№ 2/183/1097/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря судових засідань Аніськової А.В.,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка «Новомосковської міської ради», третя особа Первинна профспілкова організація профспілки працівників комунального закладу «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка «Дніпропетровської обласної ради» про:

- поновлення на роботі, визнання наказу № 61/К Комунального підприємства «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка Новомосковської міської ради» від 12 жовтня 2023 року незаконним, скасування наказу;

- стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до комунального підприємства «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка «Новомосковської міської ради», третя особа первина профспілкова організація профспілки працівників комунального закладу «Новомосковська міська поліклініка «Дніпропетровської обласної ради», у якому з урахування уточненого позову, просить:

- поновити на роботі з дати звільнення на посаді лікаря-стоматолога, визнавши наказ № 61/К Комунального підприємства «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Новомосковської міської ради» від 12 жовтня 2023 року про звільнення з роботи, як незаконний, скасувавши його;

- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі, а також вирішити питання з розподілу судових витрат;

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що останній відповідно до наказу 62-К від 01.08.2013 року був прийнятий до Комунального підприємства «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Дніпропетровської обласної ради» 01 серпня 2013 року, на посаду лікаря стоматолога ортопеда ортопедичного відділення. Відповідно до наказу №600-КДС від 30.12.2013 року ОСОБА_1 було присвоєно звання лікаря-спеціаліста за спеціальністю стоматологія ортопедична. 02.01.2020 року відповідно до наказу №81-К позивача переведено на посаду лікаря-стоматолога-терапевта стоматологічного відділення №1.

20 лютого 2020 року Рішенням ХІІІ сесії Дніпропетровської обласної ради, №516-18/VІІ від 25.10.2019 року вирішено: п. 14 «Реорганізувати комунальний заклад «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Дніпропетровської обласної ради» шляхом перетворення в Комунальне підприємство «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Дніпропетровської міської ради». Відповідний запис про реєстрацію підприємства записано до трудової книжки ОСОБА_1 , під №7.

31.07.2020 року відповідно до Наказу №5ДК змінено назву комунального підприємства «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Дніпропетровської обласної ради» на Комунальне підприємство «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Новомосковської міської ради.

29.12.2021 року відповідно до Наказу № 57/К від 17.12.2021 року ОСОБА_4 було звільнено за власним бажанням, в той же час позивач, продовжував працювати в Комунальному підприємстві «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Новомосковської міської ради» та ходити на роботу.

08.08.2022 року, відповідно до Наказу №36/К від 05.08.2022 року, позивач був прийнятий на посаду лікаря-стоматолога-ортодонта стоматологічного відділення №2. Після чого 12 жовтня 2023 року відповідно до наказу №61/к ОСОБА_1 звільнено, у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

На думку позивача, відповідачем проігноровано підстави переважного залишення на роботі ОСОБА_1 , в якого на утримані перебувають троє малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач звертає увагу суду на те, що при звільненні з роботи, йому не запропоновано іншу посаду та/або роботу в Комунальному підприємству «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Новомосковської міської ради», а створений Список вакансій по вищевказаному Комунальному підприємству станом на 25.09.2023 року ніколи не доводився до відома позивача.

Позивач вважає, що його звільнення з займаної посади в вищевказаному Комунальному підприємстві є незаконним, протиправним та таким, що здійснено з порушенням норм Кодексу законів про працю України, у зв`язку з чим ОСОБА_1 був вимушений звернутися до суду з відповідним позовом.

У грудні 2023 року представником відповідача Комунального підприємства «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Новомосковської міської ради» адвокатом Лаврищевим В.В., подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

На ім`я директора вищевказаного Комунального підприємства надійшла службова записка від головного бухгалтера ОСОБА_8 , в якій було зазначено, що станом на 30.06.2023 року у Комунальному підприємстві «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Новомосковської міської ради» зайнято 5 посад лікаря-стоматолога-ортопеда.

На даний час, відповідно до статистичних показників Стоматологічного відділення №2 вищевказаного комунального підприємства, можливо прослідкувати, що навантаження на одного лікаря-стоматолога-ортопеда складає: 4,6 пацієнта у січні 2023 року, 7,6 пацієнта у лютому 2023 року, 6,2 пацієнта у березні 2023 року, 6,2 пацієнта у квітні 2023 року, 8,8 пацієнта у травні 2023 року, 6.0 пацієнта у червні 2023 року. При цьому, вказане навантаження на одного лікаря-стоматолога-ортопеда є вкрай неоднорідним, від найвищого 17,0 пацієнтів за місяць до найнижчого 0,00 за місяць.

Підприємство вимушено здійснити перерозподіл фонду оплати праці лікарям-стоматологам-ортопедам Стоматологічного відділення №2 вищевказаного комунального підприємства, що суперечить вимогами п. 4.1.6 Колективного договору. При скорочені штату та чисельності працівників Комунального підприємства «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Новомосковської міської ради» із числа заповнених посад надати переважне право на залишення на роботі працівникам з більш високою кваліфікацією та продуктивністю праці, у тому числі щодо стану виконання фінансового плану підприємства.

З метою визначення продуктивності праці працівників вищевказаного комунального підприємства зібрано комісію від 28.07.2023 року у складі директора ОСОБА_9 , медичного директора ОСОБА_10 , інспектора з кадрів ОСОБА_11 . Під час аналізу кваліфікації та продуктивності працівників, посади, яких підлягають скороченню, взято до уваги «Кількість пацієнтів», «Сума», «Коронки», «Протези», «Стаж роботи», «Категорія». З урахуванням цього аналізу, спільним рішенням комісії визначено лікаря-стоматолога-ортопеда Іващенко О.В. таким, що підлягає скороченню, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці.

Щодо списку вакансій, який, як вказує у позовній заяві позивач, ніколи не доводився до відому, представник відповідача зауважує, що ОСОБА_1 декілька разів відмовлявся отримувати список вакансій, а саме: 28.09.2023 року, 06.10.2023 року, 12.10.2023 року та засвідчувати своїм підписом факт ознайомлення із списком. Також, позивач відмовлявся отримувати документи, а саме: наказ про звільнення, трудову книжну, розрахунковий лист та засвідчувати своїм підписом факт отримання, у зв`язку з чим складено відповідний акт.

У грудні 2023 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло пояснення щодо позовної заяви від голови Первинної профспілкової організації профспілки працівників комунального підприємства «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Новомосковської міської ради», в якому вона зазначила, що роботодавцем вжиті всі заходи та дотримано всі процедури щодо звільнення ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 40 КЗпЗ України, а сам ОСОБА_1 не бажав залишатись у трудових відносинах із Комунальним підприємством «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Новомосковської міської ради».

Після реорганізації КП «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Дніпропетровської обласної ради» та припинення її діяльності, як юридичної особи, Первинна профспілкова організація профспілки комунального закладу «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Дніпропетровської обласної ради» продовжила виконувати представництво інтересів членів професійної спілки згідно із статутом, працівникам КП «НМСП» НСР».

Представник третьої особи вважає, що у випадку звільнення ОСОБА_1 . Первинна профспілкова організація профспілки комунального підприємства діяла незалежно, об`єктивно та неупереджено, вивчаючи всі обставини цієї справи.

У січні 2024 року представник позивача адвокат Коломоєць С.В. надав письмові пояснення по справі в яких вказав, що відповідно до наявного в матеріалах справи «Списку вакансій» зазначено інформацію про вакансію лікар-стоматолог-хірург 0,75 шт.од., тоді як відповідно до інформації, що міститься в Акті перевірки Державної служби з питань праці, від 07.11.2023 року №ПС/ДН/37247/0269, «За пропозицією профспілкового комітету КП «НМСП`НМР» з метою оптимізації штатного розпису та чисельності працівників можливе скорочення наступних посад: лікар-стоматолог-ортопед 1,0 ставка, лікар-стоматолог-терапевт 1,0 ставка», що вбачається про відсутнє погодження скорочення «лікар-стоматолог-хірург 0,25 ставка».

На думку позивача, вищевикладене вказує на те, що відповідач, на час прийняття наказу №61/К від 12.10.2023 року про звільнення з роботи, умисно створив та приховав достовірну інформацію про вакантну посаду лікар-стоматолог-хірург 1,0 шт.од., зазначивши в «Списку вакансій» спотворену інформацію про вакансію лікаря-стоматолога-хірурга 0,75 шт.од.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка «Новомосковської міської ради», третя особа Первинна профспілкова організація профспілки працівників комунального закладу «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка «Дніпропетровської обласної ради» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 60).

Ухвалою Новомосковської міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2024 року визнано обов`язковою участь позивача ОСОБА_1 в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка «Новомосковської міської ради», третя особа Первинна профспілкова організація профспілки працівників комунального закладу «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка «Дніпропетровської обласної ради» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу (а.с. 210).

У судовому засіданні позивач та його представник адвокат Коломоєць С.В. заявлені вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні у повному обсязі, а також надали пояснення по суті позову, відповідно до яких ОСОБА_1 зазначив, що до прийняття наказу про скорочення штату у комунальному підприємстві керівництвом підприємства для нього були створені умови, при яких він не міг продуктивно працювати, відповідно до свого фаху. Так, позивач наполягав на тому, що керівництво підприємства вимагало від нього неправомірну вигоду за те, щоб йому був наданий обладнаний сучасною технікою кабінет. Коли він відмовився від пропозиції керівництва його стали різними способами спонукати до того, щоб він самостійно звільнився, виділили робоче місце в кабінеті, в якому встановлене обладнання ще 70-х років, внаслідок чого, імовірно, і могла впасти продуктивність його роботи. При цьому позивач пояснив, що з наказом про скорочення штату його під підпис навіть не намагалися ознайомити, однак надали можливість сфотографувати цей наказ, і таким чино, він і зміг його приєднати до матеріалів справи. ОСОБА_1 вважає, що ті статистичні дані, які були приведені відповідачем щодо продуктивності його роботи, не відповідають дійсності, він не має можливості їх оспорювати, однак звернувся до Державної служби з питань праці з письмовою заявою, оскільки був впевнений, що має переважне право на залишення на роботі, т.я. має трьох дітей. Ці обставини не були враховані при його звільненні. Також позивач надав пояснення, що йому на окремому аркуші паперу пред`являлися для ознайомлення всі вакантні посади. З цього переліку йому підходила посада тільки лікаря-хірурга. Він намагався усно дізнатися про умови переведення його на цю посаду, однак з ним ніхто не розмовляв, і нічого не роз`яснював, внаслідок чого він зміг ні погодитись на якісь незрозумілі умови, ні відмовитись від переведення, наполягав на переважному праві на залишенні на посаді. Про наявність профспілкового комітету позивачеві взагалі нічого не було відомо, той факт, що відбувалося засідання повноважного профспілкового комітету спростовує.

Представник відповідача - адвокат Лаврищев В.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволенні позову.

Представник третьої особи у призначене судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки до суду невідомі. Неявка третьої особи не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

Згідно Наказу №36/К від 05.08.2022 року ОСОБА_1 прийнято на посаду лікаря-стоматолога-ортопеда стоматологічного відділення №2 з 08.08.2022 року, терміном на 3 місяці (а.с. 30).

27.07.2023 року ОСОБА_1 було повідомлено попередженням, яке склала директор КП «НМСП`НМР», про зміни в організації на нового штатного розпису, та про скорочення штату та чисельності співробітників комунального підприємства «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Новомосковської міської ради», яке не містить підпису позивача (а.с.31).

Згідно зі службовою запискою щодо необхідності внесення змін до штатного розпису з метою оптимізації штатного розпису та чисельності працівників, виходячи з потреб підприємства в якій зазначено, що навантаження на одного лікаря-стоматолога-ортопеда є неоднорідним, від найвищого 17,0 пацієнтів за місяць до найвищого 0,00 пацієнтів за місяць. Тому підприємство не має виробничої потреби в 1,0 ставки лікаря-стоматолога-ортопеда, отже доцільно внести зміни до штатного розпису підприємства, скоротивши 1,0 ставки. Вищевказане дозволить вирівняти навантаження на одного лікаря-стоматолога-ортопеда та проводити оплату праці відповідно до вимог Колективного договору (а.с.77-78).

Відповідно до подання згоди на розірвання трудового договору від 03.07.2023 року, з метою оптимізації штатного розпису та чисельності працівників необхідно скоротити наступні посади: лікаря-стоматолога-ортопеда 1,0 ставка; лікаря-стоматолога-терапевта 1,0 ставка; сестра медична із стоматології 2,0 ставки; лікаря-стоматолога-хірурга 0,25 ставки (а.с. 79).

Згідно з протоколом №3 засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації Комунального підприємства «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Новомосковської міської ради» від 03.07.2023 року, постановлено за результатами вивчення штатного розпису, поточного стану чисельності працівників вищевказаного комунального підприємства, скорочення наступних посад: лікаря-стоматолога-ортопеда 1,0 ставки; лікаря-стоматолога-терапевта - 1,0 ставка; сестра медична зі стоматології -2,0 ставки (а.с. 82-84).

Відповідно до акту про відмову від підпису на підтвердження отримання повідомлення від 27.07.2023 року №116, директор КП «НМСП`НМР» Гутарова Н.В. в присутності медичного директора ОСОБА_10 , головного бухгалтера ОСОБА_8 голови профспілкового комітету ОСОБА_12 та інспектора з кадрів ознайомила лікаря-стоматолога-ортопеда ОСОБА_1 з повідомленням №116 від 27.07.2023 року «Про заплановане скорочення штату працівників КП «НМСП`НМР», в свою чергу останній відмовився підписувати повідомлення (а.с. 91).

Відповідно до аналізу кваліфікацій та продуктивності праці лікарів-стоматологів-ортопедів проведеного за період з січня по липень 2023 року рейтинговий показник у позивача складає 15% - найменший, а саме: кількість піцієнтців за січень 0; лютий 0; березень 0; квітень 0; травень 9; червень 2; липень 14 (а.с. 92-95).

28.09.2023 року медичним директором ОСОБА_10 в присутності головного бухгалтера ОСОБА_8 , завідувача стоматологічного відділення № 2 Задорожного О.С. та інспектора з кадрів ОСОБА_11 складено акт про те, що лікаря-стоматолога-ортопеда, ОСОБА_1 було ознайомлено зі списком вакансій які є на даний час на підприємстві. Однак, ОСОБА_1 відмовився від підпису про ознайомлення в списку вакансій (а.с. 96).

Крім того, до матеріалів справи долучено вказаний список вакансій, відповідно до якого станом на 25.09.2023 року в комунальному підприємстві «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Новомосковської міської ради» наявні вакантні посади:

- бухгалтер 1,0 шт. од.;

- реєстратор медичний 2,0 шт. од.;

- лікар-стоматолог-хірург 0,75 шт. од.;

- юрисконсульт 1,0 шт. од.;

- водій 1,0 шт. од.;

- технік зубний 1,0 шт. од.;

- молодша медична сестра 0,5 шт. од. (а.с. 97).

02.10.2023 року ОСОБА_1 знову було ознайомлено з вакантними посадами, однак останній від підписання списку відмовився, й зазначив, що спочатку йому необхідно проконсультуватись зі свої адвокатом, про що медичним директором ОСОБА_10 в присутності головного бухгалтера ОСОБА_8 , завідувача стоматологічного відділення № 2 ОСОБА_13 та інспектора з кадрів ОСОБА_11 складено відповідний акт (а.с. 98).

05.10.2023 року комунальним підприємством «Новомосковською міською стоматологічною поліклінікою» Новомосковської міської ради» направлено листа до Голови профспілкового комітету Поліщук Ірини, у якому відповідач просить надати згоду на звільнення лікаря-стоматолога-ортопеда Комунального підприємства «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Новомосковської міської ради» ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП, у зв`язку із тим, що займану ним посаду скорочено, а від запропонованих вакантних посад останній відмовився (а.с. 100).

Листом Профспілкового комітету первинної профспілкової організації КП «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Новомосковської міської ради» від 12.10.2023 року, на підставі протоколу засідання профспілкового комітету № 6 від 06.10.2023 року (а.с. 102-103) надано згоду на звільнення лікаря-стоматолога-ортопеда ОСОБА_1 (а.с. 101).

12.10.2023 року ОСОБА_1 втретє було ознайомлено з вакантними посадами, від підписання яких позивач знову відмовився, що у свою чергу підтверджено актом складеним медичним директором ОСОБА_10 в присутності головного бухгалтера ОСОБА_8 , завідувача стоматологічного відділення № 2 ОСОБА_13 та інспектора з кадрів ОСОБА_11 (а.с 104).

Наказом №61/К від 12.10.2023 року ОСОБА_1 , лікаря-стоматолога-ортопеда стоматологічного відділення №2 звільнено у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 38).

ОСОБА_1 отримувати наказ про звільнення, трудову книжку та розрахунковий лист відмовився. Наказ про звільнення та розрахунковий лист позивач сфотографував на телефон, зазначене підтверджується актом складеним медичним директором ОСОБА_10 в присутності головного бухгалтера ОСОБА_8 , завідувача стоматологічного відділення № 2 Задорожного О.С. та інспектора з кадрів ОСОБА_11 від 12.10.2023 року (а.с. 107).

Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст.4, ч. 1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд заслухавши доводи учасників справи у судовому засіданні й дослідивши надані матеріали справи дійшов висновку, що КП «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Новомосковської міської ради» є юридичною особою публічного права, яка діє на підставі Статуту Підприємства й створена розпорядчим актом органу місцевого самоврядування який представляє інтереси територіальної громади - ч. 2 ст. 169 ЦК України.

08.08.2022 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду лікаря-стоматолога-ортодонта стоматологічного відділення № 2 до КП «НМСП» НМР».

03.07.2023 року Директором КП «НМСП» НМР» Гутаровою Наталією до Голови профспілкового комітету Поліщук Ірини заявлено подання про надання згоди на розірвання трудового договору, відповідно якого, з метою оптимізації штатного розпису та чисельності працівників, необхідно скоротити посади:

- лікаря-стоматолога-ортопеда 1,0 ставка;

- лікаря-стоматолога-терапевта 1,0 ставка;є

- сестра медична зі стоматології 2,0 ставки;

- лікаря-стоматолога-хірурга 0,25 ставки.

03.07.2023 року Засіданням профспілкового комітету первинної профспілкової організації КП «НМСП» НМР» було здійснено розгляд вказаного подання та погоджено скорочення наступних посад:

- лікаря-стоматолога-ортопеда 1,0 ставка;

- лікаря-стоматолога-терапевта 1,0 ставка;є

- сестра медична зі стоматології 2,0 ставки.

Таким чином, у відповідача відбулись реорганізація структури центру, зміни в організації виробництва і праці, а саме, скорочення чисельності штату працівників.

Відповідно до п. 3 ст.62 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Частиною 2 статті 2 КЗпП України передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Згідно зі статтею 22 КЗпП України відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

З огляду на частину першу статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці, а згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Про заплановане скорочення штату працівників ОСОБА_1 повідомлено листом Директора КП «НМСП» НМР» № 116 від 27.07.2023 року. Отримання ОСОБА_1 вказаного повідомлення відбулося в день його винесення, а саме 27.07.2023 року за 3 місяці до постановлення Наказу про звільнення останнього, чим дотримано часові межі визначені ст. 49-2 КЗпП України, що підтверджено актом директора ОСОБА_9 про відмову від підпису на підтвердження отримання повідомлення від 27.07.2023 року № 116 та долучена ним до матеріалів справи зава від 31.07.2023 року.

Сам позивач в судовому засіданні не оспорював того факту, що його ознайомлювали з прийнятим наказом про скорочення штату, він його сфотографував, однак свій підпис відмовився проставляти, мотивуючи тим, що йому не пропонували проставити такий підпис.

Згідно з частиною третьою статті 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Станом на дату винесення повідомлення в КП «НМСП» НМР» були відсутні вакантні посади, які могли б бути запропоновані позивачу для подальшого працевлаштування.

Проте, в подальшому 28.09.2023 року, 02.10.2023 року, 12.10.2023 року ОСОБА_1 для ознайомлення надавались списки вільних у комунальному підприємстві посад, від переведення на які останній відмовився, що в свою чергу засвідчено актами медичного директора.

Під час розгляду трудових спорів, пов`язаних зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Згідно зі статтею 13 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1982 року № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, ратифікованої Україною 04 лютого 1994 року, коли роботодавець планує припинення трудових відносин з причин економічного, технологічного, структурного або аналогічного плану, він своєчасно надає відповідним представникам працівників інформацію щодо цього питання, зокрема інформацію про причини передбачуваних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, та строк, протягом якого їх буде проведено.

Процедура звільнення працівника у разі скорочення має відбуватися на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, відповідно до якого скорочення чисельності або штату працівників одна з підстав для розірвання трудового договору.

Розірвання трудового договору за зазначеною підставою відбувається в разі реорганізації підприємства (через злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення), зміни його власника, ухвалення власником або уповноваженим ним органом рішення про скорочення чисельності або штату у зв`язку з перепрофілюванням, а також з інших причин, які супроводжуються змінами у складі працівників за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професією.

При виникненні спору між працівником і роботодавцем суд не вирішує питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників, а перевіряє наявність підстав для звільнення (чи відбувалося скорочення штату або чисельності працівників) та дотримання відповідної процедури.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 201/6689/19 (провадження № 61-5965св20).

Відповідно до роз`яснення Міністерства праці та соціальної політики України, надане листом від 07.04.2011 № 114/06/187-11, скорочення штату працівників та скорочення чисельності працівників це різні поняття. Чисельність працівників це списочний склад працюючих, і скорочення чисельності працівників передбачає зменшення їх кількості. Штат працівників це сукупність посад, встановлених штатним розписом підприємства. Тому скорочення штату являє собою зміну штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами.

Скорочення чисельності або штату працівників допускається виключно у разі наявності змін в організації виробництва і праці (наприклад, вдосконалення, покращення процесу виробництва, зменшення обсягу виробництва продукції, перепрофілювання підприємства, установи, організації тощо). Про це йдеться в Листі Міністерства праці та соціальної політики від 07.04.2011 №.

Позивач не погоджуючись зі скороченням займаної ним посади посилається на те, що керівництвом КП «НМСП» НМР» не було дотримано положень статті 42 КЗпП України, та наголошує на тому, що він наділений переважним правом на залишення на роботі, оскільки на його утриманні знаходяться троє малолітніх дітей.

Згідно зі ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Критеріїв визначення кваліфікації працівника законодавством про працю не встановлено. При їх визначенні можуть використовуватись критерії, які сукупно характеризують виробничу діяльність працівників: наявність певної освіти, стаж і досвід роботи, ставлення до роботи, якість виконуваної роботи, наявність дисциплінарних стягнень чи заохочень тощо.

Тому при вирішенні питання про звільнення працівника роботодавець зобов`язаний перевірити наявність у працівників, посади яких скорочуються, більш високої чи більш низької кваліфікації і продуктивності праці.

Для такої перевірки повинні досліджуватись документи та інші відомості про освіту і присвоєння кваліфікаційних розрядів (класів, категорій, рангів), про підвищення кваліфікації, про навчання без відриву від виробництва, про винаходи і раціоналізаторські пропозиції, авторами яких є відповідні працівники, про тимчасове виконання обов`язків більш кваліфікованих працівників, про досвід трудової діяльності, про виконання норм виробітку (продуктивність праці), про розширення зони обслуговування, про збільшення обсягу виконуваної роботи, про суміщення професій тощо.

Продуктивність праці і кваліфікація працівника повинні оцінюватися окремо, але в кінцевому підсумку роботодавець повинен визначити працівників, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці за сукупністю цих двох показників.

Відповідно ч. 2 ст. 42 КЗпП України, на яку в свої доводах посилається позивач, при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається:

1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців;

Однак, спільною комісією у складі: директора Гутарової Н.В., медичного директора Лопатіної О.І., інспектора з кадрів ОСОБА_11 підчас розгляду пропозиції Профспілкового комітету первинної профспілкової організації КП «НМСП» МСП» зі скорочення штату, проведено аналіз кваліфікації та продуктивності праці працівників, що займають у комунальному підприємстві посаду лікаря-стоматолога-ортопеда за період 2023 року, за результатами якого, складено рейтинг показників за 7 місяців, у якому ОСОБА_1 займає останнє 5 місце із показником у 15%. Розрив у показниках позивача із передостаннім 4 місцем становить 72% відсотки, що виключає наявність рівних умов продуктивності праці і переважне право позивача на залишення на роботі.

До того ж, лікар ОСОБА_1 серед іншого, є єдиним із претендентів на скорочення займаної посади, що має ІІ категорію та найменший стаж роботи.

Оцінюючи позицію позивача та його представника щодо процедури переведення на іншу посаду при скороченні штату суд звертає увагу на наступне.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Пленум Верховного Суду України в п.19 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»(зі змінами) роз`яснив, що розглядаючи трудові спори, пов`язані із звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, зокрема, чи дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення штату, чи додержано власником норм законодавства, що регулює вивільнення працівників, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу. При цьому мається на увазі, що роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільняється, всі наявні вакансії, які може виконувати працівник, і не лише за місцем його роботи в певному структурному підрозділі, а всі вакансії, які є в юридичної особи. Дані висновки, підтверджуються судовою практикою, зокрема, постанови ВС від 1 квітня 2015 року № 6-40цс15, від 1 липня 2015 року № 6-491цс15, від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17.

В судовому засіданні позивач та його представник наполягали на тому, що ОСОБА_1 не ознайомлювали з вакантними посадами, на які його можливо було перевести, за його згодою, однак протягом судового розгляду ОСОБА_1 змінив свою тактику захисту та повідомив суд, що був ознайомлений з переліком вакантних посад, навіть назвав їх чисельність та кількість, однак наполягав на тому, що має переважне право на залишенні на своїй посаді, а серед запропонованих вакантних посад йому підходила лише посада лікаря-стоматолога-хірурга. Розуміючи, що він буде звільнений зі своєї посади, за скороченням штату, він намагався ознайомитися з умовами праці посади, графіком роботи, тощо. Жодна посадова особа на його усні неодноразові звернення не повідомила про важливі умови праці на цій посаді, керівник підприємства не видала наказ про його переведення на єдину посаду, на якій він може працювати за фахом та не отримала його відмови на переведення. Позивач наполягає на тому, що міг би надати свою згоду на переведення, за умови ознайомлення його з відповідним наказом, хоча був впевнений, що має право на переважне залишення на попередній посаді, тому і не висловлював своєї письмової згоди чи відмови на переведення на іншу посаду.

Відповідно до ст. 32 КЗпП, переведення на іншу роботу допускається тільки за згодою працівника. Роботодавець може зробити працівнику пропозицію про переведення на іншу постійну роботу усно або письмово. Однак, у будь-якому випадку, коли йдеться про переведення на іншу роботу, у роботодавця має бути документ, що засвідчує згоду працівника.

Щодо згоди працівника на переведення, то діюче законодавство не містить порядку та форми його отримання.

Для цього на практиці у разі переведення на іншу роботу з ініціативи роботодавця від працівника отримують заяву про згоду на переведення на іншу роботу. Форму таких заяв, як і форму відповідного наказу про переведення, законодавчо не визначено, тобто вона може бути довільної форми, але складена з огляду на правила національного діловодства.

Про переведення на іншу роботу керівник підприємства видає наказ. Головним у цьому випадку є те, що із заяви працівника і оформлюваного наказу має чітко випливати згода сторін трудового договору на доручення працівникові іншої роботи, не обумовленої раніше трудовим договором.

Верховний Суд у своїй Постанові від 22 травня 2019 року у справі № 753/3889/17 дійшов висновку, що працевлаштування попередженого про звільнення у зв`язку із скороченням штату працівника є обов`язком роботодавця, і такий обов`язок роботодавцем повинен виконуватись добросовісно без застосування надмірного формалізму, оскільки працівник є більш вразливою стороною трудових правовідносин.

У даному випадку комунальним підприємством були дотримані вказані вимоги щодо процедури ознайомлення ОСОБА_1 із вакантними посадами, останньому для ознайомлення неодноразово подавався їх письмовий перелік.

Між тим, позивачем не тільки не була надана активна згода на його переведення на іншу роботи, виражена ним у формі подання належної заяви, ним тричі в усній формі була окреслена відмова від запропонованих йому робіт, що було зафіксовано актами медичного директора підприємства Лопатіної О.І.

Щодо отримання згоди профспілкового комітету, суд зазнає наступне.

Протоколом № 2 від 21 квітня 2021 року загальними зборами трудового колективу КП «НМСП» НМР» схвалено Колективний договір КП «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Новомосковської міської ради», п. 2.1.7. якого визначено, що звільнення працівників членів Профспілки за ініціативою роботодавця здійснюється виключно за наявності попередньої згоди Профкому в порядку і випадках визначених чинним законодавством.

Відповідно до вимог ч.1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Згідно з вимогами ч.3 ст.41 Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки), крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки (об`єднання профспілок).

Суд бере до увагу ту обставину, що Первинна профспілкова організація профспілки комунального підприємства «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Новомосковської міської ради», яка погоджувала скорочення посади та звільнення ОСОБА_1 , користується печаткою, на якій міститься . Зазначений код, відповідно до відомостей з Єдиного реєстру юридичних осіб дійсно присвоєний Первинній профспілковій організації профспілки комунального підприємства «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Дніпропетровської обласної ради».

Однак, матеріали справи містять належні та допустимі докази про те, що саме з Первинною профспілковою організацією профспілки комунального підприємства «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Новомосковської міської ради» були схвалено колективний договір (а.с. 122-135), погоджені Положення про надання матеріальної допомоги на оздоровлення працівникам комунального підприємства «Новомосковська стоматологічна поліклініка «Новомосковської міської ради» та інші необхідні додатки до колективного договору (а.с. 135-149).

За таких обставин, суд приходить до переконання, що в комунальному підприємстві «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка «Новомосковської міської ради» діє первинна профспілкова організація, зміни до найменування якої не вносилися, з моменту її державної реєстрації.

З урахуванням викладеного суд вважає, що звільнення позивача відбулося без порушенням вимог законодавства про працю.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Питання щодо судових витрат належить вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, поклавши їх на позивача в тій частині, де він не звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 21, 40, 42, 49-2, 231, 232, 233, 235, 241-1 КЗпП України,ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Комунального підприємства «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка «Новомосковської міської ради», третя особа Первинна профспілкова організація профспілки працівників комунального закладу «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка «Дніпропетровської обласної ради» про поновлення на роботі, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Комунальне підприємство «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка «Новомосковської міської ради», , юридична адреса: вул. Велика Ковалівка, 26, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, 51200.

Третя особа: Первинна профспілкова організація профспілки працівників комунального закладу «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка «Дніпропетровської обласної ради», , юридична адреса: вул. Велика Ковалівка, 26, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, 51200.

Суддя Сорока О.В.