справа № 388/2244/23
провадження № 2-о/388/5/2024
УХВАЛА

22.02.2024м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Кнурова О.А.,

при секретарі судового засідання Поліщук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні неповнолітніх дітей, заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

встановив:

заявник ОСОБА_1 звернувся до Долинського районного суду Кіровоградської області у порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту перебування на утриманні неповнолітніх дітей, заінтересована особа: ОСОБА_2 , у якій просив:

- встановити факт перебування на його утриманні неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою від 15.01.2024 зазначену заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною заявою з постановленням здійснювати розгляд справи у порядку окремого провадження.

У межах даної справи наявна процесуальна необхідність встановлення кола заінтересованих осіб та вирішення питання заслуховування у судовому засіданні неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (розділ IV «Окреме провадження»).

Положеннями ч. 4 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Поряд з цим, заявник, якого належним чином було повідомленопро дату, час і місце розгляду справи, який призначався на 11.01.2024 та 22.02.2024, - до суду не з`явився, участь у судових засіданнях свого представника не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від заявника до суду не надходило.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства суд дійшов висновку про проведення судового засідання за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву слід залишити без розгляду, з огляду на таке.

Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Заявник є ініціатором судового розгляду справи, оскільки саме він звертається до суду із заявою про захист його прав і інтересів.

Такий статус накладає на вказаного учасника справи певні обов`язки за порушення яких суд може прийняти несприятливе для заявника рішення.

Так, законодавець з метою сприяння оперативності правосуддя, унеможливлення зловживання своїми процесуальними правами ініціатора судового процесу у ч. 5 ст. 223 ЦПК України визначив, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У свою чергу в п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України зазначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз норм, вказаних у ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України дає підстави стверджувати, що повторна неявка заявника є підставою для залишення заяви без розгляду незалежно від причин такої неявки.

У згаданих нормах законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав заявника на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони, яка притягнута до участі у справі заявником, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка заявника у судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити заяву без розгляду, крім випадку, якщо від заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує заявника, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Отже, повторна неявка заявника, за наявності перешкод для розгляду справи, а саме: встановлення кола заінтересованих осіб та вирішення питання заслуховування у судовому засіданні неповнолітніх дітей, - є підставою для залишення заяви без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21) та від 28.10.2021 справа № 465/6555/16-ц (провадження № 61-9020св21).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Таким чином, це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана гарантувати не права, які є теоретичними або ілюзорними, а права, які є практичними та ефективними. Це особливо стосується гарантій, закріплених у ст. 6 Конвенції, з огляду на важливе місце, яке в демократичному суспільстві займає право на справедливий суд з усіма гарантіями відповідно до цієї статті. Правила, що регулюють офіційні кроки та строки, які мають бути дотримані при подачі апеляційної скарги або заяв на судовий перегляд, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16.02.2017).

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії заявника та залишати заяву без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого заявника, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів учасників справи.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 757/23967/13-ц (провадження № 61-17220св18) та від 28.10.2021 справа № 465/6555/16-ц (провадження № 61-9020св21).

З урахуванням встановлених обставин та наведених положень цивільного процесуального законодавства, та судової практики, враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи заявник, повторно не з`явився у судове засіданняі його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, оскільки унеможливлює встановлення кола заінтересованих осіб та вирішення питання заслуховування у судовому засіданні неповнолітніх дітей, - суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення заяви без розгляду.

Разом з тим, з метою недопущення порушення права заявника на судовий захист, шляхом звернення до суду з даною заявою та її судовий розгляд, останньому слід роз`яснити, що особа, заява якої залишена без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Керуючись статтями 223, 257, 258, 260, 261, 353 ЦПК України, -

постановив:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні неповнолітніх дітей, заінтересована особа: ОСОБА_2 , - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що особа, заява якої залишена без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя О.А. Кнуров