УХВАЛА

08 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 335/4899/20

провадження № 61-18490ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Яма Дмитро Миколайович, на постанову Запорізького апеляційного суду від 22 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання недійсним рішення комісії з розгляду актів про порушення від 24 січня 2020 року щодо нарахування позивачу вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу на суму 22 157,24 грн, заборону відповідачу здійснювати будь-які дії щодо припинення або обмеження газопостачання та відшкодування моральної шкоди в розмірі 22 157,00 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня

2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано неправомірним рішення комісії з розгляду актів про порушення АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» від 24 січня 2020 року на підставі якого був проведений розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості у розмірі 22157,24 грн.

Стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 5 000, 00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення судової трасологічної експертизи у розмірі 6 040, 64 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2023 року стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 судові витрати (витрати на правничу допомогу) у розмірі 5 000, 00 грн.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 22 листопада 2023 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2023 року та додаткове рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2023 року у цій справі скасовано, та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів.

У грудні 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Яма Д. М., засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Запорізького апеляційного суду від 22 листопада 2023 року в зазначеній справі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у цій справі є визнання недійсним рішення комісії з розгляду актів про порушення від 24 січня 2020 року про нарахування позивачу вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу на суму 22 157,24 грн; заборона відповідачу здійснювати будь-які дії щодо припинення або обмеження газопостачання до будинку АДРЕСА_1 на підставі акта про порушення № від 05 грудня 2019 року; відшкодування моральної шкоди в розмірі 22 157,00 грн.

Верховний Суд вважає, що справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що суди безпідставно віднесли цю справу до категорії малозначних.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що суд першої інстанції помилково відніс справу до категорії малозначних є необґрунтованим, оскільки у касаційній скарзі не зазначено обставини, які свідчать про необхідність розгляду справи за правилами загального позовного провадження, а також ґрунтовних доводів та об`єктивних доказів на підтвердження помилковості віднесення справи до категорії малозначних.

Тому відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України справа не підлягає касаційному оскарженню.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судового рішення у цій справі у касаційному порядку.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка

є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до верховного суду є правомірною та обгрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості (рішення у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення у справі незначної складності, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Яма Дмитро Миколайович, на постанову Запорізького апеляційного суду від 22 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживача.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

А. С. Олійник

І. М. Фаловська