Справа № 541/112/24
Номер провадження 2/541/300/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 лютого 2024 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Третяка О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Олешко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 квітня 2012 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше мінімального розміру аліментів встановленого законодавством України для дітей відповідного віку, починаючи з 08 лютого 2012 року і до досягнення сином повноліття.

Відповідач сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дитини до листопада 2022 року, а потім перестав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 01.01.2024 складає 47145,00 гривень. Посилаючись на ст. 196 СК України, позивачка зазначає, що розмір неустойки (пені), що підлягає стягненню з відповідача на її користь, становить 47145,00 грн та просить стягнути вказану суму.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 січня 2024 року відкрито провадження по справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити (а.с. 22).

Відповідач в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 41247 гривень 50 копійок. Крім того, просив долучити до матеріалів справи розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 08.02.2024 за № 10561, відповідно до якої розмір заборгованості за період з листопада 2022 року по грудень 2023 року включно становить 41247 гривень 50 копійок.

В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 від 16.10.2013 року. (а.с. 6).

Згідно рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02.04.2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше мінімального розміру аліментів встановленого законодавством України для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 лютого 2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за № 72421 від 25.12.2023, заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів за період з листопада 2022 року по грудень 2023 року складає 47145 гривень 00 копійок (а.с. 8).

Разом з тим, відповідно до наданого відповідачем розрахунку Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за № 10561 від 08.02.2024 заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів за період з листопада 2022 року по грудень 2023 року становить 41247 гривень 50 копійок (а.с. 24).

З вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що аліменти відповідачем не сплачувались, що відповідно до ст. 196 СК України дає підстави для нарахування неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

При цьому за змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.12.2020 року у справі № 661/905/19 зробив наступний висновок: неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, вважаючи, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Відповідно до розрахунку зі сплати аліментів, наданого державним виконавцем Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за № 10561 від 08.02.2024, заборгованість ОСОБА_2 накопичувалася з листопада 2022 року по грудень 2023 року та визнається відповідачем.

Оскільки ОСОБА_2 був обізнаний про рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, знав про свій обов`язок сплати аліментів, доказів того, що відповідач не міг сплачувати аліменти та те, що заборгованість по аліментам утворилася з неналежних від нього причин суду не надано.

Отже, в діях відповідача наявна винна поведінка, що призвела до виникнення заборгованості по аліментах.

Так, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 334/7702/16 (провадження № 61-42142св18).

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи положення ч. 1 ст. 196 СК України, що розмір пені, який підлягає стягненню, не може бути більшим 100 % заборгованості, максимально враховуючи інтереси дитини, суд, керуючись принципом регулювання сімейних відносин на засадах справедливості, добросовісності та розумності, приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , в розмірі 41247,50 грн.

Положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому враховуючи норми ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на суму 41247,50 грн.*100% : 47145,00 грн. ціни позову = 87,49 %, тобто 87,49 % від ціни позову 87,49 % * 1211,20 грн : 100%), що складає 1059 гривень 68 копійок.

Керуючись ст. 196 СК України, ст.ст. 10, 11, 130, 213, 215, 224, 225, 226, 232 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 листопада 2022 року по 31 грудня 2023 року в розмірі 41247 (сорок одна тисяча двісті сорок сім) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1059 (одна тисяча п`ятдесят дев`ять) гривень 68 копійок судового збору від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка м. Миргород Полтавської області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець м. Миргород Полтавської області, місце реєстрації: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 .

Суддя: О. Г. Третяк