Провадження №: 2/336/336/2024
30 січня.2024 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., секретаря судового засідання Журавель Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, відповідно до якого просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 7940,15 грн., та моральну шкоду у розмірі 20 000 грн., а всього 27 940,15 грн.
В обґрунтування позову посилається на те, що позивач ОСОБА_1 є власником 9/25 часток домоволодіння з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
24.03.2023 року о 23 год. 14 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , який мешкає за значеною адресою, висловлювався грубою нецензурною лайкою в її бік, погрожував та пошкодив замок калитки і розбив вікна належного позивачу домоволодіння.
Вина відповідача встановлена постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2023 року по справі № 336/3334/23.
Факт пошкодження відповідачем майна відповідача також підтверджується вищезазначеною постановою.
Згідно зі звітом визнання ринкового майнового збитку (визнання ринкового майнового збитку, який був нанесений житловому будинку літ. А, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 ) суб`єктів оціночної діяльності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 майновий збиток, який виник в результаті дій відповідача, складає 7940,15 грн.
Позивач зазначає, що діями відповідача йому було завдано моральної шкоди, яка проявилась у його душевних стражданнях, відчутті власної неспроможності забезпечити захист свої законних прав та своєї власності, що породило недовіру до визначених законом інституцій та в цілому призвело до почуття безсилля.
Враховуючи що був порушений не тільки його звичайний спосіб життя, а і його родини, що призвело до погіршення та позбавленню можливості в реалізації їхніх звичок та бажань, що в свою чергу, вимагало від нього додаткових зусиль для організації життя його родини.
У зв`язку з незручностями, пов`язаними з не вирішенням спірної ситуації у позасудовому порядку, у позивача виникло порушення сну він постійно переживає стрес та емоційні потрясіння, психічне напруження, стурбованість з того, що ситуація триває довго.
Ухвалою суду від 08.08.2023 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 31.10.2023 року.
Судове засідання, які були призначені на 31.10.2023 року, 11.12.2023 року відкладались через неявку відповідача.
Сторона позивача у судове засідання 30.01.2024 року не з`явилася, надавши заяву від про розгляд справи за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач у судове засідання 30.01.2024 року не з`явився, повідомлявся про розгляд справи у передбаченому законом порядку.
Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставин.
Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2023 року у справі № 336/3334/23 ОСОБА_2 було визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, за таких обставин: 24.03.2023 року о 23 год. 14 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 висловлювався грубою нецензурною лайкою в бік ОСОБА_1 , та розбив вікно. Вказане судове рішення набрало законної сили 10.06.2023. Як зазначено у мотивувальній частині постанови, фотознимками, що досліджені судом, зафіксовано пошкодження замка калитки та вікон.
За приписом ч.4 ст.82 ЦПК України що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом
Відповідно до звіту з визначення ринкового майнового збитку (визнання ринкового майнового збитку, який був нанесений житловому будинку літ. А, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 ) майновий збиток складає 7940,15 гривень.
За вимогами ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
За наведеного ОСОБА_2 підлягає відшкодуванню майнова шкода, що заподіяна ОСОБА_1 неправомірними діями відповідача.
Щодо вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди суд зазначає таке.
Положеннями ст. 23 ЦК України визначено , що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.
Крім цього, у п. 3 зазначеної постанови вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
У пункті 9 вищевказаної постанови роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
Своїми протиправними діяннями проти позивача та пошкодженням майна останнього ОСОБА_2 заподіяв позивачу моральної шкоди, яка має бути відшкодована у заявленому позщивачем розмірі.
Таким чином вимога позивача про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є такими, що підлягають задоволенню.
На підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 76-80, 141, 259, 263-265, 280-283, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 7940,15 грн., та моральну шкоду у розмірі 20 000 грн., а всього 27 940,15 грн.
Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:
Позивач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП невідомий.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його постановлення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справ.
Суддя Є.С. Боєв