14.03.2024 Єдиний унікальний номер 205/1883/24
Провадження № 2-н/205/120/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Терещенко Т.П., розглянувши заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за використану електричну енергію,

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2024 року представник заявника ОСОБА_2 надала до суду вищевказану заяву.

Суддею через систему «Електронний суд» отримано відповідь № 455459 від 19 лютого 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру де відсутня інформація щодо реєстрації боржника.

20 лютого 2024 року відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України надісланий запит до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради для визначення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи - боржника.

Згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 14 березня 2024 року боржник зареєстрований на території Новокодацького району м. Дніпра.

При вирішенні питання про видачу судового наказу суддя дійшов таких висновків.

Заявник звертається до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за використану електричну енергію з боржника за період з 21 грудня 2017 року по 21 січня 2019 року в розмірі 2 627,71 грн., 3% річних в розмірі 127,60 грн., інфляційні втрати в розмірі 221,06 грн.

Із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї матеріалів вбачається, що вона подана 19 лютого 2024 року, тому виходячи з положень цивільного процесуального законодавства початком перебігу строку позовної давності слід вважати 19 лютого 2021 року. Поряд з цим, розрахунок заборгованості, яку просить стягнути заявник, складає борг за період часу з 21 грудня 2017 року по 21 січня 2019 року.

В силу вимог, визначених ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно роз`яснень, наданих пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що оформлені у постанові від 23 грудня 2011 року за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Так, у пункті 10 вказаних роз`яснень, чинний ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Посилання заявника на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), яким було продовжено строки, визначені в тому числі ст. ст. 257, 258 ЦК України, на строк дії карантину, не можуть бути взяти судом до уваги оскільки, при вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, боржник буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

Відповідно до вимог пункту 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Таким чином, стягувач звернувся в суд з пропуском загальної позовної давності.

За таких обставин, враховуючи положення пункту 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України вважаю, що у видачі судового наказу за вказаною заявою АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 ., слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 162, 165, 258, 260, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за використану електричну енергію.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.П. Терещенко

.