Справа № 333/8783/23
Провадження № 2/333/1088/24
РІШЕННЯ

Іменем України

13 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого-судді Кулик В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Майсак А.О.,

позивача ОСОБА_1 , його представника - адвоката Валочкіна В.В., відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

05.10.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в якому просив припинити стягнення з позивача на користь відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, відповідно до виконавчого листа № 333/5050/19 від 19.12.2019 року, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебував з відповідачем у фактичних шлюбних стосунках. Від спільного проживання вони мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2019 року з позивача стягнуто аліменти на утримання доньки на користь відповідача у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішення набуло законної сили. Підставою для винесення вказаного рішення було те, що донька проживала з відповідачем та знаходилася на її утриманні. Влітку 2022 року донька ОСОБА_4 захворіла. Причиною захворювання дитини лікарі вказали наявність в гуртожитку, де проживала відповідач з дитиною, шкідливого для здоров`я грибка. Оскільки відповідач не має змоги виконати рекомендацію лікарів, а саме позбутися грибка в житлі, з того часу і дотепер спільна донька сторін постійно мешкає з позивачем та перебуває на повному утриманні батька.

Ухвалою судді від 05.10.2023 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення виявлених недоліків.

04.12.2023 року позивачем надано заяву про долучення до матеріалів справи квитанції про сплату судового збору.

З 30.11.2023 року по 11.01.2024 року включно суддя перебувала в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню.

Ухвалою від 12.01.2024 року суддею відкрито провадження в даній справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позов визнала, пояснила, що донька дійсно з літа 2022 року по теперішній час постійно мешкає разом із батьком, вона приїздить до доньки у гості, спілкується з нею, дитина весь цей час перебуває на повному утриманні позивача. Перешкод у спілкуванні з дитиною позивач їй не чинить.

Вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною четвертою ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 , виданого 11.11.2014 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 . Батьками дитини є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 6).

Згідно з рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2019 року справа № 333/5050/19 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішення набуло законної сили (а.с. 7-8).

З акту обстеження житлових умов та факту реєстрації місця проживання від 07.08.2023 року, складеного комісією в складі депутата Матвіївської сільської ради Сус Т. та громадян жителів села Матвіївка ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно проживає ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , 2014 року народження та матір`ю ОСОБА_7 (а.с. 12).

За змістом ст. 181 СК України аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Відповідно до ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом малолітня ОСОБА_3 проживає з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідно перебуває на утриманні останнього.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що проживання дитини з батьком і перебуванні на його утримання свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою для стягнення аліментів з позивача, і має тягнути за собою звільнення від сплати аліментів, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 05.10.2023 року.

Оскільки позивач не просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати під час подачі позову до суду, то розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судом не проводиться.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 179, 181, 188 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , що стягуються за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2019 року справа № 333/5050/19, на користь ОСОБА_2 на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, з 05.10.2023 року.

Відкликати з Олександрівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчий лист № 333/5050/19, провадження 2/333/2276/19, виданий Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик