Справа №333/4713/22
Пр. № 2/333/142/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Наумової І.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжя, у спрощеному позовному провадженні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з вищевказаним позовом, який обґрунтовувала наступним.

Позивач зазначає, що з 19 липня 2003 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу вони мають малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У серпні 2022 року відповідач подав до Комунарського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву про розірвання шлюбу. Цивільна справа призначена до розгляду по суті.

Під час шлюбу, на початку червня 2022 року ними придбано у спільну сумісну власність автомобіль марки «Volkswagen Traosporter ТВІ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який вони зареєстрували на ім`я відповідача, ОСОБА_4 , Даний автомобіль був придбаний за спільно нажиті кошти за ціною 292549,00 грн., що на той час дорівнювала 10000,00 доларів США.

На теперішній час відповідач пішов з сім`ї, автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт на автомобіль) залишилися у його користуванні та володінні. На її неодноразові звернення добровільно повернути їй автомобіль або сплатити їй частину його вартості або хоча б надати копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорту на автомобіль) для подальшого поділу між ними, відповідач відмовляв, тому вона через свого представника звернулася з її адвокатським запитом до Головного сервісного центру МВС регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області з метою надання інформації про спірний транспортний засіб та отримання копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорту на автомобіль) для вирішення цього питання у судовому порядку). На звернення адвоката, нею була отримана відповідь, згідно до якої було відмовлено у наданні будь-якої інформації щодо спірного транспортного засобу.

З огляду на те, що спірний автомобіль зареєстрований на відповідача, в період їх шлюбу та знаходиться у його володінні та користуванні, позивачка зазначає, що має право на грошову компенсацію за 1/2 частку в праві спільної сумісної власності на транспортний засіб, який придбаний ними за ціною 292,549 грн.

На підставі вищевикладеного заявлені первісні позовні вимоги: поділити набуте в шлюбі спільне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а саме автомобіль марки «Volkswagen Transporter TDI» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_4 . Виділити автомобіль марки «Volkswagen Transporter TDI» реєстраційний номер НОМЕР_2 , у власність ОСОБА_4 . Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/2 частку в праві спільної сумісної власності на автомобіль марки «Volkswagen Transporter TDI» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в сумі 146274,50 грн. Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.11.2022 р. відкрито провадження у справі та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті спору.

Відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзиву на позов не подавав. В судовому засіданні 01.02.2023 р. позовні вимоги не визнав, зазначив, що вищевказаний транспортний засіб належав іншій особі, що вищевказаного транспортного засобу вже немає, і наразі він користується транспортним засобом «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_6 , на підтвердження надав копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.02.2023 р. постановлено витребувати з Головного сервісного центру МВС в Запорізькій області відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, щодо транспортного засобу марки «Volkswagen Transports TDІ», реєстраційний номер НОМЕР_4 , а саме:

- інформацію про власника цього транспортного засобу на теперішній час та надати копію свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу (технічного паспорту автомобіля);

- деталізовані відомості щодо відчуження даного транспортного засобу в період з 01.01.2022 р. і теперішній час, в тому числі щодо зміни номерного знаку даного транспортного засобу при його відчуженні:

- чи є транспортні засоби марки «Volkswagen Transports TDІ», реєстраційний номер НОМЕР_4 , та марки «Volkswagen Transportеr», НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_5 , одним і тим же автомобілем.

На виконання вищевказаної ухвали суду від 01.02.2023 р. Головним сервісним центром МВС в Запорізькій області листом від 24.02.2023 р. надана інформація, з якої вбачається, 19.07.2022 р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , придбав у власність по договору, укладеному в ТСЦ 2348 VOLKSWAGEN TRANSPORTER 1896, (2005), ЧЕРВОНИИ, № двиг. АХВ049254 № куз. НОМЕР_6 , в результаті перереєстрації цього транспортного засобу на нового власника, йому присвоєно реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , видано свідоцтво НОМЕР_7 . 19.11.2022 р. ОСОБА_4 продав вищевказаний транспортний засіб ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом укладення договору купівлі-продажу на ТСЦ 2342, в результаті перереєстрації цього транспортного засобу на нового власника, йому присвоєно реєстраційний номерний НОМЕР_3 , видано свідоцтво СТР 048044.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.03.2023 р., задоволено клопотання позивача та призначено судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

1. Яка ринкова вартість автомобіля марки ««Volkswagen Transporter TDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 (наразі номерний знак НОМЕР_3 ), ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_8 , номер двигуна НОМЕР_9 , на момент його відчуження ОСОБА_4 , а саме, станом на 19 листопада 2022 року?

Проведення судової автотоварознавчої експертизи доручено експертам Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, оплату за проведення судової автотоварознавчої експертизи покладено на позивача - ОСОБА_1 .

23.05.2023 р. позивачкою здійснена оплата проведення вищевказаної експертизи, відповідно до наданого експертною установою рахунку, на суму 4779,60 грн., що підтверджується відповідною квитанцією.

10.07.2023 р. до суду найшов висновок експерта №322-23 за результатами вищевказаної судової експертизи, відповідно до якого, середня ринкова вартість вищевказаного автомобіля станом на 19.11.2022 р. складала 225260,00 грн.

19.09.2023 р. позивачкою подана заява про уточнення (зміну) розміру позовних вимог, в якій вона зазначила, що в процесі розгляду цивільної справи була проведена судова автотоварознавча експертиза, з метою виявлення реальної вартості спірного автомобіля на момент його придбання відповідачем ОСОБА_4 у період часу, а саме на 19 липня 2022 року. Відповідно до Висновку експерта від 06.07.2023 року вартість спірного автомобіля складає 225 260,00 грн. з огляду на вищезазначене у позивача виникла необхідність уточнити (змінити) розмір позовних вимог. На підставі вищевказаного, позивачка просить суд:

- поділити набуте в шлюбі спільне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а саме автомобіль марки «Volkswagen Transporter TDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_4 .

- виділити автомобіль марки «Volkswagen Transporter TDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 у власність ОСОБА_4 .

- стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/2 частку в праві спільної сумісної власності на автомобіль марки «Volkswagen Transporter TDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в сумі 112 630,00 грн.

- стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 4779,60 грн.

Ухвалою Комунарського районного районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2024 р., занесеною до протоколу судового засідання, прийнята до розгляду вищевказана заява позивачки про уточнення (зміну) розміру позовних вимог.

В судовому засідання 20.02.2024 р. позивач та її представник на задоволенні позовних вимог, з урахуванням уточнень, наполягали та просили задовольнити з підстав, зазначених в позові.

Відповідач в судове засідання 20.02.2024 р. не з`явився. Його представник адвокат Васильєва О.В. просила відмовити в задоволенні позовних вимоги, посилаючись на те, що позивачкою не доведено, що відповідач здійснив відчуження спірного майна чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, позовні вимоги не містять вимоги щодо припинення спільної сумісної власності на спірний автомобіль позивача. Вимога виділити спірний автомобіль у власність відповідачу є безпідставною - автомобіль належить іншій особі. Позивачка вправі вимагати стягнення з відповідача 1/2 частини вартості спірного автомобіля, а не стягнення грошової компенсації вартості спірного майна на момент його придбання.

Суд, вислухав пояснення позивачки та представників сторін, дослідивши матеріали дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини.

Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 17.12.2022 р. по 09.01.2023 р., від даного шлюбу мають двох дітей: повнолітню доньку ОСОБА_7 , 2002 р.н. та ОСОБА_5 , 2011 р.н., що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_10 , копією про народження дитини ОСОБА_5 серії НОМЕР_11 та копією рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2022 р. про розірвання даного шлюбу за позовом ОСОБА_4 (справа №333/3496/22). Відповідно до даного рішення суду, 17.08.2022 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з лютого 2022 р. він як військовослужбовець виконує бойові завдання по захисту територіальної цілісності України, тому внаслідок постійної відсутності його вдома між подружжям виникали сварки та фактично сім`я розпалась. Судом встановлено, що на момент подачі позову про розірвання шлюбу сторони припинили шлюбні відносини.

В судовому засіданні по цій справі позивач підтвердив, що станом на день подання позову ним про розірвання шлюбу, шлюбні відносини між ним та ОСОБА_1 припинені, спільне господарство вони не вели, і він перебуває в стосунках вже з іншою жінкою.

З наданої Головним сервісним центром МВС в Запорізькій області, на запит суду, інформації вбачається, що в період шлюбу між сторонами по справі - 19.07.2022 року був придбаний транспортний засіб - автомобіль марки «Volkswagen Transporter TDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_8 , номер двигуна НОМЕР_9 , право власності на який був зареєстрований на відповідача, що підтверджується також копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

18.11.2022 р. відповідач укладає з ВП №1 ТОВ «ТОРАТО» договір комісії №7571/22007246, за умовами якого, комітент ОСОБА_4 доручає ВП №1 ТОВ «ТОРАТО» за комісійну плату вчинити продаж вищевказаного транспортного засобу за ціною 6600,00 грн.

19.11.2023 р. відповідач продає вищевказаний транспортний засіб ОСОБА_6 , внаслідок чого змінюється реєстраційний номер цього транспортного засобу.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників про джерела, відповідач отримав дохід у розмірі 6600,00 грн. від продажу рухомого майна.

Станом на день продажу відповідачем вищевказаного транспортного засобу, його середня ринкова вартість становила 225260,00 грн., що підтверджується вищевказаним висновком експертизи.

Відповідно до частини третьої статті 368 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 339/116/16-ц, провадження № 61-15462св18.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що придбаний сторонами в період шлюбу транспортний засіб «Volkswagen Transporter TDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є спільним майном подружжя сторін по справі, дана обставина відповідачем належними доказами не спростована.

З досліджених судом доказів вбачається, що на день подання відповідачем позову про розірвання шлюбу в серпні 2022 р., фактично шлюбні відносини між сторонами по справі припинилися, спільне господарство не велося, він перебував у стосунках з іншою жінкою. 20.10.2022 р. ОСОБА_1 звертається до суду з позовом про поділ спільного подружжя, а саме, вищевказаного транспортного засобу, придбаного подружжям в червні 2022 р. 04.11.2022 р. для представництва інтересів у цій цивільній справі відповідачу ОСОБА_4 призначено адвоката на безоплатній основі, що свідчить про обізнаність відповідача про подання ОСОБА_1 цього позову. 19.11.2022 р., тобто під час розгляду цієї справи, відповідач відчужує спірний автомобіль іншій особі, при цьому в першому судовому засіданні 07.12.2022 р. він взагалі заперечує факт, що даний автомобіль йому належав, зазначивши, що він належав іншій особі, а він користувався просто ним, також приховував факт продажу ним цього автомобіля в листопаді 2022 р. Про факт продажу спірного автомобіля відповідачем стало відомо суду та позивачці лише з відповіді Головного сервісного центру МВС в Запорізькій області від 24.02.2023 р.

Вищевказані обставини, в сукупності з іншими дослідженими судом доказами вказують те, що відповідач відчужив спірний автомобіль без згоди іншого співвласника майна позивачки по справі на свій розсуд, без погодження з нею вартості автомобіля для продажу, за ціною значно нижчою від його середньої ринкової вартості, внаслідок чого порушені майнові права позивачки. Відповідачем не надано доказів, що продаж спірного автомобіля був здійснений в інтересах їх сім`ї чи на її потреби.

Згідно зі статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Верховний Суд виходить з того, що у справах про поділ спільного майна подружжя необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК України та статею 372 ЦК України.

Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина четверта статті 71 СК України). У процесі поділу майна суди можуть одночасно застосовувати не один спосіб, а їх поєднання. Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 04 листопада 2020 року по справі 662/1069/17.

Згідно із частинами першою, другою, четвертою, п`ятою статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

Системне тлумачення частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України дає підстави дійти висновку, що згоду на отримання компенсації за частину майна при його поділі повинен надати той з подружжя, на чию користь така компенсація присуджується, оскільки іншому з подружжя присуджується майно. Вимога одного з подружжя (позивача у цій справі) про стягнення з іншого з подружжя (відповідача у цій справі) грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, не породжує обов`язку такого у відповідача попередньо вносити відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду.

Дані правові висновки міститься в постанові Верховного суду від 04 листопада 2020 року по справі 662/1069/17.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один з них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Відповідні правові висновки викладений у постанові Верховного Суду від 03 лютого 2020 року у справі № 235/5146/16-ц, провадження № 61-37616св18.

Оскільки належний сторонам автомобіль був проданий відповідачем без згоди іншого співвласника і відчуження автомобіля припинило право спільної сумісної власності сторін, наразі власником цього автомобіля є інша особа, тому позовні вимоги про виділення відповідачу у власність цього автомобіля не актуальні і не обґрунтовані, в зв`язку з чим в їх задоволенні слід відмовити.

З огляду, що належний сторонам автомобіль на праві спільної сумісної власності був відчужений відповідачем без згоди співвласника позивачки по справі, за ціною значно нижчою її ринкової вартості без погодження ціни продажу з позивачкою, тому з відповідача на користь позивача, в порядку поділу майна подружжя, підлягає стягненню грошова компенсація за 1/2 частину вартості цього автомобіля визначеної, згідно з висновком експерта від 06.07.2023 року. Суд дійшов наступних висновків, з огляду на правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 27 квітня 2023 року по справі № 204/2642/21.

Відомостей про існування іншого майна у сторін, яке було придбане ними в період шлюбу і підлягає поділу, суду не надано.

З урахуванням вищенаведеного, положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені на проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 4779,60 грн. Також, враховуючи, що позивач як особа, яка має інвалідність 2-ї групи, була звільнена від сплати судового збору за пред`явлення цього позову, судовий збір у розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 78, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_12 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_13 , в порядку поділу майна подружжя грошову компенсацію вартості 1/2 (половини) частини транспортного засобу - автомобіля - «Volkswagen Transporter TDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_8 , номер двигуна НОМЕР_9 , у розмірі 112 630,00 грн. (сто дванадцять тисяч шістсот тридцять гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_12 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_13 , витрати на проведення судової авто товарознавчої експертизи у розмірі 4779,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_12 , на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

В іншій частині заявлені вимоги, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 26.02.2024 р.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя І. Й. Наумова