Справа №751/1410/23
Провадження №2/751/386/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

секретаря судового засідання Мороз М. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ( не з`явилась)

представник позивача - адвокат Сиводід Оксана Петрівна

відповідач - ОСОБА_2 ( не з`явився)

представник відповідача - адвокат Кулініч Катерина Валеріївна

розглянувши у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна особистою приватною власністю,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, з 01.03.1997 року до 18.02.2016 року; визнати особистою приватною власністю позивача квартири АДРЕСА_1 та стягнення судового збору.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що починаючи з 01.03.1997 і до дня реєстрації шлюбу, тобто до 18.02.2016 включно, позивачка проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, у будинку матері позивачки за адресою: АДРЕСА_2 , були пов`язані спільними обов`язками, притаманними чоловіку та дружині, у тому числі у побуті; вели спільне господарство, придбавали побутову техніку, продукти харчування, ліки, тощо. Спільно з друзями, сусідами та знайомими проводили родинні та державні свята; виїжджали на відпочинок, придбавали спільне рухоме майно, піклувались один про одного, тобто, ставились один до одного як чоловік та дружина. Під час спільного проживання у них народилось дві доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач добровільно записаний як батько дітей у свідоцтвах про їх народження.

У грудні 2003 року вона вирішила придбати квартиру. Відповідач практично не працював, доходу у нього не було, позивачка постійно працювала та отримувала непогану заробітну плату, але коштів на придбання квартири не вистачало, тому прийняла рішення купити житло у борг. 17.12.2003 року позивач придбала трьохкімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , вартість квартири становила 3984 гривні. На придбання та для капітального ремонту квартири отримала у знайомої 5000 гривень у борг, який зобов`язувалась повернути протягом двох років. Квартиру зареєструвала на відповідача, так як вважала, що йому буде приємно, нібито він придбав житло. Придбана квартира потребувала капітального ремонту, позивачкою було закуплено будівельні матеріали, меблі та зроблено відповідний ремонт. 26.02.2004 року позивач, відповідач, їх донька та мати позивача зареєстрували місце проживання у придбаній квартирі.

19.02.2016 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_2 .

Протягом наступних років взаємовідносини з відповідачем погіршились, через вживання відповідачем спиртних напоїв, у сім`ї частіше стали виникати сварки та суперечки у присутності дітей. Вони перестали вести спільне господарство та почали проживати окремо. З метою захисту інтересів дітей, було прийнято рішення щодо розірвання шлюбу.

Заочним рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 02.11.2017 шлюб було розірвано. Через сімейні сварки, внаслідок зловживання відповідачем алкогольними напоями, стан здоров`я позивачки погіршився, у зв`язку з чим у 2014 році у неї стався інсульт та надано групу інвалідності. З цього часу вона не мала можливості знайти роботу та отримувати достойну заробітну плату. Домовитись з колишнім чоловіком щодо не вчинення у квартирі погромів та скандалів неможливо, у добровільному порядку відповідач не має бажання визнати за нею право власності на спірну квартиру.

Відповідач у спірній квартирі не проживає, зареєстрував місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 . У квартирі проживають позивачка із доньками та внуком. Зазначає, що відповідач не мав доходу, не працював, а отже не мав можливості придбати квартиру. При цьому, зловживаючи спиртними напоями, шкодив майну, ламав меблі, постійно вчиняв сварки, тощо. З моменту купівлі квартири позивачка утримувала її, сплачувала комунальні послуги. Вважає, що спірна квартира є її особистою приватною власністю.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12.04.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 23.06.2023 року підготовче провадження відкладено.

01.08.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду .

15.09.2023 року представник відповідача ОСОБА_5 подала клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, у судовому засіданні заявила клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 15.09.2023 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_5 про витребування у приватного нотаріуса копії договору купівлі-продажу квартири.

Відповідно до ухвали суду від 12.02.2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення почеркознавчої експертизи відмовлено.

У вступному слові представник позивача - адвокат Сиводід О.П. позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позові та наявні у справі докази.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового розгляду повідомлений належно., про причини неявки в судове засідання суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Представник відповідача надіслала до суду судову промову, в якій просила відмовити у задоволенні позову про встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Заочним рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 02 листопада 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19.02.2016 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №192 - розірвано (а.с.13-15).

Відповідно до свідоцтв про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьками записані: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 (а.с.16, 17).

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 17.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Ющенко О.С., зареєстрованого в реєстрі за №3458, ОСОБА_2 купив трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Загальна площа квартири становить 73,7 кв.м. Продаж вчинено за 3984 гривні, які покупець сплатив до підписання договору. (а.с.20).

Згідно із витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації 11.02.2004 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.12.2003 року (а.с.21).

Згідно із розпискою від 15.12.2003 року ОСОБА_6 надала грошові кошти в борг у сумі 5000 гривень ОСОБА_7 з метою купівлі квартири за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.18).

Згідно із розпискою від 10.12.2005 року ОСОБА_7 повернула кошти ОСОБА_6 у сумі 5000 гривень (а.с.19).

Відповідно до укладеного трудового договору від 03.01.2002 року ОСОБА_1 працювала продавцем у ФОП ОСОБА_8 . Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податку про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 07.02.2023, ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2002 року по 4 квартал 2003 року отримувала доходи від ФОП ОСОБА_8 (а.с. 32,43).

Згідно із записом у трудовій книжці ОСОБА_1 16.06.2004 року прийнята на посаду продавця магазину Чернігівської філії ТОВ «ЕКО» (а.с.26-31).

Відповідно до копії трудової книжки відповідач ОСОБА_9 на час купівлі квартири 17.12.2003 року офіційно не працевлаштований (а.с.34-36).

Згідно із копією особового рахунку № НОМЕР_1 ЖЕК-13, 26.02.2004 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.37).

ОСОБА_1 здійснювались витрати на купівлю будівельних матеріалів, що підтверджується відповідними товарними чеками від 09.07.2020 року (а.с.38-42).

Відповідно до виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 здійснювались комунальні платежі за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.45-58)

Відповідно до акту №36 про не проживання особи за місцем реєстрації від 24.01.2023 року, засвідченого головою ОСББ Масюк А.О., за підписом сусідів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_2 за місцем реєстрації у АДРЕСА_3 фактично не проживає. (а.с.59).

Відповідно до акту №18 про проживання без реєстрації від 24.01.2023 року, засвідченого головою ОСББ «Красносільського 83» Масюк А.О., за підписом сусідів ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 за ініціативою мешканця (відповідального квартиронаймача) ОСОБА_1 , у квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровані: наймач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з січня 2004 року, дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з січня 2010 року. Крім зазначених осіб у квартирі фактично проживають дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з вересня 2022 року та онук ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з вересня 2022 року (а.с.60).

Згідно із довідкою Управління адміністративних послуг №158 від 16.01.2023 року до складу зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_3 , входять: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.61).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями відділу державної реєстрації Коропської селищної ради Чернігівської області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.63).

Відповідно до договору дарування квартири від 17.12.2003 року ОСОБА_2 подарував ОСОБА_15 квартиру АДРЕСА_5 (а.с.129-130).

Згідно із витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Чернігівського міжміського бюро технічної інвентаризації власником квартири за адресою: АДРЕСА_6 є ОСОБА_15 (а.с.131).

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснила, що із позивачкою знайома з дитинства, вони із одного села. У кінці 90-х років ОСОБА_17 та ОСОБА_18 жили разом у приватному будинку батьків позивачки, по АДРЕСА_7 , де була зареєстрована мати позивачки, але з ними вона не проживала. Вони разом купували майно, меблі, телевізор, харчувались разом. Після народження доньки ОСОБА_19 , вони переїхали у 3-х кімнатну квартиру, що знаходиться у районі « Масани », у місті Чернігові. ОСОБА_1 придбала квартиру за кошти з продажу будинку батьків, та зі слів ОСОБА_17 позичала гроші, бо не вистачало. Разом із ними проживала мати позивачки - ОСОБА_10 . ОСОБА_17 працювала постійно, ОСОБА_18 періодично працював. Усім займалась ОСОБА_17 самостійно, сплачувала комунальні платежі, бо він був безвідповідальним, зловживав алкоголем. Про те, що ОСОБА_17 не була одружена з ОСОБА_18 знала, чому не одружувалися їй не відомо. У квартирі в районі « Масани» у м. Чернігові, вони проживали до народження доньки ОСОБА_21 . Зі слів ОСОБА_17 знає, що відповідач завдавав шкоди майну, у них виникали скандали. Пізніше дізналась, що вони уклали шлюб, потім його розірвали, бо почались суперечки, скандали, нерозуміння, фінансова не підтримка з його боку. Після цього він у квартирі не проживав, у нього був будинок у селі, потім виїхав за кордон.

Свідок ОСОБА_22 пояснила, що вона є троюрідною сестрою позивачки та є хресною ОСОБА_23 . ОСОБА_1 було десь 21-22 роки коли вона почала жити із ОСОБА_2 , жили до початку війни, потім він поїхав за кордон. Деякий час вони перебували у зареєстрованому шлюбі, потім розлучились, але проживали разом. Мати позивачки теж жила із ними у квартирі на « Масанах », після продажу свого будинку. ОСОБА_17 у її матері брала кошти у борг , та повернула, але в якій сумі не пам`ятає. ОСОБА_17 працювала весь час поки не стався у неї інсульт. Відповідач працював періодично. Під час блокади, ОСОБА_17 телефонувала ОСОБА_18 , щоб допоміг з машиною, не могла виїхати, сиділа у підвалі.

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до пункту 1 розділу VII «Прикінцеві Положення» СК України, цей Кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності.

Положення Кодексу законів про шлюб та сім`ю України (надалі - КпШС України) не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Тому встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період до 01 січня 2004 року законом не передбачено.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно із частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на статтю 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити такі факти: спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року № 554/8023/15-ц).

Відповідно до позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 531/295/19, для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Відповідно до позиції викладеної у постанові постанові Великої Палата Верховного Суду від 23 січня 2024 року (справа № 523/14489/15-ц, провадження№ 14-22цс20) у справах позовного провадження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК).

Обґрунтування позиції суду щодо підтвердження чи спростування факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у справах позовного провадження має бути наведено у мотивувальній частині рішення. Вимоги про встановлення юридичного факту не є вимогами, які забезпечують ефективний захист прав у справах про поділ майна подружжя, а лише підставою для вирішення такої справи.

Факт проживання позивача із відповідачем на час укладення відповідачем 17.12.2003 року договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 , підтверджується: поясненнями свідків, які підтвердили, що позивач та відповідач проживали разом у квартирі матері позивачки до народження спільної дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; письмовими доказами, зокрема копією особового рахунку ЖЕК-13, відповідно до якого 26.02.2004 року у квартирі, за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані відповідач, як власник, позивачка, як мати спільної дитини, дочка та мати позивачки. На підтвердження факту спільного проживання та побуту позивачем надані фотокартки, на яких містяться спільні зображення сторін у 1998, 2000, 2003 та 2004 роках. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_7 у сторін народилась друга дочка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Також, вони 19.02.2016 році уклали шлюб, але вже у 02.11. 2017 року шлюб між ними розірвано.

Враховуючи викладене више, суд дійшов висновку, що у період з 1997 року ( час до народження першої дитини), та до 18.02.2016 року ( укладення шлюбу), позивач та колишній її чоловік, ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу як чоловік та дружина, оскільки впродовж указаного періоду вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, тобто між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Позивач просить визнати квартиру АДРЕСА_1 , особистою приватною власністю, оскільки квартира куплена за кошти, які вона 15.12.2003 року отримала у борг, у сумі 5000 гривень, і сама 10.12.2005 року повернула борг, на підтвердження додані розписки, але доказів, які б доводили, що позичена сума коштів була витрачена саме на придбання квартири суду надано не було. Крім того, у позовній заяві позивач зазначає, що у період із 01.03.1997 року і до реєстрації шлюбу, із ОСОБА_2 вели спільне господарство, мали спільний бюджет, проводили спільні витрати, придбавали рухоме майно , між ними склалися усталені стосунки, що притаманні подружжю. У судовому засіданні свідки пояснювали, що позивач купила квартиру за кошти, які отримані від продажу квартири матері позивачки, хоча доказів на підтвердження позивачкою не надано.

Якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу щодо права спільної сумісної власності подружжя (стаття 74 СК України).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі (частини третя та четверта статті 368 ЦК України).

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Отже дослідивши докази в сукупності, суд дійшов висновку, що квартира АДРЕСА_1 , є спільною власністю подружжя, оскільки вони набуті за час перебування позивача й колишньої дружини у фактичних шлюбних відносинах, у яких вони вели спільне господарство та мали спільний бюджет.

Тому, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна особистою приватною власністю підлягають задоволенню частково, суд визнає за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статтями 13, 43, 76-81, 142, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна особистою приватною власністю - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 04 березня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання зареєстроване за адресою : АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Суддя С. М. Ченцова