ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/6285/23

Провадження № 22-ц/4820/402/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю позивача, представників апелянта, третьої особи,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, про стягнення майнової шкоди, за апеляційною скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Павловської А.А. від 14 липня 2023 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд,

в с т а н о в и в :

У березні 2023 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з позовом до відповідача, вказував, що з 01.01.2005 року він звільнений з військової служби у запас та отримував військову пенсію, яка була йому призначена згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і виплачувалася в розмірі 83% відповідних сум грошового забезпечення. В період з 28.01.2015 року по 12.05.2016 року він виконував свій конституційний обов`язок по захисту суверенітету та територіальної цілісності України, а 12.05.2016 року звільнений з військової служби у запас.

Перерахунок пенсії йому було зроблено відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».

30.08.2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01.03.2018 року відповідно до змін, внесених постановою КМУ від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Відповідно до постанови № 103 підлягають перерахуванню пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.03.2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 року відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Визначено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01.01.2018 року у таких розмірах: з 01.01.2018 року - 50 відсотків; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року - 75 відсотків; з 01.01.2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.

Цією постановою внесено зміни до пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зазначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним званням).

Згідно з листом ІНФОРМАЦІЯ_1 №14868 від 11.04.2018 року позивачу проведено перерахунок грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавкою за вислугу років.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року у справі №826/3858/18, яке набрало чинності, пункти 1, 2 вказаної постанови КМУ від 21.02.2018 року № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008 року № 45, визнано протиправними. Крім того, вказаними рішеннями встановлено, що до повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватись Кабінетом Міністрів України.

Завдяки судовим рішенням у цій справі, та у інших справах з 01.04.2019 року йому проведено перерахунок пенсії у повному обсязі.

Стверджував, що внаслідок прийняття Постанови КМУ від 21.02.2018 року № 103, яка була визнана незаконної в судовому порядку, у період з 01.01.2018 року по 01.04.2019 року пенсія йому виплачувалася у заниженому розмірі, у зв`язку з чим позивач недоотримав пенсію: за січень 2018 року - 9054,88 грн., за лютий 2018 року - 9054,88 грн., за березень 2018 року - 9054,88 грн., за квітень 2018 року - 9054,88 грн., за травень 2018 року - 9054,88 грн., за червень 2018 року - 9054,88 грн., за липень 2018 року - 9070,38 грн., за серпень 2018 року - 9070,38 грн., за вересень 2018 року - 9070,38 грн., за жовтень 2018 року - 9070,38 грн., за листопад 2018 року - 9070,38 грн., за грудень 2018 року - 9074,63 грн., за січень 2019 року - 8077,79 грн., за лютий 2019 року - 8077,79 грн., за березень 2019 року - 7241,72 грн., а всього 124910,68 грн.

В такий спосіб Кабмін при прийнятті постанови № 103 допустив порушення Конституції за законів України, не виконав судові рішення, чим порушив права позивача, позбавив можливості отримання повного розміру заслуженої пенсії, чим завдав йому збитків.

Право позивача на отримання повного розміру пенсії визначається Законом № 2262-ХІІ , а отже, підпадає під дію статті 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини.

Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України на його користь 124910,68 грн. майнової шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.07.2023 року позов задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 заподіяну майнову шкоду у розмірі 124910,68 грн.

В апеляційній скарзі Кабінет Міністрів України просить скасувати рішення суду як незаконнеі відмовити в задоволенні позову. Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, до основних повноважень якого належить вжиття заходів щодо підвищення реальних доходів населення та забезпечення соціального захисту громадян. Нарахування та виплата пенсій не належить до компетенції нормотворчого органу, а здійснюється органами Пенсійного фонду України. Пенсії, визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», підлягають перерахунку на умовах, в порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 встановлено, що відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначення порядку та розмірів соціальних виплат віднесено до відання Кабінету Міністрів України.

На виконання постанови КМУ № 103 органи Пенсійного фонду України провели перерахунки пенсій відповідно до чинних на час перерахунку норм законодавства. Виплата перерахованих пенсій проводилась у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 103, положення якої були чинними на час виникнення спірних правовідносин. Крім того, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі і тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/9052/18 від 21.04.2020 року набрало законної сили 22.09.2020 року.

В судовому засіданні представниця апелянта, представник третьої особи підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.

Позивач просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не повній мірі з`ясував обставини, які мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норми матеріального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Так, встановлено, що ОСОБА_1 з 01.01.2005 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 83 % від суми грошового забезпечення для обчислення пенсії.

ІНФОРМАЦІЯ_1 на заяву позивача листом від 08.05.2018 року повідомив, що постановою КМУ від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» було внесено зміни до пункту 4 постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704, які відміняють автоматичний перерахунок окладів щороку на 01 січня, та прибирають обмеження, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб не може бути менше 50% від мінімальної заробітної плати. Виплата надбавки за виконання особливо важливих завдань була передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294, яка втратила чинність з 01.03.2018 року у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704. Відповідно з 01.03.2018 року зазначена надбавка не виплачується.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.04.2020 року за позовом ОСОБА_1 , яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020 року, визнано неправомірними дії Кабінету Міністрів України при прийнятті постанови від 21.02.2018 року № 103 в частині внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 та пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2018 року № 45.

Зобов`язано Кабінет Міністрів України скасувати підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою від 21.02.2018 року № 103 стосовно внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Верховний Суд у постанові від 19.01.2022 року судові рішення залишив без змін та зазначив, що постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 в частині внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року та зміни до пункту 5 Порядку, затвердженого Постановою № 45 щодо складових грошового забезпечення для перерахунку пенсій, звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод, оскільки скасовують надбавки, доплати, підвищення і премії, які отримував військовий пенсіонер під час служби, та які враховувались при попередніх перерахунках пенсій.

Згідно розрахунку позивача пенсія за період з 01.01.2018 року по 01.04.2019 року виплачувалася йому у заниженому розмірі, недоотримана пенсія складає 124910,68 грн., а саме: за січень 2018 року - 9054,88 грн., за лютий 2018 року - 9054,88 грн., за березень 2018 року - 9054,88 грн., за квітень 2018 року - 9054,88 грн., за травень 2018 року - 9054,88 грн., за червень 2018 року - 9054,88 грн., за липень 2018 року - 9070,38 грн., за серпень 2018 року - 9070,38 грн., за вересень 2018 року - 9070,38 грн., за жовтень 2018 року - 9070,38 грн., за листопад 2018 року - 9070,38 грн., за грудень 2018 року - 9074,63 грн., за січень 2019 року - 8077,70 грн., за лютий 2019 року - 8077,79 грн., за березень 2019 року - 7241,79 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що факт прийняття Кабміном нормативно-правового акта, що містив протиправні норми, встановлено в судовому порядку, внаслідок цього порушено право ОСОБА_1 на пенсію, яке підпадає під сферу дії статті 1 Протоколу першого Європейської Конвенції з прав людини. Відтак завдана позивачу внаслідок цього шкода, розмір якої складає недоплачену пенсію, відповідно до ст.ст. 22, 1175 ЦК України підлягає стягненню з державного бюджету України.

Проте з цими висновками не можна погодитися, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі; доходи, які б особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (недоплачена пенсія).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1175 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів.

З врахуванням змісту наведених норм права підставою цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, складовими елементами якого є шкода, протиправне діяння особи, яка її завдала, а також причинний зв`язок між ними.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, пояснень позивача в апеляційному суді, шкода, яку він просить стягнути з держави, полягає у недоплаченій йому за період з 01.01.2018 року по 01.04.2019 року пенсії, що складає 124910,68 грн.

У позовній заяві також вказано, що спір у цій справі стосується соціальних прав позивача, які пов`язані з його пенсійним забезпеченням.

За змістом ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки доводам позивача і не врахував, що позовні вимоги у даній справі полягають у стягненні недоодержаних сум пенсій внаслідок прийняття незаконної постанови уряду, а тому спір стосується саме соціальних прав позивача, які пов`язані з його пенсійним забезпеченням, а не відшкодування шкоди у деліктних правовідносинах.

В апеляційному суді ОСОБА_1 не вказав, чи звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про перерахунок пенсії за вказаний період та чи отримував відмову у здійснення перерахунку пенсії за вказаний період.

Водночас матеріали справи не містять жодних даних щодо звернення ОСОБА_1 до органу ПФУ про здійснення перерахунку пенсіїза період з 01.01.2018 року по 01.04.2019 року та прийнятого рішення.

При цьому позивач не позбавлений можливості звернутися до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про перерахунок пенсії за цей період.

Позивач не довів склад цивільного правопорушення в діях відповідача Кабінету Міністрів України, відтак підстави для стягнення з держави 124910,68 грн. майнової шкоди відсутні.

З врахуванням наведеного оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ЦПК України слід компенсувати за рахунок держави на користь Кабінету Міністрів України 4026 грн. понесених судових витрат за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, про стягнення майнової шкоди, - відмовити.

Компенсувати за рахунок держави на користь Кабінету Міністрів України (місцезнаходження: вул. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008, ) 4026 грн. понесених судових витрат за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 лютого 2024 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк