РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.,

секретар судового засідання - Федоренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, -

встановив:

04 вересня 2023 року представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, у якому просив стягнути з відповідача на користь товариства суму страхового відшкодування в розмірі 8134,16 грн., та 2684,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 07 серпня 2020 року між ОСОБА_2 як страхувальником, та позивачем як страховиком та ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №101985а0кг. Застрахований за договором автомобіль - Lexus NX 200, днз НОМЕР_1 .

В період дії полісу, а саме 15 травня 2021 року о 20 год. 45 хв. у м. Києві по вул. Дмитрівська, 2 сталася ДТП за участі застрахованого транспортного засобу.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2021 року відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України.

18 травня 2021 року до позивача звернувся страхувальник із заявою про виплату страхового відшкодування.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Lexus NX 200, днз НОМЕР_1 визначена на суму 17317,21 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача, на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Універсальна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №203062648, який відповідно до Угоди про пряме врегулювання збитків по обов`язковому страхуванню цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 15 червня 2021 року перерахував позивачу компенсацію в розмірі 9183,05 грн.

Таким чином, враховуючи, що різниця між фактичним розміром шкоди (17317,21 грн.), та страховою виплатою (9183,05 грн.), яку здійснило ПрАТ «СК «Універсальна», становить 8134,16 грн., то зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь ПрАТ «Страхова компанія «АРКС», на підставі ч. 1 ст. 1194 ЦК України, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 07.09.2023 року зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 06 листопада 2023 року відкрито позовне провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

27 грудня 2023 року відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з наступним. Підставою для стягнення з винуватця ДТП вартості збитків є наявність вини такої особи у скоєнні ДТП та оцінка розміру завданої шкоди у відповідності до Закону України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні».

За Договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №101985а0кг від 07 серпня 2020 року, розмір завданих збитків визначається страховиком з урахуванням дефектної відомості, авто товарознавчої, авто технічної, транспортно-трасологічної експертизи/ експертного дослідження, Акту огляду ТЗ, висновку спеціаліста страховика, сертифікату аварійного комісара, документа, складеного компетентними органами, про обставини, час, місце події із зазначенням знищеного, пошкодженого або викраденого об`єкта страхування чи його частин, документа, що містить розрахунок розміру витрат та компенсацію скоєних збитків.

Проте позивачем на підтвердження позовних вимог не надано ні експертного дослідження чи висновку експерта, ні звіту про оцінку майна. Долучена до позову копія акта огляду транспортного засобу від 18 травня 2021 року не містить інформації про кваліфікацію особи, яка його склала. Роздруківка розрахунку страхового відшкодування не підписаний, а розрахунок щодо доведеності зазначеної суми відсутній, що не дає можливості перевірити правильність його проведення. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ визначена виключно на підставі калькуляції від 20 травня 2021 року, яка є актуальною протягом 3 днів. При цьому, страховий акт та розрахунок страхового відшкодування були складені, а страхове відшкодування виплачене на підставі недійсного рахунку, строк дії якого сплинув.

Таким чином, вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтування розрахунку страхового відшкодування та виплати страхового відшкодування.

17 січня 2024 року представник позивача подав відповідь на відзив, у якій позовні вимоги підтримав та заперечив проти доводів відповідача з підстав, зазначених у позові. Додатково повідомив, що оскільки транспортний засіб Lexus NX 200, днз НОМЕР_1 попередньо 28 квітня 2016 року був пошкодженій у ДТП, і його складові були відновлені шляхом проведення відновлювальних робіт, у відповідності до Методик товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів позивач застосував коефіцієнт фізичного зносу в розмірі 0,51.

ПрАТ «СК «Універсальна», застосувавши коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу, погоджено виплату у розмірі 9183,05 грн. оскільки позивач за умовами Договору здійснює виплату страхового відшкодування у розмірі, що дорівнює розміру відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, то на підставі розрахунку страхового відшкодування, складеного страхового акту №ARX2798543 від 14 червня 2021 року, позивачем було здійснено ще сплату суми страхового відшкодування потерпілому в розмірі 8134,16 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник відповідача подала заяву про розгляд справи без її участі.

За правилами ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Виходячи з цього, враховуючи наявний в матеріалах справи відзив відповідача, суд, вважає за можливе ухвалити рішення у справі на підставі наявних доказів.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З матеріалів справи судом встановлено, що 07 серпня 2020 р. між ТОВ «СК «АРКС» як страховиком, та ОСОБА_2 як страхувальником, було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №101985а0кг. Предметом договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням автомобілем марки Lexus NX 200, днз НОМЕР_1 .

За умовами Договору розмір франшизи (безумовної) при ДТП складає 0,5% від страхової суми.

15 травня 2021 року о 20 год. 45 хв. у м. Києві по вул. Дмитрівська, 2 сталася ДТП за участі застрахованого транспортного засобу Lexus NX 200, днз НОМЕР_1 та транспортного засобу Audi A4, днз НОМЕР_2 під керуванням відповідача.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2021 р., ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу.

Встановлено, що ОСОБА_1 15 травня 2021 року приблизно о 20 год. 45 хв. перебуваючи в м.Києві по вул. Дмитрівська, 2, керуючи автомобілем Audi A4, днз НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом, не впевнився у безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Lexus NX 200, днз НОМЕР_1 . При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_1 встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Внаслідок ДТП автомобіль Lexus NX 200, днз НОМЕР_1 , застрахований ПрАТ «СК «АРКС» отримав пошкодження.

15 травня 2021 р. ОСОБА_2 звернулася до ПрАТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором ОСЦПВВНТЗ.

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 як винної особи, станом на дату ДТП була застрахована на підставі полісу №203062648 в ПрАТ «СК «Універсальна».

Згідно розрахунку суми страхового відшкодування в рамках ПУ №1.102.21.0003682 від 15 травня 2021 року, вартість складових, що підлягають заміні становить 17987,93 грн.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням фізичного зносу (коефіцієнт 0,51) та з вирахуванням безумовної франшизи (2000,00 грн.) становить 9183,05 грн.

Встановлено, що ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» та ПрАТ «СК «Універсальна» є учасниками Угоди про пряме врегулювання збитків по обов`язковому страхуванню цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яка діє з 01 грудня 2016 року. Відповідно до даної Угоди було проведено пряме врегулювання збитків погоджено між страховими компаніями, внаслідок чого ПрАТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування відповідно до платіжного доручення №790101 від 15 червня 2021 року на рахунок ТОВ «САМІТ МОТОРЗ УКРАЇНА» 9183,05 грн. в рахунок страхового відшкодування згідно акту №ARX2798543.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Згідно з ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Виходячи із наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик.

Стаття 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України передбачають перехід права вимоги до страховика, де перехід фактично означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» є суброгацією.

У деліктному зобов`язанні право вимоги до винної особи у особи, яка відшкодувала шкоду потерпілому, виникає в порядку ст. 1191 ЦК України. У спірних (страхових) відносинах застосуванню підлягають норми ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України, які визначають спеціальний порядок переходу прав вимоги до винної особи від страхувальника (потерпілого) до страховика, що відшкодував шкоду потерпілому - суброгацію.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №910/2603/17 та від 25 березня 2019 року у справі № 916/686/18.

Згідно рахунку-фактури №СМУ00015858 від 20 травня 2021 року вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу Lexus NX 200, днз НОМЕР_1 складає 17317,21 грн.

На підставі страхового Акту №№ARX2798543 від 14 червня 2021 року АТ «СК «АРКС» визначило суму відшкодування власнику автомобіля Lexus NX 200, днз НОМЕР_1 у розмірі 8134,16 грн. та сплатило означену суму на рахунок ТОВ «САМІТ МОТОРЗ УКРАЇНА» згідно платіжного доручення №790068 від 15 червня 2021 року.

Також, відповідно до платіжного доручення №7901001 від 15 червня 2021 року ПрАТ «СК «АРКС» сплатило на рахунок ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 9183,05 грн.

Заперечуючи проти суми визначеного страховиком відшкодування, відповідач не навів заперечень проти визначеної суми, обсягу виконаних ремонтних робіт чи необхідності заміни певних деталей пошкодженого автомобіля; жодних доказів на спростування розміру збитків, спричинених власнику автомобіля Lexus NX 200, днз НОМЕР_1 відповідачем суду не надано, клопотань про призначення судової автотоварознавчої експертизи для спростування вищенаведеного розміру збитків не заявлено.

Звертаючись до суду з позовом, заявлену суму до стягнення з відповідача позивачем було розраховано в сумі 8134,16 грн. (як різницю між 17317,21 грн. (вартість визначеного позивачем відновлювального ремонту на підставі рахунку-фактури №СМУ00015858 від 20 травня 2021) - 9183,05 грн. (виплата по програмі прямого врегулювання).

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02 вересня 2019 у справі №545/425/17, від 11 березня 2020 у справі №754/5129/15-ц, від 19 липня 2021 у справі №206/3219/15-ц.

Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача як володільця транспортного засобу була застрахована за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів в ПрАТ «СК «Універсальна», на підставі Угоди про пряме врегулювання збитків по обов`язкову страхуванню цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховиком було перераховано компенсацію в розмірі 9183,05 грн., з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди, сплаченої позивачем і страховою виплатою за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме 8134,16 грн.

Враховуючи викладене вище, виплату позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП за умовами укладеного з ним договору добровільного страхування, яка мала місце з вини відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів наявність обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Доказів того, що відповідачем на користь потерпілого (позивача) були відшкодовані збитки, завдані внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем не надано.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача суми витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 8134,16 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 2684,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ст. ст. 16, 22, 979, 980, 993, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст. ст. 2, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8) в рахунок відшкодування шкоди 8134 (вісім тисяч сто тридцять чотири) гривні 16 коп. та судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І. Кушнір