Справа № 588/2104/23
Провадження № 2-п/588/1/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючого судді Огієнка О.О., за участю: секретаря судового засідання Лободи Т.С., представника відповідачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у січні 2024 року звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з указаною заявою, мотивуючи вимоги тим, що 11.12.2023 Тростянецьким районним судом Сумської області було ухвалено заочне рішення, яким позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості було задоволено. Суд вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованість за кредитним договором від 16.07.2019 за № 014-RO-82-32445095 у розмірі 222336 (двісті двадцять дві тисячі триста тридцять шість) грн 95 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3335 грн 05 коп. Про вказане рішення відповідачка дізналася 18.01.2024 після встановлення на мобільному телефоні додатку «Дія». У судові засідання по даній справі відповідачка не могла з`явитися по незалежним від неї причинам, оскільки не знала про час і місце їх проведення. Місце проживання відповідачки зареєстроване по АДРЕСА_1 , але фактично останній рік вона проживає і працює у місті Харкові. Судові повістки відповідачці жодного разу не були вручені, повідомлення з пошти також не надходили, тому вона ніяким чином не могла дізнатися, що відносно неї відбувся судовий розгляд. Отже причини неявки відповідачки у судові засідання є поважними. Лише 24.01.2024 представник відповідачки отримав доступ до матеріалів справи у системі «Електронний суд».

Крім того, представник відповідачки зазначив, що його довірителька заперечує проти заявлених до неї вимог, оскільки письмову вимогу банку про дострокове виконання грошового зобов`язання за кредитним договором не отримувала. Укладена 13.04.2023 між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_2 додаткова угода №1 до кредитного договору від 16.07.2019 за № 014-RO-82-32445095, відповідно до якої сторони погодили нові умови договору, підписана, нібито, в електронній формі, що не підтверджується матеріалами справи. Також відповідачка не погоджується із розрахунком заборгованості тіла кредиту, та, відповідно процентів по кредиту, які розраховуються від тіла кредиту, оскільки відсутні належні та допустимі докази укладення сторонами додаткової угоди від 13.04.2023 до кредитного договору, якою було змінено умови договору.

У зв`язку з наведеним, представник відповідачки просить суд: 1) поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 11.12.2023 по справі № 588/2104/23 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості; 2) переглянути заочне рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 11.12.2023 по справі № 588/2104/23 та скасувати його, призначивши справу до розгляду в загальному порядку.

09.02.2024 представниця позивача подала письмові заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в яких вказала, що під час розгляду справи на адресу відповідачки надсилалася як позовна заява, так і ухвала про відкриття провадження у справі. Відповідачка не заперечує факту того, що вона зареєстрована за місцем надсилання кореспонденції. Неотримання стороною по справі кореспонденції, направленої за належною адресою не може вважатися поважною причиною неявки у судове засідання. Умовами заяви-договору передбачено обов`язок клієнта у строк, що не перевищує трьох календарних днів з дати настання обставин письмово повідомляти банк про настання обставин, які можуть вплинути на виконання ним обов`язків та/або на права банку за кредитом. Зокрема такими обставинами є зміна фактичного місця проживання. Заявником не додано до заяви про перегляд заочного рішення письмового повідомлення кредитора про зміну відповідачем адреси. Відповідачка частково виконувала умови кредитного договору та не оспорювала їх з моменту підписання кредитного договору. Кошти за кредитним договором отримані відповідачкою, що підтверджується наявною у матеріалах справи випискою по рахунку та не спростовується заявником. У рішенні суду зазначено, що відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи по суті сповіщена завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань не подавала. Неявка відповідачки у судове засідання без надання доказів, які б мали важливе значення для правильного вирішення справи не є підставою для скасування заочного рішення. Тому представниця позивача просить суд заяву про перегляд заочного рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 11.12.2023 по справі номер 588/204/23 залишити без задоволення.

У судовому засіданні представник відповідачки заяву про перегляд заочного рішення підтримав, просив задовольнити.

Представниця позивача у судове засідання не з`явилася, у письмових запереченнях на заяву про перегляд заочного рішення просила розглядати справу без участі представника АТ «Райффайзен Банк».

Заслухавши пояснення представника відповідачки тадослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява представника відповідачки в частині поновлення строку наподання заяви про перегляд заочного рішення підлягає задоволенню, однак не підлягає задоволенню зава про перегляд заочного рішення, зважаючи на таке.

Заочним рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 11.12.2023 у справі № 588/2104/23 було повністю задоволено позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» та стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованість за кредитним договором від 16.07.2019 за № 014-RO-82-32445095 у розмірі 222336 грн 95 коп., а також кошти на відшкодування судових витрат по оплаті судового збору в розмірі 3335 грн 05 коп. (а.с. 91-92).

Відповідно до положень ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, копія заочного рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 11.12.2023 ухваленого у справі № 588/2104/23 надсилалася судом до відома ОСОБА_2 на адресу зареєстрованого місця проживання останньої, однак поштове відправлення повернулося до суду без вручення адресату (а.с. 103).

Враховуючи викладене, суд вважає зазначені представником відповідачки причини пропуску строку подання заяви про перегляд заочного рішення поважними, тому такий строк необхідно поновити.

Згідно ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наявність однієї з підстав, зазначених у частині ч. 1 статті 288 ЦПК України не спричиняє скасування заочного рішення. Лише у своїй сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення.

З матеріалів справи вбачається, що копія ухвали про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі № 588/2104/23 провадження № 2/588/424/23 від 12.10.2023, а також судові повістки про виклик у судове засідання надсилалися судом відповідачці на адресу зареєстрованого місця проживання останньої, однак не були вручені. Відзив на позовну заяву від відповідачки на адресу суду не надходив. Отже, суд вважає, що відповідачка не з`явилася в судове засідання та не повідомила про причини неявки, а також не подала відзив на позовну заяву з поважних причин.

Разом із тим, представником відповідачки до заяви про перегляд заочного рішення не були надані докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та могли б призвести до ухвалення протилежного за змістом рішення, про перегляд якого просить заявник.

Суд враховує доводи представника відповідачки про те, що ОСОБА_2 не проживає за адресою зареєстрованого місця проживання та фактично проживає у м. Харків, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 01.09.2023 (а.с. 121).

Разом з тим, представником відповідачки не додано жодних доказів на підтвердження тих обставин, що відповідачка повідомила позивача про зміну фактичного місця проживання.

Таким чином суд погоджується з доводами представника позивача про те, що відповідачка порушила взяте на себе зобов`язання щодо письмового повідомлення банку про зміну фактичного місця проживання, що прямо передбачено положеннями п. 7.3 кредитного договору від 16.07.2019 за № 014-RO-82-32445095 (а.с. 18-19).

Вимога про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором позивачем була надіслана 14.07.2023 засобом поштового зв`язку АТ «УКРПОШТА» на зареєстровану адресу місця проживання ОСОБА_2 (а.с. 37-38).

Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідачка не повідомивши позивача про зміну місця свого проживання порушила принцип добросовісності, у зв`язку з чим позивач не повинен нести негативні наслідки такого порушення у вигляді позбавлення права дострокової вимоги виконання грошового зобов`язання за кредитним договором через неотримання відповідачкою повідомлення про таку вимогу.

Посилання представника відповідачки щодо відсутні доказів укладення між сторонам додаткової угоди від 13.04.2023 у електронній формі суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Додаткова угода від 13.04.2023 була укладена між сторонами у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальниці ОСОБА_2 (а.с. 22).

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст. 12 цього Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Отже, зі змісту додаткової угоди вбачається, що сторони досягли згоди про зміну умов погашення кредиту, визначених кредитним договором. Позичальниця ОСОБА_2 погодилася на укладення цієї угоди саме такого змісту, про що свідчить підписання угоди за допомогою електронного підпису.

Згідно ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Керуючись ст. 127, 260, 287, 288 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення, як пропущений із поважних причин.

Заяву Сумцова Євгена Станіславовича в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено 26.02.2024.

Суддя О. О. Огієнко