Справа №343/50/24
У Х В А Л А

29.02.24 м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в спрощеному позовному провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат С.В. Павленко звернувся з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 33025 грн за кредитним договором № 210204-003 від 04 лютого 2021 року.

Ухвалою Долинського районного суду від 03 січня 2024 року матеріали позовної заяви передано в порядку п.1, ч.1 ст. 31 ЦПК України на розгляд до Болехівського міського суду, оскільки розгляд справи належить до територіальної юрисдикції суду.

Представник позивача подав клопотання, в якому просить закрити провадження по справі, оскільки відповідач станом на 19 лютого 2024 року погасив заборгованість, тому предмет спору відсутній та відмовляється від позовних вимог та наполягає на поверненні 50% сплаченого судового збору.

Розгляд справи просить проводити без його участі (а.с.71-74, 65-66).

Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Зідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Перевіривши доводи заяви та клопотання, суд дійшов до такого висновку.

За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У ч. 3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Так, згідно із п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу;

Відповідно до ч. 1-3 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як передбачено ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження по справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Судом перевірено чи не обмежений представник позивача, який висловив намір вчинити дії у повноваженнях на їх вчинення (а.с. 67).

Суд вважає, що відмова позивача від позовних вимог не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому приймається судом, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю. Підстав для неприйняття відмови від позову судом не встановлено.

Щодо повернення з державного бюджету України позивачу 50% судового збору, то суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України та частини 4 статті 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, враховуючи, що позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у загальному розмірі 2684 грн, тому на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України до повернення позивачу підлягає судовий збір у розмірі 50 відсотків від суми судового збору, сплаченого при подачі позову до суду, тобто у розмірі 1342 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.142, 206, 255, 259, 353 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Прийняти відмову представника позивача адвокат С.В. Павленко від позову та провадження по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу закрити.

Заяву представника позивача адвокат С.В. Павленко про повернення 50% судового збору задоволити.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Івано-Франківській області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс»

50 відсотків судового збору в сумі 1342 (одна тисяча триста сорок два) грн згідно платіжної інструкції кредитного переказу кредитного переказу коштів №4933 від 07 листопада 2023 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Головенко О.С.