Дата документу 22.02.2024
Справа № 334/1363/24
Провадження № 2-н/334/106/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

22 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Бредіхіна Ю.Ю., розглянувши заяву об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Т-34» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

установив:

20.02.2024 року заявник звернувся з заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з боржника заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком. В обґрунтування зазначив, що боржник є власником квартири, розташованої за за адресою АДРЕСА_1 . У вказаному будинку створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, рішенням загальних зборів якого затверджено розмір внесків на утримання спільного майна, проте боржник не сплачує ці внески. Також просить стягнути з боржника судовий збір та витрати на правову допомогу.

Вивчивши матеріали заяви та долучені до неї письмові докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов до таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3-х відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Приписами статті 163 ЦПК України унормовано, що в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Подана до суду заява не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України, оскільки виходячи зі змісту норм статей 161 та 163 ЦПК України, видача судового наказу можлива лише за вимогами, які виникли на підставі договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі. Договір до матеріалів заяви не долучено.

Відповідно до приписів статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Зазначений Закон набрав чинності 09.11.2017 року.

Заявником не надано копії відповідного договору, укладеного між сторонами. При цьому суд акцентує увагу на тому, що обов`язок членів ОСББ здійснювати грошові внески на користь ОСББ не є платою за комунальні послуги у розумінні закону.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати також на те, що стягувачем заявлено вимогу про стягнення за період, що перевищує строк загальної позовної давності, а у самій заяві не вказано посаду особи, яка її підписала.

Згідно із п. 5 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.163, 165, 166 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Т-34» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Особа, без участі якої було постановлено ухвалу, має право подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін