Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2024 р. Справа153/59/24

Провадження2/153/15/24-ц

у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л. В.

учасники справи: представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Зубань О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції цивільну справу №153/59/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся із позовною заявою до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, просить суд зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього на підставі рішення суду на користь відповідача на утримання дитини до 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивував тим, що від спільного шлюбу з відповідачем у них народилася дитина ОСОБА_3 , 2009 року народження, на даний час дитина проживає з відповідачем. За рішенням суду №153/1586/19 від 29.11.2019 з позивача утримують аліменти на користь відповідача на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Наразі обставини змінились, ОСОБА_2 не в змозі сплачувати аліменти на утримання його неповнолітньої дитини у вказаному розмірі. Позивач вказує, що на даний час його матеріальний стан змінився, оскільки він не працює, а знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про виплату на дитину. Тому він змушений звернутися до суду із даним позовом.

06.02.2024 за вхід.№739 від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позов є не обґрунтованим та не підлягає до задоволення з наступних підстав, а саме позивачем не надано жодного доказу в якому розмірі він отримує доходи. Не надано доказів на підтвердження виникнення у нього, фактичних обставин, які були б пов`язані із погіршенням матеріального стану, здоров`я чи сімейного стану. Також відповідач стверджує, що в даний час з позивача стягуються аліменти в розмірі 1/4 (25%) на сина ОСОБА_5 , тобто на сина ОСОБА_6 , враховуючи рівність прав обох дітей, припадає така ж 1/4 частка (25%). Тобто, загальна частка відрахувань становить 50%, тобто не перевищує 70% граничний розмір, який встановлено нормами матеріального права. Позивачем не доведено, що його матеріальне становище не дозволяє йому сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі. Також відповідач просить врахувати стан здоров`я сина ОСОБА_5 який підтверджується випискою з амбулаторної карти, згідно якої в дитини діагностовано: Спайкова хвороба очеревини; Пізня рецидивуюча післяопераційна спайкова кишкова непрохідність; Міопія лівого ока; Порушення акодомації правого ока. Дитині зроблено кілька операцій, остання була проведена 15.11.2023 Сектральна резекція вен сім`яного канатика зліва. Стверджує, що дитина дуже хвороблива і потребує лікування і корекції. ОСОБА_2 добре знає про стан здоров`я дитини, проте абсолютно нічим не допомагає, допустив виникнення величезної заборгованості по аліментам, оскільки тривалий час ухиляється від сплати аліментів. Також з ОСОБА_2 за рішенням суду стягнуто на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів. ОСОБА_1 просить суд врахувати матеріальне становище її, так як вона народила другу дитину сина ОСОБА_8 , 2021 року народження, та перебуває в декретній відпустці, а тому не має змоги працювати. Родина має статус малозабезпеченої сім`ї. Мати виховує меншу дитину самостійно та являється одинокою мати. Звертає увагу суду, що сам по собі факт укладення шлюбу та народження нової дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на утримання дитини від першого шлюбу, оскільки позивач повинен довести, що в зв`язку зі зміною сімейного стану він не має можливості сплачувати аліменти, але неможливість сплати аліментів у взаємозв`язку зі зміною сімейного стану позивачем не доведено. При винесені рішення просила врахувати правові позиції, висловлені Верховним Судом у постановах від 03.06.2020 у справі №760/9783/18-ц, від 16.09.2020 у справі №565/2071/19, від 09.09.2021 у справі №554/3355/20. Просила відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів з 1/4 частки на 1/6 частки.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№227 від 12.01.2024, в якій просив справу розглянути без його участі, у зв`язку з тим, що знаходиться в декреті по догляду за дитиною.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про день та час його проведення була повідомлена належним чином - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням. Про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло.

Представник відповідача адвокат Зубань О.О., який діє на підставі Ордеру серії АВ №1115435 від 08.02.2024 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні заявлених позивних вимог у повному об`ємі, при цьому врахувати обставини та факти, які викладені у відзиві.

Заяви, клопотання: заява позивача про розгляд справи у його відсутність (а.с.10), клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції (а.с.30-31, 35, 36), клопотання представника відповідача про проведення підготовчого судового засідання без його участі та участі відповідача (а.с.39).

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 12 лютого 2024 року на 10 годину 00 хвилин (а.с.15-17), задоволення клопотання представника відповідача про проведення судового засідання у режимі відео конференції (а.с.33-34), закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до розгляду по суті (а.с.41-42), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.5-6) судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Хмільник Вінницької області, зареєстрований у АДРЕСА_1 .

Із копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 26.11.2009 (а.с.7) судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із копій Свідоцтв про народження (а.с.8) судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_9 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Із копії довідки про отримання (неотримання) допомоги №18-09/57 від 04.01.2024 (а.с.9) виданої Департаментом соціальної політики Чернігівської міської ради судом встановлено, що ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), перебуває на обліку в управлінні адресних соціальних допомог департаменту соціальної Чернігівської міської ради та йому з 01.08.2023 до 31.08.2026 включно призначено державну допомогу при народженні дитини на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із довідки про отримання (неотримання) допомоги №556 від 29.01.2024 (а.с.24) виданої Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради судом встановлено, що ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ), перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення (Правобережне) та їй відповідно до постанови КМУ №1751 від 27.12.2001 року зі змінами з 01.04.2021 до 30.04.2024 призначено допомогу при народженні дитини на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Із виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 30.01.2024 виданої КНП «ЦПМСД №3» м.Вінниця (а.с.25) судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , повний діагноз: Спайкова хвороба очеревини; Пізня рецидивуюча післяопераційна спайкова кишкова непрохідність; Стан після оперативного лікування з приводу варикоцелє зліва ІІІ ступеня (15.11.23); Міопія лівого ока; Порушення акодомації правого ока. Лікувальні і трудові рекомендації: Диспансерне спостереження у дитячого офтальмолога, уролога, хірурга.

Із копії Свідоцтва про народження (а.с.26) судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Із копії довідки №7871 від 17.01.2024 виданої Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради (а.с.27) судом встановлено, що ОСОБА_1 включена до Єдиного муніципального реєстру осіб, які мають право на пільги, доплати та послуги за рахунок коштів Вінницької міської територіальної громади. Родина, якій призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям. Адреса: АДРЕСА_3 . Члени родини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №6 від 08.05.2021 (а.с.28-29) судом встановлено, що Відомості про батька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків:

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст.150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився матеріальний стан, оскільки він не працює, а знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, що не дає йому можливості утримувати на належному рівні спільну дитину з відповідачкою. Проте, доказів, що його матеріальний стан погіршився позивачем не надано, а лише надано довідку де вказано, що позивач перебуває на обліку.

Суд звертає увагу на те, що позивачем взагалі не надано суду доказів про наявність рішення про стягнення із нього на користь відповідача аліментів на утримання їх спільного сина ОСОБА_5 . Однак, так як даний факт не оспорюється відповідачем, то суд у відповідності із ч.1 ст.82 ЦПК України має підставу для звільнення позивача від доказування наявності даного судового рішення.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд звертає уваги на те, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження ІНФОРМАЦІЯ_8 дитини - ОСОБА_4 , та перебування у відпустці по догляду за даною дитиною позивачем, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Таким чином, суд враховує те, що позивач належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини.

Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Суд звертає увагу на те, що розмір аліментів (1/4), які стягнуті судом на утримання старшого сина, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та суперечитиме його інтересам.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Приймаючи до уваги, що позивач не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду, а також із врахуванням постанови Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити.

Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає не доведеними обставини, які мають значення для справи та на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, тому відсутні підстави для задоволення вимог.

А тому, із врахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених позовних вимог у зв`язку із недоведеністю.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, керуючись правилами статті 141 ЦПК України, вважає за необхідне сплачений судовий збір покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 200, 206, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 351, 352, 354, 355 ЦПК України і на підставі ст.ст.141, 150, 180, 181, 192 СК України, Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, постановою Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143 цс 13, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2020 року №565/2071/19, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий Т. В. Гаврилюк