Провадження № 2/344/1328/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря Бурянна Н.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що з позивача присуджено стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини його доходів, однак він зареєстрував новий шлюб, дружина має захворювання, народилась донька в новому шлюбі; позивач має захворювання. Тому позивач просив суд зменшити розмір аліментів до 1/ 8 частки доходу.

В судовому засіданні позивач підтримав позов та надав перед судом пояснення про те, що він допомагав утримувати доньку: надавав грошові кошти на курточку, а також доньці вже 12 років.

Відповідач подала до суду відзив, просила відмовити у позовних вимогах. Зазначила, що донька, ОСОБА_3 , перебуває на лікуванні внаслідок отриманої травми, а також потребує лікування у стоматолога. Навчається в школі та відвідує платні гуртки, і додаткові уроки. Відповідач перебуває у відпустці по догляду за сином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а теперішній чоловік, ОСОБА_5 є єдиним годувальником сім`ї, на даний час перебуває на службі в ЗСУ.

Судом встановлено наступні обставини.

З позивача присуджено стягнення аліментів за судовим наказом від 25/07/2023.

Мінімальний та максимальний розмір аліментів визначений законом для посадових осіб виконавчого провадження та не підлягає зазначенню в судовому рішенні про стягнення аліментів.

Мінімальний та максимальний розмір аліментів визначені законом для всіх аліментів, а не визначається для позивача чи будь-якого іншого платника окремо.

Тому не зазначення в судовому наказі інформації про максимальний розмір аліментів не є визначеною законом підставою для перегляду розміру аліментів за судовим наказом.

В ст. 161 ЦПК України вказано, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Отже, ухвалений судовим наказом розмір аліментів є безспірним та є визначеним законом безспірним розміром аліментів для відносин присудження аліментів в частці від доходу.

В ст. 161 СК України не визначено можливості присудження аліментів на підставі судового наказу нижче визначеного законом розміру.

Крім цього, позивачем подано суду довідку про його доходи, відповідно до змісту якої позивач отримує дохід, що забезпечує можливість утримання позивача з його дружиною та з врахуванням наявних у них захворювань та утримання дітей позивача від його двох шлюбів.

Разом з цим, позивач не виконав визначеного для нього процесуальним законом обов`язку та не надав суду доказів про те, що у нього є витрати понад його доходи.

Натомість, позивач вказав в позові, що його витрати на лікування не можуть бути підтверджені документами.

Однак, в ч. 6 ст. 81 ЦПК України вказано, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, позивачу прямо заборонено законом вдаватись до доказування на основі будь-якого припущення.

В ст. 180 СК України вказано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, незалежно від небажання позивача здійснювати витрати на утримання його доньки пропорційно до розміру його доходу за місцем роботи, відповідно до ст. 180 СК України це належить до його обов`язку.

В позові вказано, що позивач хворіє на цукровий діабет. Однак, сама по собі наявність захворювання у позивача чи його дружини не доводить неможливість сплати аліментів в частці від його заробітку.

Крім цього, законодавством передбачено надання ліків хворим на захворювання позивача за рахунок держави.

Також, незважаючи на захворювання, позивач створив нову сім`ю, прийняв на своє утримання нових членів його сім`ї.

Відповідно до наказу від 23/10/2022 дружина позивача отримала відпустку по догляду за дитиною за місцем роботи, а тому законом визначено для неї виплати на утримання для відповідної категорії осіб.

В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, обов`язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача.

В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов`язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов`язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору.

Позивачем не доведено, що його високий розмір заробітку не забезпечує йому можливість утримання двох дітей, дружини та здійснювати витрати на лікування його дружини.

Крім цього, відповідач подала суду письмовий відзив на позов та вказала, що судовий наказ про присудження аліментів є законним, у свою чергу у дитини відповідача наявні захворювання, які потребують отримання аліментів у розмірі, що визначений законом в якості частки в ст. 161 СК України.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Бородовський С.О.