У Х В А Л А

13 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 522/3105/21

провадження № 61-17677ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до акціонерного товариства «Сенс Банк», ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення запису про державну реєстрацію права власності, витребування майна та поновлення права власності,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг», акціонерного товариства «Альфа-Банк» (змінено назву на акціонерне товариство «Сенс Банк», далі - АТ «Сенс Банк») та ОСОБА_4 про визнання незаконним рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення запису про державну реєстрацію права власності та витребування майна.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2021 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково.

Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_1 нерухоме майно, а саме, квартиру АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2021 року частково задоволено заяву позивачів про розподіл судових витрат.

Стягнено з АТ «Сенс Банк» на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по 2 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по 2 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині вимог заяви про розподіл судових витрат відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Найда Д. І., задоволено частково. Апеляційну скаргу АТ «Сенс Банк» задоволено частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2021 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 скасовано, прийнято у цій частині постанову про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2021 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 змінено, викладено мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У грудні 2023 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від27 жовтня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року.

В касаційній скарзі заявник просив скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від27 жовтня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року, справу передати на новий розгляд до Приморського районного суду м. Одеси.

Ухвалою Верховного Суду від 08 січня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення її недоліку, а саме, доплату судового збору в установленому законом порядку та розмірі.

22 січня 2024 року до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліку касаційної скарги, з якої вбачається, що заявник сплатив судовий збір та подав оригінал платіжного документа.

Згідно з частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає таке: суди попередніх інстанцій не застосували правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19, від 14 грудня 2022 року у справі № 461/12525/15-ц, у постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2023 року у справі № 718/1816/21, у постановах Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 641/9904/16-ц, від 11 серпня 2021 року у справі № 723/826/19, від 18 травня 2022 року у справі № 303/7119/19, від 22 лютого 2023 року у справі № 202/8669/19, від 15 березня 2023 року у справі № 725/1824/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заявник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норм права, які регулюють іпотечне застереження в іпотечному договорі (договір про задоволення вимог іпотекодержателя у взаємозв`язку з приписами статей 387, 388 ЦК України).

Заявник посилається на те, що суд першої та апеляційної інстанцій не дослідив зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Вказує, що суди першої та апеляційної інстанцій не дослідили такі обставини: коли саме та за яких обставин позивачі дізналися про звернення стягнення на предмет іпотеки; який період у часі боржник за кредитним договором ОСОБА_3 не вживав заходів для погашення заборгованості або реструктуризації боргу; чи дійсно про звернення стягнення на предмет іпотеки позивачі дізналися лише після купівлі нерухомого майна добросовісним набувачем (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 206, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до акціонерного товариства «Сенс Банк», ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення запису про державну реєстрацію права власності, витребування майна та поновлення права власності.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

А. С. Олійник

І. М. Фаловська