Єдиний унікальний номер 341/2694/23
Номер провадження 2/341/110/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Островської Н. І.,

за участю секретаря Гомерди Г. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Галич Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на спадкове майно, за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,

у с т а н о в и в :

07.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на частину будинку по АДРЕСА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як підставу зазначено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя склав заповіт, яким все своє майно заповів йому та його сестрі, ОСОБА_5 . Як спадкоємці звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті батька, відкрита спадкова справа. На час смерті батько проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проте після відкриття спадкової справи вони так і не змогли отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки у батька були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, внаслідок чого отримали від нотаріуса відмову.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його сестра, ОСОБА_5 , так і не оформивши право на спадкове майно після смерті батька. Спадкоємцями після її смерті є: чоловік ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 , які прийняли спадщину, оскільки зареєстровані за місцем проживання разом із спадкодавцем по АДРЕСА_4 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , проте отримали відмови у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів про право власності на спадкове майно.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 у нотаріальній конторі не відкривалась.

Спадкове майно було закінчене будівництвом у 1967 році, тобто було збудоване до 1992 року. В експлуатацію спадкове майно не приймалось, право власності на нього не оформлялось. Водночас, до 05.08.1992 закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05.08.1992 не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.

Враховуючи викладені обставини, просив позов задовольнити.

02.01.2024 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подано зустрічну позовну до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, а саме, на частину будинку АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . В обгрунтування зазначено обставини, викладені у первісному позові.

Ухвалою суду від 24.01.2024 зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та закрито підготовче провадження.

Позивач підтримав первісний позов та визнав зустрічний позов, подавши заяву до суду. Розгляд справи просив проводити без його участі.

Представник відповідачів, адвокат Легін В. Б., подав заяву, за якою відповідачі за первісним позовом не заперечують щодо його задоволення, а також просили задовольнити зустрічний позов. Розгляд справи проводити без їх участі та участі представника.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, дійшов висновку про прийняття визнання відповідачами позову та задоволення позовних вимог, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси третіх осіб.

Ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно положень ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 38).

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а. с. 11).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 12).

Після смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить будинок АДРЕСА_3 .

Свідоцтвом про народження від 22.08.1964 та від 15.02.2017 підтверджено, що батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а. с. 8-9).

Свідоцтвом про народження від 13.10.2023 підтверджено, що батьками ОСОБА_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а. с. 56).

Відповідно до свідоцтва про одруження ОСОБА_2 одружився з ОСОБА_5 , остання змінила прізвище на " ОСОБА_5 " (а. с. 10).

Як вбачається з копії заповіту, посвідченого секретарем Вікторівської сільської ради 20.12.2001, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті, усе майно заповів ОСОБА_5 та ОСОБА_1 у рівних долях (а. с. 14).

За змістом листа державного нотаріуса від 21.04.2017 № 266/02-14 вбачається, що на майно спадковадця ОСОБА_4 , зокрема на житловий будинок по АДРЕСА_3 , відсутній правовстановлюючий документ, а отже свідоцтво про право на спадщину на це майно спадкоємцям ОСОБА_4 не може бути видано (а. с. 16).

Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 107/2017 підтверджено щодо реєстрації спадкової справи спадкодавця ОСОБА_4 (а. с. 17).

Відповідно до листа приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу від 25.11.2023, після смерті ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують її право власності на спадкове майно (а. с.18).

Згідно витягу зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась (а. с. 20).

Довідкою про склад сім`ї, виданою виконавчим комітетом Вікторівської сільської ради підтверджено, що ОСОБА_4 зареєстрований по АДРЕСА_3 (а. с. 21).

Згідно довідці сільської ради від 2017 року ОСОБА_4 на момент смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а. с. 22). Згідно погосподарській книзі № 3 головою будинковолодіння за вазаною адресою був ОСОБА_4 , де проживав один.

В обліковій картці об`єкта погосподарського обліку зазначено, що власником житлового будинку по АДРЕСА_3 був ОСОБА_4 (а. с. 24-25).

Отже судом встановлено, що реєстрація права власності на садовий будинок АДРЕСА_3 не проводилась.

Вищій спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму інформаційному листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 року» зазначив що, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, підлягають з`ясуванню та оцінюються судом записи у погосподарських книгах, ухвалені органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічний паспорт на будівлі, документи про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст. ст. 316-319, 328 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації.

За вимогами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Такий висновок викладено в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено такий спосіб захисту права особи, як «визнання права».

Відповідно до ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

З огляду на викладене вище, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України докази в їх сукупності, враховуючи те, що вимоги позивача є виправданими, направлені на захист його майнових прав, беручи до уваги те, що відповідач позов визнала, та можливість вирішення вказаного питання в позасудовому порядку на даний час відсутня, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Враховуючи відсутність сторін по справі, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалось.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 200, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316-319, 328, 1216, 1218, 1261, 1268 Цивільного кодексу України,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний код: НОМЕР_4 , право власності на частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно-задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний код: НОМЕР_5 , право власності на частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 у порядку спадкування за законом після смерті дружини, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ідентифікаційний код: НОМЕР_6 , право власності на частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 у порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

СуддяНаталя ОСТРОВСЬКА