Справа № 404/5045/17
Номер провадження 2/404/2243/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на рухоме майно, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1 про визнання права власності на автомобіль

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року до суду з позовом звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розподіл спільного майна подружжя, просив суд визнати за ним право власності на автомобіль SKODA OCTAVIA, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрованого 27 лютого 2014 року, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та зобов`язати ОСОБА_5 сплатити 13 530,94 грн. на його користь.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебувають з 04 лютого 1995 року у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

21 червня 2016 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу.

Вказував, що відповідач не заперечує проти запропонованого позивачем розподілу спільного майна, проте вона неодноразово не приходила для нотаріального посвідчення договору добровільного поділу майна подружжя.

07 червня 2005 року за рахунок коштів сімейного бюджету за біржовим договором (угодою) Універсальної товарної біржі «Укрресурс» № 066320 був придбаний та оформлений на відповідача ОСОБА_5 автомобіль ВАЗ-2109, 1989 року випуску, колір білий, державний номерний знак НОМЕР_3 , зареєстрований 17 червня 2005 р. Кіровоградським МРЕВ УДАІ ГУ МВС України в Кіровоградській області. Поточна ринкова ціна вказаного автомобіля складає 41200,00 грн.

01 серпня 2006 року за рахунок коштів сімейного бюджету за біржовою угодою купівлі-продажу транспортного засобу реєстраційний №В8 був придбаний та оформлений на відповідача ОСОБА_5 , автомобіль DAEWOO NEXIA 1,5 GLE, 1997 року випуску, колір синій, державний номерний знак НОМЕР_4 , зареєстрований 20 січня 2010 р. Поточна ринкова ціна вказаного автомобіля складає 49000,00 грн.

26 лютого 2014 року за рахунок коштів сімейного бюджету та 18000 грн., належних дочці ОСОБА_3 (не відшкодованих їй сторонами по справі дотепер включно), за довідкою-рахунком ПрАТ «Республіканський автоцентр» № 284221 на суму 38540,00 грн. був придбаний та оформлений на відповідача ОСОБА_5 автомобіль SKODA OCTAVIA, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований 27.02.2014 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Дійсна вартість вказаного автомобіля складає 89000,00 грн. у відповідності до Акту експертної оцінки ТОВ «Меркурій Партнере» № 22062017 від 03 серпня 2017 року.

Вказані вище автомобілі є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_5 згідно ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України, так як були придбані за рахунок коштів сімейного бюджету в період з 07 червня 2005 р. по 26 лютого 2014 р., тобто під час шлюбу (з 04 лютого 1995 р. по теперішній час), та використовувалися в інтересах сім`ї, що підтверджується керуванням вказаними автомобілями ОСОБА_1 .

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором згідно ч. 1 ст.70 СК України.

ОСОБА_5 користується автомобілями ВАЗ-2109 та DAEWOO NEXIA 1,5 GLE, ОСОБА_1 , користується автомобілем SKODA OCTAVIA.

Таким чином у відповідності до ч. 1 ст.70 СК України з урахуванням інтересів дітей, що проживають з позивачем, та усталеного володіння/користування сторонами вказаними автомобілями, просив визнати за ним право власності на вказаний вище автомобіль SKODA OCTAVIA (вартістю 89000 грн.) та за ОСОБА_5 на автомобілі ВАЗ-2109 (вартістю 41200 грн.) та DAEWOO NEXIA 1,5 GLE (вартістю 49000 грн.),

Також зазначено, що ОСОБА_1 , в інтересах сім`ї на автомобіль SKODA OCTAVIA були придбані поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» серія АС № 8812111 від 26 березня 2014 р. та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» серія АЕ № 5583002 від 26 вересня 2015 р.

ОСОБА_5 в серпні 2016 року отримала страхове відшкодування в сумі 20296,41 грн. за страховим випадком дорожньо-транспортної пригоди 28 травня 2015 р. за вини третіх осіб із вказаним вище автомобілем SKODA OCTAVIA під керуванням ОСОБА_1 у відповідності до довідки ДАІ Дарницького району у м. Києві від 28 травня 2015 р., заяви ОСОБА_1 до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» за № 1316 від 04 серпня 2017 р., довідки ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» за № 331 від 07 серпня 2017 р.

Вважає, що страхове відшкодування в сумі 20296,41 грн., яке отримала відповідач є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до ч. 3 ст. 61, ч. 2 ст. 70 СК України та з урахуванням того, що відповідач ухилялася/ухиляється від участі в утриманні дітей з грудня 2014 року по теперішній час включно та весь цей час дочка і неповнолітній син проживають разом з позивачем, просив суд з урахуванням викладених вище обставин та інтересів дітей відступити від засади рівності часток подружжя і затвердити наступний розподіл в натурі отриманого відповідачем вказаного вище страхового відшкодування в сумі 20296,41 грн.: ОСОБА_5 отримує 1/3 частину суми страхового відшкодування 20296,41 грн. згідно довідки ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» за № 331 від 07 серпня 2017р., що складає 6765,47 грн., ОСОБА_1 отримує 2/3 частини суми страхового відшкодування 20296,41 грн. згідно довідки ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» за № 331 від 07 серпня 2017 р., що складає 13530,94 грн.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 серпня 2017 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2018 р. позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про розподіл спільного майна подружжя, в частині позовних вимог про зобов`язання ОСОБА_5 сплатити 13530,94 грн. на користь ОСОБА_1 , залишено без розгляду.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2018 року позов задоволено, в порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на: автомобіль SKODA OCTAVIA, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_5 право особистої приватної власності на: автомобіль ВАЗ 2109, 1989 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 ; автомобіль DAEWOO NEXIA 1,5 GLE, 1997 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 . Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 890 грн. судового збору.

08 січня 2019 року від представника ОСОБА_5 , адвоката Іващенка І.Ю. до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 січня 2019 року заяву про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2018 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 лютого 2019 року заяву про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2018 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Постановою колегії суддів судової палати у цивільних справах Кропивницького апеляційного суду від 26 липня 2019 року апеляційну скаргу адвоката Іващенка І.Ю., який представляє інтереси ОСОБА_5 задоволено, ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 лютого 2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 серпня 2019 року прийнято заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення по справі № 404/5045/17, номер провадження 2/404/619/18, призначено судове засідання.

02 листопада 2019 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_7 , її прізвище змінилось з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 листопада 2019 року заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2018 року по справі № 404/5045/17, номер провадження 2/404/619/18 задоволено, заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2018 року скасовано, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

21 листопада 2019 року від позивача до суду надійшла позовна заяву у новій редакції, відповідно до якої він просив суд визнати за ОСОБА_5 право власності на автомобіль ВАЗ-2109, 1989 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , та на автомобіль DAEWOO NEXIA 1,5 GLE, 1997 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 ; визнати за ОСОБА_3 право власності на автомобіль SKODA OCTAVIA, 2002 року випуску, колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого 27 лютого 2014 р., згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на грошові кошти в сумі 21746,83 грн. та зобов`язати ОСОБА_5 сплатити грошові кошти в сумі 21746,83 грн. на користь ОСОБА_1 ; стягнути з ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати по справі.

09 січня 2020 року до суду від ОСОБА_10 надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя, відповідно якої вона просила суд визнати право власності на рухоме майно за нею, яке було набуте в шлюбі, а саме на автомобілі: DAEWOO NEXIA 1,5 GLE, 1997 року випуску, колір синій, автомобіль SKODA OCTAVIA, 2002 року випуску, ВАЗ-2109, 1989 року випуску.

В обґрунтування поданої зустрічної позовної заяви зазначено, що 04 лютого 1995 року між нею та ОСОБА_1 було укладено шлюб.

21 серпня 2017 року Кіровським районним судом м. Кіровограда було ухвалено рішення по справі № 404/4312/16-ц, провадження 2/404/403/17 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, за яким позов було задоволено та розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , зареєстрований 04 лютого 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Слов`янського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 63. Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказано, що за час спільного життя жодного дня чоловік ніде не працював, хоча був зареєстрований, як фізична особа-підприємець, але підприємницькою діяльністю не займався, доходів не мав. Натомість вона була зареєстрована, як фізична особа-підприємець, дата реєстрації: 13 травня 1999 р., місцезнаходження реєстраційної справи - Слов`янська районна державна адміністрація Донецької області.

В період шлюбу мала в місті Слов`янськ три магазина «Гетман», «Контур», «Лісний», та дві торгівельні точки на місцевому ринку. У позивача найманих працівників було 20 працівників, за яких кожного місяця сплачувалися податки.

01 вересня 2006 р. за номером запису: 2 004983 ФОП ОСОБА_5 припинено.

За період перебування в шлюбі, за власні кошти 07 червня 2005 року за біржовим договором (угодою) Універсальної товарної біржі «Укрресурс» № 066320 ОСОБА_5 купила автомобіль ВАЗ-2109, 1989 року випуску. В технічному паспорті власником вищевказаного транспортного засобу значиться позивач.

01 серпня 2006 року за біржовою угодою купівлі-продажу транспортного засобу реєстраційний № НОМЕР_5 ОСОБА_5 придбала автомобіль DAEWOO NEXIA 1,5 GLE, 1997 року випуску. В технічному паспорті на вищевказаний транспортний засіб власником вказана позивач.

Вищевказані транспортні засоби були придбані під час здійснення нею підприємницької діяльності в місті Слов`янськ Донецької області.

26 лютого 2014 року за довідкою-рахунком ПрАТ «Республіканський автоцентр» № 284221 на суму 38540,00 грн. ОСОБА_5 було придбано автомобіль SKODA OCTAVIA, 2002 року випуску.

Станом на сьогодні за нею зареєстровано: автомобіль ВАЗ-2109, 1989 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , DAEWOO NEXIA 1,5 GLE, 1997 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 , SKODA OCTAVIA, 2002 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Вказано, що чоловіка вона дуже жаліла, видавала йому кишенькові гроші, дозволяла йому користуватися вищевказаними транспортними засобами, але він не бажав ніде працювати та не хотів допомагати у здійсненні підприємницької діяльності. Дуже часто брав гроші у борг під відсотки, потім всі його борги нею були оплачені.

14 січня 2020 року від ОСОБА_4 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для його віднесення до об`єктів права сумісної власності. Позовна заява не містить доказів та участі позивача своїми коштами та працею у набутті спірного нерухомого майна. Не надав доказів, що він мав будь який заробіток в період шлюбу, або власним коштом сприяв придбанню, на його думку, спільного майна.

В матеріалах справи відсутній будь який висновок експерта, оцінювача щодо ринкової вартості автомобілів. Вказаний автомобіль перебував у позивач на підставі довіреності від 16 вересня 2005 року, реєстр № 6468.

Автомобілі ВАЗ-2109, 1989 року випуску та DAEWOO NEXIA 1,5 GLE, 1997 року випуску, були продані, як запчастини іншим особам, але рахуються за відповідачем.

Вартість автомобіля SKODA OCTAVIA, 2002 року випуску не відповідає дійсній вартості майна. Автомобіль позивачем експлуатується, зменшується ринкова вартість майна.

14 січня 2020 року від ОСОБА_3 до суду надійшла позовна заява до ОСОБА_5 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги: ОСОБА_1 , про визнання права власності на 1/3 часину автомобіля.

Вказано, що предметом розгляду цивільної справи № 404/5045/17 є поділ спільного майна подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , зокрема автомобілю SKODA OCTAVIA, 2002 року випуску, колір білий, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрованого 27 лютого 2014 р. згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Вона є дочкою ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . З 04 лютого 1995 р. по 02 жовтня 2017 р. її батьки перебували в зареєстрованому шлюбі. Згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограду від 21 серпня 2017 р. про розірвання шлюбу, що набрало законної сили 02 жовтня 2017 р.

З грудня 2014 року дотепер вона та її брат ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з батьком ОСОБА_1 та знаходяться на його утриманні, а через зловживання алкоголем мати, ОСОБА_5 проживає окремо від них з батьком, жодним чином не піклується про них з братом та не допомагає матеріально (аліменти).

Зі спілкування батьків у її присутності достовірно відомо, що автомобілі ВАЗ-2109, 1989 року випуску, колір білий, державний номерний знак НОМЕР_3 , зареєстрований 17 червня 2005 р. Кіровоградським МРЕВ УДАІ ГУ МВС України в Кіровоградській області, та DAEWOO NEXIA 1,5 GLE, 1997 року випуску, колір синій, державний номерний знак НОМЕР_4 , зареєстрований 20 січня 2010 р., були придбані за рахунок коштів сімейного бюджету родини відповідно в 2005 та 2006 роках.

На цих автомобілях вони їздили всією родиною, їх з братом відвозили до школи та тренувальних гуртків, забирали зі школи, батько підробляв на цих автомобілях перевезенням пасажирів.

На її 18 день народження, ІНФОРМАЦІЯ_4 , її рідна тітка ОСОБА_11 подарувала 18000 грн. Тому, в лютому 2014 року за нестачі коштів у батьків вони запросили її до купівлі разом із ними автомобілю SKODA OCTAVIA, 2002 року випуску, колір білий, та домовилися, що коли родина буде купляти іншу машину, то цю машину переоформлять на неї.

Майно, набуте батьками і дітьми за рахунок їхньої спільної праці чи спільних коштів, належить їм на праві спільної сумісної власності згідно ч.1 ст.175 Сімейного кодексу України.

26 лютого 2014 року за рахунок коштів сімейного бюджету та належних їй особисто 18000 грн, батьки разом з нею придбали та оформили на відповідача ОСОБА_5 автомобіль SKODA OCTAVIA, 2002 року випуску, колір білий, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований 27 лютого 2014 р., згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Таким чином, з 26 лютого 2014 р. дотепер вказаний вище автомобіль є спільною сумісною власністю ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 згідно ч.1 ст.175 Сімейного кодексу України. Вказані вище обставини письмово визнаються ОСОБА_1 у його позові від 18 листопада 2019 р.

На цьому автомобілі вони їздили всією родиною до грудня 2014 року, їх з братом відвозили до навчальних закладів та тренувальних гуртків, забирали з них, їздили на шопінг та відпочинок, батько підробляв на цьому автомобілі перевезенням пасажирів і робить це дотепер як для перевезення їх з братом, так і пасажирів.

За довідкою-рахунком ПрАТ «Республіканський автоцентр» № 284221 від 26 лютого 2014 р. вартість придбаного вказаного вище автомобіля становила 38540,00 грн., тому її особисті кошти за цією угодою в сумі 18000 грн. складають 46,7% вартості придбання цього автомобілю. Розрахунок: 18000 грн. / 385,40 грн. (1% від 38540,00 грн.)=46,7047, тобто станом на придбання вказаного автомобілю її 18000 грн. складають 46,70% від вартості купівлі цього автомобілю 38540,00 грн.

Вважає, що їй належить на праві власності 1/3 частина вказаного вище автомобіля, а батькам - 2/3 частина згідно абз.1 та 2 ч.2 ст.175 Сімейного кодексу України.

Просила суд визнати автомобіль SKODA OCTAVIA, 2002 року випуску, колір білий, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований 27 лютого 2014 р. згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , спільною сумісною власністю ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; визнати право власності ОСОБА_3 на 1/3 частину автомобіля SKODA OCTAVIA, 2002 року випуску, колір білий, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрованого 27 лютого 2014 р. згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; стягнути з ОСОБА_5 на її користь судові витрати по справі.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 січня 2020 року зустрічну позовну заяву № 404/125/20, № провадження 2/404/37/20 ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на рухома майно прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано вимоги в одне провадження, присвоївши єдиний номер № 404/5045/17, № провадження 2/404/2243/19.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 січня 2020 року допущено ОСОБА_3 до участі у даній цивільній справі як третю особу, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору. Прийнято позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору № 404/240/20, № провадження 2/404/61/20 ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 про визнання права власності на автомобіль до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про розподіл спільного майна подружжя, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на рухоме майно присвоївши єдиний номер № 404/5045/17 № провадження 2/404/2243/19.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 січня 2020 року витребувано у Головного управління ДФС у Донецькій області: відомості про доходи ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_6 , за період з 04 лютого 1995 р. по 21 серпня 2017 р.; відомості про доходи ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , за період з 04 лютого 1995 р. по 21 серпня 2017 р.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 січня 2020 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя в новій редакції від 21 листопада 2019 року.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 березня 2021 року призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 травня 2021 року провадження по справі поновлено та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 травня 2021 року задоволено клопотання експерта, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 серпня 2021 року провадження по справі поновлено та призначено підготовче засідання.

02 грудня 2021 року від представника позивача, адвоката Калінка-Бондар О.Б. до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно якої вона просила суд в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль SKODA OCTAVIA, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований 27 лютого 2014 року, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль ВАЗ-2109, 1989 року випуску, колір білий, державний номерний знак НОМЕР_3 , зареєстрований 17 червня 2005 року Кіровоградським МРЕВ УДАІ ГУ МВС України в Кіровоградській області та автомобіль DAEWOO NEXIA 1,5 GLE, 1997 року випуску, колір синій, державний номерний знак НОМЕР_4 , зареєстрований 20 січня 2010 року; визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_10 32 620,25 грн. отриманих ОСОБА_2 , як страхове відшкодування, та в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2/3 частини вказаних грошових коштів в сумі 21 746,83 грн., визнавши за ним право власності на них.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 травня 2022 року прийнято заяву представника позивача від 02 грудня 2021 року про уточнення (збільшення) позовних вимог. Закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Заперечувала проти задоволення зустрічної позовної заяви.

Представник відповідача, адвокат Іващенко І.Ю. у судовому засіданні просив у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічну позовну заяву підтримав та просив задовольнити.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що підтримує поданий нею позов та просила його задовольнити.

Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, а у задоволенні зустрічної позовної заяви та позовної заяви, поданої третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі, зареєстрованому 04 лютого 1995 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Слов`янського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 63.

Від шлюбу вони мають спільних дітей, доньку ОСОБА_3 та сина ОСОБА_6 .

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 серпня 2017 р. шлюб між сторонами розірвано.

За період перебування в шлюбі, а саме 07 червня 2005 року за біржовим договором (угодою) Універсальної товарної біржі «Укрресурс» № 066320 ОСОБА_5 купила автомобіль ВАЗ-2109, 1989 року випуску, колір білий, державний номерний знак НОМЕР_8 .

01 серпня 2006 року за біржовою угодою купівлі-продажу транспортного засобу реєстраційний №В8 ОСОБА_5 придбала автомобіль DAEWOO NEXIA, 1,5 GLE, 1997 року випуску, колір синій, державний номерний знак НОМЕР_9 .

26 лютого 2014 року за довідкою-рахунком ПрАТ «Республіканський автоцентр» № 284221 на суму 38540,00 грн. ОСОБА_5 було придбано автомобіль SKODA OCTAVIA, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_10 .

Станом на 26 грудня 2017 року за ОСОБА_5 зареєстровано: автомобіль SKODA OCTAVIA, 2002 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Станом на травень 2018 року за ОСОБА_5 зареєстровано автомобілі: ВАЗ-2109, 1989 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 та DAEWOO NEXIA 1,5 GLE, 1997 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 .

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі № 404/504/17, від 11 серпня 2021 року № 1366/3209/3210/21-27, середня ринкова ціна КТЗ ВАЗ 2109, реєстраційний № НОМЕР_3 , 1989 року виготовлення, станом на 06 серпня 2021 року, складає 30 980 грн. Середня ринкова ціна КТЗ DAEWOO NEXIA 1,5 GLE, реєстраційний № НОМЕР_4 , 1997 року виготовлення, станом на 06 серпня 2021 року, складає 36 370 грн. Ринкова вартість КТЗ SKODA OCTAVIA, реєстраційний № НОМЕР_1 , 2002 року виготовлення, станом на 06 серпня 2021 р., складає: 71 183 грн. 67 коп.

У серпні 2016 року ОСОБА_2 отримала страхове відшкодування за страховим випадком дорожньо-транспортної пригоди 28 травня 2015 р. за вини третіх осіб, за участі автомобіля SKODA OCTAVIA, реєстраційний № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 у відповідності до довідки ДАІ Дарницького району у м. Києві від 28 травня 2015 р., заяви ОСОБА_1 до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» за № 1316 від 04 серпня 2017 р., довідки ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» за № 331 від 07 серпня 2017 р. Розмір страхового відшкодування становив 32 620,25 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України та ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно із ч. 1ст. 69 СК України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 71 СК України, спір про порядок поділу спільного сумісного майна подружжя може бути вирішений судом. Неподільне майно присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на квартиру, допускається лише за його згодою.

Згідно із п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» № 16 від 12.06.1998 р., вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна.

Зі змісту нормативних положень глав 7 та 8 СК України, власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном.

Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які складають підстави виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в ст. 60 СК України. За змістом цієї норми майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності.

Таким чином, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Тобто, застосовуючи цю норму права (ст. 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен встановити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя

Тобто критеріями, які дозволяють надати спірному набутому майну режим спільного майна є: 1) час набуття такого майна, 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття), 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя.

Тільки в разі встановлення цих фактів і визначення критеріїв норма статті 60 Сімейного кодексу України вважається правильно застосованою.

Згідно пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Норми СК України у статтях 57, 60 встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна, згідно з якими: 1) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної власності; 2) майно, набуте кожним із подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Придбавши рухоме майно автомобілі під час перебування в шлюбі, позивач та його дружина - відповідач набули право спільної сумісної власності на спірне майно відповідно до зазначених положень та його право на рівну частку в майні презюмується. Протилежне сторонами не доведено.

Положення п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 р. № 11, визначає, що вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні врахувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу.

Таким чином, придбане під час перебування сторін у шлюбі рухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності сторін і будь-яких доказів щодо належності цього майна лише відповідачу, на якого вони були зареєстровані, суду не надано.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

При поділі спільного майна подружжя в даному спорі, суд застосовує принцип рівності.

Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 статті 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статті 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (статті 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

В ході розгляду справи суду не надано доказів можливості реального поділу автомобіля SKODA OCTAVIA, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , а також обґрунтовані підстави його виділу позивачу або відповідачу, згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а тому суд вважає за необхідне визначити ідеальні частки кожного на вказаний транспортний засіб та залишити спірний автомобіль у спільній частковій власності сторін.

Суд вважає, що не має законних підстав відступлення від рівності часток.

Разом з тим, судом установлено, що автомобілі ВАЗ-2109 та DAEWOO NEXIA, які були придбані в період шлюбу, відповідачем були відчужені та на час розгляду справи із власності відповідача зазначене майно вибуло.

У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Співвласник майна, який бажає виділу своєї частки шляхом стягнення грошової компенсації, може заявити такі вимоги виходячи з положень ст. 364 ЦК України.

Такі вимоги заявлені не були.

Також, є всі підстави для визначення суми страхового відшкодування у розмірі 32 620,25 грн., сплачених страховою компанією, спільною сумісною власністю подружжя. Тому, наявні підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16 310,13 грн. половини страхового відшкодування. Підстав відступлення від рівності часток судом не встановлено.

Щодо зустрічних позовних вимог, суд зазначає наступне.

Судом установлено, що на час придбання спірного майна, сторони перебували в шлюбі, вели спільне господарство, кожен мав самостійний дохід, а тому спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу. При цьому ОСОБА_2 не доведено, що спірне майно придбавалось за її особисті кошти (дарунок, заповіт тощо).

Третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_3 не було доведено в судовому засідання ті обставини на які вони посилається у позові і жодних доказів того, що автомобіль SKODA OCTAVIA був придбаний хоча б в якійсь частині за її рахунок суду надано не було, у зв`язку з чим, її позов задоволенню не підлягає.

З урахуванням вищенаведеного та у контексті правових норм регулювання предмета спору, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача за первісним позовом знайшли частково своє підтвердження в ході судового розгляду даної справи, а відтак підлягають частковому задоволенню. У задоволенні зустрічного позову та позову поданого третьою особою слід відмовити за їх безпідставністю.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 4, 5, 10, 19, 76, 77, 79, 80, 81, 82, 89, 141, 263-265, 273, 353-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя задовольнити частково.

В порядку поділу спільного майна подружжя:

- визнати за ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частку автомобіля SKODA OCTAVIA, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований 27 лютого 2014 року згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ;

- визнати за ОСОБА_2 , право власності на 1/2 частку автомобіля SKODA OCTAVIA, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований 27 лютого 2014 року згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 32 620,25 грн., які отримані як страхове відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16 310,13 грн. в якості частини страхового відшкодування.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1025,31 грн. витрат зі сплати судового збору та витрати за проведення судової авто товарознавчої експертизи у розмірі 4 805,08 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на рухоме майно, відмовити.

У задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1 про визнання права власності на автомобіль, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_7 .

Третя особа: ОСОБА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_11 .

Повний текст судового рішення складено 13.03.2024 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда