Справа № 610/192/22
№ 2/183/415/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

з секретарем судового засідання Пономаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

27 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області з позовом до Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом.

1.Стислий виклад позиції позивача

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дідусь - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У визначений законодавством шестимісячний строк він звернувся до приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Голуб В.М. з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , нотаріусом заведено спадкову справу 29/2021.

12.10.2021 р. приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Голуб В.М. видане Свідоцтво про право на спадщину за законом, у відповідності до якого, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 є його онук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадщина, на яку видане це майно складається з права власності на земельну ділянку площею 0,0100 гектарів, кадастровий номер :00:001:0237, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, категорія земель землі житлової та громадської забудови, яка належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно.

На зазначеній земельні ділянці було побудовано гараж, у той же час, Балаклійським бюро технічної інвентаризації видано довідку про те, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи, станом на 31.12.2012 р. право власності на гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Позивач зазначив, що 22.09.2021 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Балаклійської міської ради Харківської області йому відмовлено у реєстрації прав власності на гараж № НОМЕР_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з посиланням на самочинне будівництво та відсутність правовстановлюючих документів.

Також, 18.12.2021 р. приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Голуб В.М. відмовлено йому, ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ним не надано правовстановлюючих документів на нерухоме майно, право власності на зазначене майно не зареєстроване за спадкодавцем, рекомендовано звернутися до суду

Позивач зазначає, що до нього, як спадкоємця перейшло право забудовника на гараж у порядку спадкування за законом.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 просив суд:

-визнати за ним права та обов`язки забудовника гаража № НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після дідуся, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

1.Стислий виклад позиції та заперечень відповідача.

Відповідач Донецька селищна рада Ізюмського району Харківської області не зверталася до суду з відзивом на позов.

3. Рух справи та процесуальні дії у справі.

27 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області з позовом до Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 01 лютого 2022 року відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

У відповідності до розпорядження Голови Верховного Суду від 18.03.2022 № 11/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської областей» підсудність справ Балаклійського районного суду Харківської області змінено на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

21. квітня 2023 року справа надійшла до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 27 листопада 2023 року закрите підготовче провадження у справі, призначений розгляд справи по суті.

4.Судовий розгляд

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити позов.

Донецька селищна рада Ізюмського району Харківської області, як відповідач, звернулася до суду з заявою, у якій просила суд розглядати справу за відсутності представника ради, винести рішення у відповідності до наявних матеріалів справи.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

5.Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Харків, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується паспортом громадянина України.

Встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Балаклія, Харківської області, актовий запис про смерть від 03.12.2020 № 260, складений Виконавчим комітетом Донецької селищної ради Балаклійського району Харківської області.

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, спадкова справа за № 67148535 (номер у спадковому реєстрі), № 29/2021 (номер у нотаріуса), яка заведена після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена приватним нотаріусом Балаклійського районного нотаріального округу Харківської області Голуб В.М.

12.10.2021 р. приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Голуб В.М. видане Свідоцтво про право на спадщину за законом, у відповідності До якого спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 є його онук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадщина, на яку видане це майно складається з права власності на земельну ділянку площею 0,0100 гектарів, кадастровий номер :00:001:0237, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, категорія земель землі житлової та громадської забудови, яка належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно.

Згідно технічного паспорту на гараж (машино-місце) № НОМЕР_1 , виготовленого Балаклійським бюро технічної інвентаризації, за адресою: АДРЕСА_1 , розташований гараж, загальною площею 47,3 кв.м., дата будівництва 2013 рік.

21.05.2021 р. Балаклійським бюро технічної інвентаризації видано довідку про те. що згідно матеріалів інвентаризаційної справи, станом на 31.12.2012 р. право власності на гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Встановлено, що 22.09.2021 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Балаклійської міської ради Харківської області відмовлено у реєстрації прав власності на гараж № НОМЕР_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з посиланням на самочинне будівництво та відсутність правовстановлюючих документів.

Також, 18.12.2021 р. приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Голуб В.М. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки заявником не надано правовстановлюючих документів на нерухоме майно, право власності на зазначене майно не зареєстроване за спадкодавцем, та з наданих документів вбачається, що нерухоме майно збудоване самочинно, без дозвільних документів.

Загальновідомим є те, що у 2020 році, у зв`язку з об`єднанням територіальних громад, Балаклійський район увійшов до складу Ізюмського району Харківської області.

6.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

6.1 Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

6.2 У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено. що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На підставі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Приписами ст. 1220 ЦК України унормовано, що 1. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. 2. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтею 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Нормами ст. 1222 ЦК України визначено, що 1. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. 2. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

На підставі ст. 1258 ЦК України, 1. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. 2. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Стаття 1268 ЦК України передбачає, що

1. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

2. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

На підставі ст. 1270 ЦК України,

1. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

2. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

6.3 У відповідності до ст. 328 ЦК України, 1. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. 2. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Статтею 331 ЦК України визначено, що,

1. Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

2. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

3. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності або спеціального майнового права на нього відповідно до закону.

Згідно до ст. 375 ЦК України, 1. Власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. 2. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. 3. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. 4. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 376 ЦК України,

1. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

2. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

3. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

4. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

5. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

6. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене.

7. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

7.Висновки суду.

Позивачем не надано суду доказів наявності у ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 дозвільних документів на будівництво спірного гаражу, який побудований у 2013 році, а саме відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, наявності належно затвердженого проекту.

Аналізуючи надані позивачем ОСОБА_1 докази, встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що спірне нерухоме майно побудоване спадкодавцем самочинно, у зв`язку з чим, у спадкодавця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 за життя, не виникло прав та обов`язків забудовника.

У зв`язку з відсутністю на момент смерті спадкодавця відповідних прав, за позивачем також не може бути визнане права та обов`язки забудовника нерухомого майна - гаража.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем під час розгляду справи не ставилося питання про витребування належним чином посвідченої копії спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості встановити наявність або відсутність інших спадкоємців за законом або заповітом, наявність заповідальних розпоряджень спадкодавця, тощо.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачем не обґрунтовані та не доведені та у задоволенні позову належить відмовити.

4.Судові витрати

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те. що суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати належить покласти на позивача.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом відмовити.

Судові витрати у справі покласти на позивача ОСОБА_1 .

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: Донецька селищна рада Ізюмського району Харківської області, , місцезнаходження за адресою: Харківська область, Ізюмський район, смт. Донець, вул. Центральна, 40.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 01 лютого 2024 року.

Суддя Д.І. Городецький