по цьому будинку документально підтверджується.

По сьомому питанню: з урахуванням матеріалів наданих на експертизу, повідомлення Сумського розрахункового центру на сплату поточної послуги ТОВ «Сумитеплоенерго» «за опалення грн./кв.м» та « ОСОБА_29 опалення, грн./кв.м» по особовому рахунку НОМЕР_5 ОСОБА_23 АДРЕСА_54 за період з травня 2013 року по травень 2014 року, документально не підтверджуються. Вказані в цих повідомленнях щомісячні нарахування за послуги «За опалення грн./кв.м.» та « ОСОБА_29 опалення, грн./кв.м» є економічно необґрунтованими.

По восьмому питанню: з урахуванням матеріалів наданих на експертизу, повідомлення Сумського розрахункового центру за період з травня 2013 року та після цієї дати, надані ОСОБА_5 , документально не підтверджуються.

По дев`ятому питанню: в зв`язку з недостатністю даних на експертизу матеріалів для вирішення поставленого питання на підставі Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, експерт повідомляє про неможливість надання висновку судово-бухгалтерської експертизи по дев`ятому питанню у частині документального підтвердження актів прийому-передачі теплової енергії, складених за формою, визначеною ТОВ «Сумитеплоенерго» для звіту перед цим підприємством представника багатоквартирного будинку відповідального за зняття показників вузла обліку теплової енергії, встановленого в будинку по АДРЕСА_12 - за період 2011-2013 роки.

Акти прийому-передачі теплової енергії, складені за формою, визначеною. ТОВ «Сумитеплоенерго» для звіту перед цим підприємством представника багатоквартирного будинку відповідального за зняття показників вузла обліку теплової енергії, встановленого в будинку по АДРЕСА_6 - за період 2017-2018 роки опалювального сезону документально підтверджуються. Згідно актів прийому-передачі теплової енергії, підписаних представниками ТОВ «Сумитеплоенерго» в якості особи що відпустила теплоенергію та представником будинку по АДРЕСА_6 в якості особи, що отримала теплоенергію, ТОВ «Сумитеплоенерго» являється постачальником теплової енергії.

По десятому питанню: з урахуванням матеріалів наданих на експертизу, значення у розрахункових документах за грудень 2017 року по особовому рахунку № НОМЕР_5 ОСОБА_23 , АДРЕСА_55 в графі «показники І будинкового лічильника тепла» показників більших, ніж у актах прийому- передачі теплової енергії за грудень 2017 року по цьому будинку документально підтверджується.

По одинадцятому питанню: враховуючи відсутність актів прийому-передачі теплової енергії по будинку АДРЕСА_1 с зафіксованими показниками засобів обліку споживання теплової енергії станом на початок та кінець періоду та різниці між ними, затвердженими підписами представника ТОВ «Сумитеплоенерго» та представника будинку та відсутність єдиного документально підтвердженого показника опалювальної площі квартир будинку АДРЕСА_1 , суми платежів по особовому рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 АДРЕСА_52 за період жовтень-листопад 2017 року та грудень 2017 року документально не підтверджуються. Щомісячні нарахування ТОВ «Сумитеплоенерго»» за опалення, грн./кв.м» економічно не обґрунтовані.

В зв`язку з недостатністю даних на експертизу матеріалів для вирішення поставленого питання на підставі Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, експерт повідомляє про неможливість надання висновку судово-економічної експертизи по одинадцятому питанню у частині вірності зроблених розрахунків оплати місць загального користування. (т. VI а.с. 4-61).

Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Тобто, зазначеною нормою визначено, що теплова енергія як товар не використовується для її безпосереднього споживання споживачами комунальних послуг (зокрема, власниками приміщень у багатоквартирному будинку), а визначає перелік саме господарських і технологічних потреб, де її застосування можливе, а саме: для опалення (послуг з централізованого опалення), підігріву питної води (послуг централізованого постачання гарячої води), інших господарських і технологічних потреб (використання, наприклад, у промисловому виробництві).

Також статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що місцева (розподільча) теплова мережа - це сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Тобто зазначеною нормою визначено ще одну обов`язкову ознаку споживача теплової енергії, а саме: споживачем теплової енергії може бути особа (ОСББ, житлово-комунальні організації, виконавці послуг), теплоспоживче обладнання якої (внутрішньобудинкові системи, мережі, устаткування тощо) через тепловий ввод приєднане або має технічні можливості для приєднання до місцевої (розподільчої) теплової мережі.

З огляду на зазначене вище (за умови технічної можливості для приєднання внутрішньобудинкових мереж, теплоспоживчого устаткування до місцевої (розподільчої) теплової мережі) до споживачів теплової енергії відносяться, зокрема, власники/балансоутримувачі будинків (споруд), будинки яких приєднані до місцевої (розподільчої) теплової мережі.

Слід зазначити, що відповідно статті 1 Закону України «Про теплопостачання» саме споживачі та постачальники теплової енергії є суб`єктами відносин у сфері теплопостачання і, як наслідок, відносини у цій сфері встановлюються шляхом укладення договору про купівлю-продаж (постачання) теплової енергії між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії.

Частиною четвертою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Відповідно до пункту 1 Правила користування тепловою енергією, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 3 жовтня 2007 року (далі - Правила № 1198) вони визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії. Правила є обов`язкові для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії (пункт 2 цих Правил).

Згідно з пунктом 3 Правил № 1198, споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання (пункт 4 Правил № 1198).

Відповідно до пункту 7 Правил № 1198 усі системи теплопостачання і теплоспоживання повинні бути забезпечені вузлами обліку відповідно до затверджених технічних умов і проектів.

Пунктом 17 Правил № 1198 визначено, що для обліку, відпуску та споживання теплової енергії застосовуються прилади комерційного обліку, занесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, або ті, що пройшли державну метрологічну атестацію.

Ураховуючи викладене вище, з огляду на відсутність затвердженого типового договору про купівлю-продаж (постачання) теплової енергії такий договір повинен укладатися зі споживачем, теплоспоживче обладнання якого (внутрішньобудинкові системи, мережі, устаткування тощо) через тепловий ввод приєднане або має технічні можливості для приєднання до місцевої (розподільчої) теплової мережі, за наявності у споживача приладу обліку теплової енергії. При цьому такий договір повинен укладатися з урахуванням норм законодавства, що регулюють відносини у сфері теплопостачання (Закон України «Про теплопостачання», Правила № 1198) та з дотриманням процедури укладення договорів, визначеної главою 53 ЦК України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2006 року № 1875-IVспоживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; внутрішньобудинкові системи - це мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди.

У пункті 2 Правил № 630 застосовуються, зокрема, такі терміни: централізоване постачання холодної та гарячої води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем холодного та гарячого водопостачання; централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Тобто зазначеними нормами визначено обов`язкову ознаку споживача послуг, а саме: споживачем послуг може бути фізична/юридична особа, відповідне обладнання приміщення якої приєднане або має технічні можливості для приєднання до відповідних внутрішньобудинкових систем.

Таким чином, до споживачів послуг відносяться фізичні/юридичні особи - власники жилих/нежилих приміщень, відповідне обладнання яких приєднане до внутрішньобудинкових систем.

Отже, якщо відповідне устаткування житлових/нежитлових приміщень, що належать власникам таких приміщень, приєднане до внутрішньобудинкових систем, то власники таких приміщень є споживачами послуг та суб`єктами у сфері житлово-комунальних послуг.

Внутрішньобудинкові системи не відносяться до місцевої (розподільчої) теплової мережі, що ще раз підтверджує те, що постачальник теплової енергії не здійснює постачання теплової енергії власникам жилих/нежилих приміщень, обладнання яких приєднані до відповідних внутрішньобудинкових систем.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 листопада 2018 року у справі № 904/7024/17.

З наданих доказів та зазначених вище обставин вбачається, що ТОВ «Сумитеплоенерго» є виконавцем комунальної послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Внутрішньобудинкові системи не відносяться до місцевої (розподільчої) теплової мережа, що вказує на те, що постачальник теплової енергії не здійснює постачання теплової енергії власникам жилих приміщень, обладнання яких приєднані до відповідних внутрішньо будинкових систем, а надає житлову комунальну послугу з централізованого опалення. Квартири споживачів розташовані в житлових будинках, які приєднані до системи централізованого опалення;квартири опалюються за рахунок приєднання до відповідних внутрішньо будинкових систем; відповідач здійснює передачу послуги з централізованого опалення споживачам саме у межах будинку, в свою чергу споживачі не використовують теплову енергію для виробничих потреб, тобто відмінних від надання житлово-комунальних послуг.

Не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду доводи позивачів щодо незаконності вимог відповідача сплати за теплову енергію за двоставковим тарифом у будинках, де встановлені загальнобудинкові лічильники, оскільки обставини відповідності встановлення тарифу вимогам діючого законодавства встановлені у наданих відповідачем рішеннями судів, які наведені вище.

Відповідно до статей 68, 162 Житлового кодексу України, статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживачі зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті послуги.

Згідно з визначеного у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», поняття комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 529/613/17-ц (провадження № 61-1716сво17) зроблено висновок, що «відповідно до частини першої статті 714 ЦК за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Тлумачення як положень частини першої статті 714, так і інших норм глави 54 ЦК дозволяє стверджувати, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання теплової енергії споживачу, є видом договору купівлі-продажу. Такий же висновок можливо зробити й при тлумаченні норм, закріплених в Законі України «Про теплопостачання» (в редакції, чинній на час виникнення боргу). У тексті Закону України «Про теплопостачання» (в редакції, чинній на час виникнення боргу). У тексті Закону України «Про теплопостачання (в редакції, чинній на час виникнення боргу) неодноразово вживається словосполучення «договір купівлі-продажу» (зокрема: стаття 1, частина четверта статті 19, частина перша статті 25, пункти 6. 7, 8 частини першої статті 31). Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб відповідно до викладеної у позові вимоги, який не суперечить закону. У зв`язку з тим, що обраний позивачем спосіб захисту є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. А тому у випадку порушення юридичною особою законодавства при нарахуванні плати за постачання централізованого опалення споживач має право оскаржити в судовому порядку такі його дії та вимагати здійснення відповідного перерахунку».

Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Відповідно пункту 28 Правил споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування (далі - МЗК) будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Порядок визначення витрат теплової енергії на опалення МЗК у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами встановлений Методикою розрахунку кількості теплової енергії, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 (далі - Методика).

Згідно пункту 1.4 Методики кількість теплової енергії на опалення МЗК окремо не визначається, а входить до загальної кількості теплової енергії, виставленої для плати за опалення у разі, якщо в багатоквартирному будинку незалежно від наявності або відсутності загальнобудинкового обліку теплової енергії відсутні суб`єкти господарювання, помешкання з індивідуальним опаленням, усі житлові квартири не обладнані приладами обліку витрат теплової енергії на опалення.

Пунктом 2.1.4 Методики передбачено, що у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначаються розрахунком як сума кількості теплової енергії на опалення окремого приміщення МЗК та утрат теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі.

Відтак, кількість теплової енергії місць загального користування необхідно визначати окремо кожному споживачу, оскільки витрати на опалення місць загального користування мають нести всі мешканці будинку, а не лише ті, у кого відсутні індивідуальні прилади обліку теплової енергії.

Зазначена правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі №751/3545/17.

Під час судового розгляду позивачами не доведено належними та допустимими доказами доводи заявленого позову щодо порушення вимог законодавства відповідачем при наданні зазначених вище комунальних послуг, а також обставин ухилення відповідача від укладення договору, враховуючи факт направлення споживачам зазначеної послуги примірника такого договору.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» (тут і далі в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), нечесна підприємницька практика - це будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим або іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції.

Статтею 19 наведеного Закону, якою заборонена нечесна підприємницька практика, передбачено, що нечесна підприємницька практика включає: вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції та будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

При цьому за змістом наведеної норми матеріального права підприємницька практика вводить в оману, якщо вона спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він би не погодився, а агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави зробити висновок про те, що нечесною підприємницькою практикою є практика направлена на досягнення результату, яким є дія споживача, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків у правовідносинах із самим суб`єктом підприємницької діяльності або ж з третіми особами.

Агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції.

Закон передбачає, що правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької діяльності, є недійсними.

Під час судового розгляду не встановлено обставин, які б вказували на факти нечесної підприємницької практики, який має бути доведений і обґрунтованим стороною позивачів.

Суд не находить в наданій відповіді (лист № 1312 від 05 квітня 2016 року (т. І а.с. 21)) ТОВ «Сумитеплоенерго» ознак, які б відповідали критерію недобросовісності конкуренції, вводили б споживача в оману чи може бути кваліфікованою як агресивною підприємницькою практикою. Не відповідає таким критеріям і позиція позивачів про приховування, на їх думку, відповідачем факту, що зобов`язання вносити плату за послуги за затвердженими тарифами можуть виникати на підставі узгодженого між сторонами договору.

Крім того щодо обраного стороною позивачів способу захисту порушеного права суд керується правовим висновком зазначеним в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц, в якому вказане наступне.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, відповідно до викладеної у позові вимоги, який не суперечить закону.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17 вказано, що «як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав».

Згідно статті 16 ЦК України захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому порядку судом шляхом: визнання цих прав; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусового виконання обов`язку в натурі; зміни правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та іншими способами відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до частини першої та другої статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Аналіз частини другої статті 14 ЦК України свідчить, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (див., зокрема, пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16, пункт 88 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, пункт 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див., зокрема, пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, пункт 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, пункт 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17).

Звертаючись до суду з вказаними позовними вимогами, позивачі просили визнати підприємницькою діяльність відповідача такою, що порушує права споживача та такою як нечесна підприємницька практика.

Попри те, що позивачами не доведено обставини заявлених позовних вимог, ними також не обґрунтовано, для відновлення яких саме порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів їм необхідно визнання підприємницької діяльності відповідача нечесною.

До того ж обраний спосіб захисту не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема ч. 6 ст. 19, яка передбачає можливість визнання недійсним правочину, здійсненого з використанням нечесної підприємницької практики.

З цих же підстав не можуть бути задоволені вимоги третіх осіб які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору.

З врахування вищенаведеного позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго», треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: Громадська організація «Спілка ветеранів АТО та учасників бойових дій», Головне управління Держпродспоживслужби у Сумській області, Громадська організація «Об`єднані будинкові комітети», ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , про встановлення факту нечесної підприємницької діяльності на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_56 , РНОКПП суду не відомий.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_57 , РНОКПП суду не відомий.

Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_58 , РНОКПП суду не відомий.

Відповідач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СУМИТЕПЛОЕНЕРГО», місцезнаходження: м. Суми вул. 2-га Залізнична, 10, .

Третя особа: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_59 , РНОКПП суду не відомий.

Третя особа: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_60 , РНОКПП суду не відомий.

Третя особа: ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_61 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Третя особа: ОСОБА_7 , місце проживання: АДРЕСА_62 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Третя особа: ОСОБА_8 , місце проживання: АДРЕСА_63 , РНОКПП суду не відомий, паспорт серія НОМЕР_8 , виданий Зарічним РВ 04 грудня 2002 року.

Третя особа: ОСОБА_10 , місце проживання: АДРЕСА_64 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Третя особа: Громадська організація «Спілка ветеранів АТО та учасників бойових дій», місцезнаходження: м. Суми, пл. Незалежності, 2, офіс 113.

Третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби у Сумській області, місцезнаходження: м. Суми, вул. Гамалія, 25, .

Третя особа: Громадська організація «Об`єднані будинкові комітети», місцезнаходження: м. Суми, вул. Харківська, буд. 5, кв. 19.

Третя особа: ОСОБА_9 , місце проживання: АДРЕСА_57 , РНОКПП суду не відомий.

Повне судове рішення виготовлене 13 березня 2024 року.

Суддя А.П.Сидоренко