Провадження № 6/679/10/2024
Справа № 2-669-09
У Х В А Л А

30 січня 2024 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Грибанової Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Бражук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Нетішинського міського суду заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Волков С.В. про визнання виконавчого листа, виданого Нетішинським міським судом Хмельницької області 15 червня 2009 року, про стягнення ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання дитини, таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

13 грудня 2023 року до Нетішинського міського суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Волков С.В., про визнання виконавчого листа, виданого Нетішинським міським судом 15 червня 2009 року, про стягнення ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання дитини, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви про визнання виконавчого листа, виданого Нетішинським міським судом 15 червня 2009 року, про стягнення ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання дитини, таким, що не підлягає виконанню, представник заявника ОСОБА_1 адвокат Волков С.В. зазначив:

відповідно до рішення Нетішинського міського суду від 15 червня 2009 року з заявника ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 травня 2009 року і до досягнення повноліття, оскільки, заявник ОСОБА_1 , на час народження дитини, перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , і, на підставі ст.122 СК України, був внесений у графу «батько» в актовому записі про народження дитини,

15 червня 2009 року Нетішинським міським судом, на виконання рішення Нетішинського міського суду від 15 червня 2009 року, видано відповідний виконавчий лист, за яким у Нетішинському відділі ДВС відкрито виконавче провадження ВП №13468691,

відповідно до рішення Нетішинського міського суду від 03 жовтня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про особу, як батька, з актового запису про народження дитини, з актового запису №234 від 08 липня 2008 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, у графі «батько» виключено відомості про батька дитини ОСОБА_1 , з одночасним припиненням стягнення аліментів з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Нетішинського міського суду від 15 червня 2009 року,

що і слугувало підставною звернення до суду, оскільки, СК України обов`язок утримувати дитину покладено виключно на батьків або осіб, які їх замінюють, і, відповідно, у заявника ОСОБА_1 обов`язок щодо сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутній, тож, на підставі ст.432 ч.2 ЦПК України, виконавчий лист, виданий Нетішинським міським судом 15 червня 2009 року, про стягнення ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання дитини, не підлягає виконанню.

13 грудня 2023 року, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 13 грудня 2023 року (а.с.18), заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Волков С.В., про визнання виконавчого листа, виданого Нетішинським міським судом 15 червня 2009 року, про стягнення ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_4 , аліментів на утримання дитини, таким, що не підлягає виконанню, прийнято до розгляду з призначенням судового засідання.

Заявник ОСОБА_1 та представник заявника ОСОБА_1 адвокат Волков С.В., будучи своєчасно та належним чином повідомленими про час та місце розгляду заяви, у судове засіданні не з`явилися, надавши до суду відповідні клопотання (вх. №25/24 від 03 січня 2024 року, вх. №538/24 від 29 січня 2024 року), щодо можливості проведення судового розгляду за їх відсутності, підтримавши заяву у повному обсязі та наполягаючи на задоволенні останньої.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явилася, надавши до суду відповідне клопотання (вх. №35/24 від 04 січня 2024 року), щодо можливості проведення судового розгляду за її відсутності, додатково зазначивши про визнання визначених в заяві вимог.

Представник Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (місто Київ), будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань щодо відкладенні розгляду заяви до суду не надав.

У відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, оскільки, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні встановлено:

відповідно до копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області 08 липня 2008 року (а.с.10) батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: батьком заявник ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_5 , про що свідчить актовий запис за №234 від 08 липня 2008 року,

відповідно до рішення Нетішинського міського суду від 15 червня 2009 року (а.с.3) з заявника ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , стягнуто аліменти на утримання дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 травня 2009 року, і до досягнення повноліття,

відповідно до рішення Нетішинського міського суду від 03 жовтня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про особу, як батька, з актового запису про народження дитини, та припинення стягнення аліментів (а.с.4-9,22-23), з актового запису №234 від 08 липня 2008 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, відомості про батька дитини ОСОБА_1 виключено, з одночасним припиненням стягнення аліментів з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Нетішинського міського суду від 15 червня 2009 року,

відповідно до копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області 05 лютого 2013 року (а.с.12) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка міста Нетішин Хмельницької області, після реєстрації шлюбу, отримала прізвище ОСОБА_6 , набувши анкетні данні як ОСОБА_7 , про що свідчить актовий запис за №9 від 05 лютого 2023 року,

відповідно до копії виконавчого листа №2-669/2009 від 15 червня 2009 року (а.с.13-14) 15 червня 2009 року Нетішинським міським судом, на виконання рішення Нетішинського міського суду від 15 червня 2009 року, видано відповідний виконавчий лист, на підставі якого з заявника ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , стягнуто аліменти на утримання дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 травня 2009 року, і до досягнення повноліття.

Так, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом, дотримуючись завдань та основних засад цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників судового процесу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України), що, окрім того, закріплено у ст.16 ЦК України, за приписами якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тож, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених ЦПК України випадках, і учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, при цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, при цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

Разом з тим, згідно з положеннями ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, і обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

До того ж, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ст.82 ч.4 ЦПКУкраїни).

Водночас, суд вирішуючи справи, застосовує при розгляді проваджень Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) і Протоколи до останньої, згоду на обов`язковість яких надано ВР України, та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ (ст.10 ч.4 ЦПК України).

Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах ВС (ст.263 ч.4 ЦПК України).

Обов`язковість виконання судових рішень по всій території України державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами, та настання подальшої юридичної відповідальності у випадку порушення зазначених норм, безпосередньо закріплено у Конституції України, оскільки, суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання (ст.129-1 Конституції України), і обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства у країні і держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Вказані конституційні норми знаходять своє відтворення у ст.259 ЦПК України, відповідно до положень якої суди ухвалюють рішення, постанови іменем України, і судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян, і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВР України, і за її межами, і невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ст..18 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до положень ст.6, ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права, і, втручання у здійснення правосуддя, в тому числі, і заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом, і, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, і, відповідно, невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених Законом України «Про виконавче провадження» випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються відповідними нормативно-правовими актами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст.431 ЦПК України).

Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених ЦПК України, ухвала суду є виконавчими документами (ст.431 ч.3 ЦПК України).

За приписами ст.26 ч.1 п.1) Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, що регулює початок примусового виконання рішення, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 вказаного Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до положень ст.3 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, які визначають рішення, що підлягають примусовому виконанню та виконавчі документи, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: … п.1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Водночас, за правилами ст.39 ч.1 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року - виконавче провадження підлягає закінченню у разі: … п.5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документі таким, що не підлягає виконанню, при цьому, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково, у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тож, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст.432 ЦПК України, не є виключним, оскільки, передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у вказаній нормі процесуального права.

Отже, підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові, і сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає, насамперед, у встановленні визначених обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню), коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню, видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа, помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване, видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката, пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення листа до виконання.

І вказане повністю узгоджується із висновком Верховного Суду, зокрема, викладеними у постанові ВС від 09 лютого 2023 року (справа №824/85/21 (провадження №61-12579ав22).

Таким чином, суд, приймаючи до уваги вищенаведене, з урахуванням положень ст.432 ЦПК України, за приписами яких суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково, у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, вважає за необхідне, з урахуванням обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження, заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Волков С.В. про визнання виконавчого листа, виданого Нетішинським міським судом 15 червня 2009 року, про стягнення ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання дитини, таким, що не підлягає виконанню, задовольнити повністю, так як, відповідно до рішення Нетішинського міського суду від 03 жовтня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про особу, як батька, з актового запису про народження дитини, та припинення стягнення аліментів, з актового запису №234 від 08 липня 2008 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, відомості про батька дитини ОСОБА_1 виключено, з одночасним припиненням стягнення аліментів з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Нетішинського міського суду від 15 червня 2009 року, що, відповідно, свідчить про відсутність обов`язку боржника заявника ОСОБА_1 сплачувати аліменти з передбачених законом підстав, та, як наслідок, вказує на наявність матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, так як, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково, у зв`язку з його припиненням, що, за визначених обставин, буде відповідати ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка закріплює право на справедливий суд, та, на переконання суду, забезпечить права боржника на захист, та правову мету звернення особи до суду в цілому, адже завдання цивільного судочинства ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ст.432 ч.2 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Волков С.В. про визнання виконавчого листа, виданого Нетішинським міським судом 15 червня 2009 року, про стягнення ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання дитини, таким, що не підлягає виконанню, задовольнити повністю.

Виконавчий лист, виданий Нетішинським міським судом 15 червня 2009 року, на виконання рішення Нетішинського міського суду від 15 червня 2009 року, про стягнення ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 травня 2009 року, і до досягнення повноліття, визнати таким, що не підлягає виконанню повністю.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: