Справа № 759/1673/24
У Х В А Л А

Іменем України

14 березня 2024 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: О. Грегуль

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» - позивач

ОСОБА_1 - відповідач

ВСТАНОВИВ:

Позивачем подано позов про стягнення у порядку регресу виплаченого позивачем страхового відшкодування на відновлення автомобіля пошкодженого внаслідок ДТП, яка як вважає позивач сталася з вини відповідача.

У позові вказана адреса проживання відповідача: АДРЕСА_1 .

Згідно постанови Деснянського районного суду м. Києва від 07.09.2021 у справі № 754/10862/21 (суддя Панченко О.М.) за ст. 124 і ч. 2 ст. 130 КУпАП, адреса ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , а ДТП мало місце за адресою: АДРЕСА_2 .

Позов подано до Святошинського районного суду м. Києва.

На запит Святошинського районного суду м. Києва надійшла відповідь № 419414 від 24.01.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 01.01.1990 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.01.2024 у справі № 759/1673/24 справу за підсудністю направлено до Деснянського районного суду м. Києва на підставі ч. 6 ст. 28 ЦПК України, оскільки адреса за якою зареєстрований ОСОБА_1 знаходиться на тимчасово окупорваній території, а ДТП мало місце на території Деснянського району м. Києва.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України, 1. Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 6 ст. 28 ЦПК України, 6. Позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

У позові не йдеться про відшкодування шкоди, а йдеться про стягнення страхового відшкодування.

Безпосередньо майну позивача шкоди не заподіяно, а тому на правовідносини про які йдеться в позові положення ч. 6 ст. 28 ЦПК України не поширюються.

Вищевикладене свідчить про підсудність справи Пологівському районному суду Запорізької області.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 14.09.2022 № 49/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області» територіальну підсудність судових справ Пологівського районного суду Запорізької області змінено та визначено Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, 1. Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Будь-яких доказів, які б давали правові підстави для розгляду вищевказаного позову Деснянським судом м. Києва, позивачем у позові не зазначено, а також відсутні такі докази і в додатках до позову.

Згідно ч. 1, ч. 4 - ч. 7 ст. 81 ЦПК України, 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 7. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, 4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.06.2020 у справі № 757/1782/18: «Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Застосовуючи принцип диспозитивності, закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, саме позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.».

Практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).

За таких обставин позов з доданими до нього документами передається за територіальною юрисдикцією (підсудністю) іншому суду.

Керуючись ст. 31 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Передати справу № 759/1673/24 (номер провадження: 2/754/2712/24) за позовною заявою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Борщагівська, 154, ) Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.

Передачу справи здійснити не пізніше п'яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів.

Згідно ст. 261 ЦПК України, 1. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. 2. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

СУДДЯ: