Справа № 727/1840/24
Провадження № 2/727/681/24
У Х В А Л А

про забезпечення позову

28 лютого 2024 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Літвінова О.Г. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики.

Разом з поданою позовною заявою, позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якому посилається на те, що у жовтні 2023 року ОСОБА_1 надав, а ОСОБА_2 прийняв у позику кошти в сумі 155000 (сто п?ятдесят п?ять тисяч) доларів США.

Згідно укладеного між сторонами договору позики, відповідач зобов?язався повернути отриману суму грошових коштів до 01.01.2024, про що ним було надано розписку від 18.10.2023, в якій зазначено умови договору позики і строк повернення коштів.

Однак, по даний час відповідачем ОСОБА_2 не повернуто жодних коштів та не повідомлено про причину їх неповернення.

На неодноразові звернення до відповідача, останній від надання на них відповіді ухиляється, а позичені кошти у ОСОБА_1 - не повертає.

05.01.2024 позивач звернувся письмово листом до ОСОБА_2 з вимогою про повернення грошових коштів у сумі 155000 (сто п?ятдесят п?ять тисяч) доларів США. які були йому надані згідно договору позики від 18.10.2023, однак жодної відповіді на звернення не отримав.

Також, з аналогічною заявою позивач звертався до відповідача особисто, і він пообіцяв всю суму боргу повернути до 16.01.2024, про що власноручно написав на заяві термін повернення коштів.

Разом з тим, жодних коштів не повернуто, від виконання зобов?язання - ухиляється.

Суд, оглянувши подані письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Питання забезпечення позову врегульовано главою 10ЦПК України.

Відповідно до положень ч.2ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

На підставі вимог ч.1, 2 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь в справі, може вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пункт 1 частини 1ст.150ЦПК України передбачає, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арештуна майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч.1 п.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно із положеннями ч. 1 ст.153ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові N 9 від 22.12.2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Наведене узгоджується і з правовими позиціями Верховного Суду України (постанови від 25.05.2016 року по справі № 6-605цс16 (№ в ЄДРСРУ 57933051).

Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії"Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи предметом оспорюваного договору є суттєва ціна позову 5.890.310 грн..

Враховуючи, що заявником обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, вбачається що невжиття заходів забезпечення позову у спосіб передбачений законом, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає за доцільне застосування до відповідача заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно.

Частиною 1 статті 157 ЦПК України визначено, що ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-157, 258,260, 261,353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики - задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, а саме накласти арешт (заборону відчуження) на нерухоме майно, власником якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

-1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 172,70 кв.м., реєстраційний номер 31739424;

-земельну ділянку кадастровий номер :01:001:4306, площею 0,0386 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку. господарських будівель і споруд, що розташована в с. Годилів Чернівецької області, реєстраційний номер - 3763651;

-1/3 частку земельної ділянки кадастровий номер :02:001:1498, площею 0,0262 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в с. Великий Кучурів Чернівецької області, реєстраційний номер - 28279141;

-1/3 частку земельної ділянки кадастровий номер :02:001:1499, площею 0,0249 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку. господарських будівель і споруд, що розташована в с. Великий Кучурів Чернівецької області, реєстраційний номер - 28170852;

-земельну ділянку кадастровий номер :18:004:0175, площею 0,10 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер - 37845734;

-земельну ділянку кадастровий номер :01:001:3585, площею 0,0562 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в с. Годилів Чернівецької області, реєстраційний номер - 37635199;

-земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0259, площею 0,6134 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Тисовець «кут Рипи» Чернівецької області, реєстраційний номер - 49521986.

Копію ухвалипро забезпечення позову надіслати учасникам справи та Центруна дання адміністративних послуг м.Чернівці (м.Чернівці,вул.Героїв Майдану,7) для вжиття відповідних заходів.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

СУДДЯ: О.Г.Літвінова