РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 лютого 2024 рокуСправа № 495/12718/23
Номер провадження 2/495/350/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Братків І. І.,

із участю секретаря судового засідання Райти Е. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій позивач просить: стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 13.05.2013 у розмірі 33027,72 грн. станом на 07.11.2023, яка складається з наступного: 27248,20 грн заборгованість за тілом кредиту; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 5779,52 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 нарахована пеня; 0,00 нарахована комісія та судові витрати у розмірі 2684,00 грн.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, підписав заяву № б/н від 13.05.2013. При підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У подальшому збільшив розмір кредитного ліміту до 50000 грн. У свою чергу, у зв`язку із порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 07.11.2023 виникла заборгованість у сумі 33027,72 грн. станом на 07.11.2023, яка складається з наступного: 27248,20 грн заборгованість за тілом кредиту; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 5779,52 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 нарахована пеня; 0,00 нарахована комісія.

Відповідач правом подання відзиву на позов не скористався.

2. Рух справи у суді.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2023 вказану цивільну справу передано на розгляд судді Братків І. І.

Інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичних осіб відповідачів отримана судом 11.12.2023.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.12.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на 12.01.2024, відкладено на 06.02.2024, 20.02.2024.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позову надано клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду невідомі, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Відповідно до частини першої та другої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Як визначено частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи, що відповідач, належно повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, не прибуває на виклики у судові засідання, про причини неявки суду не відомі; правом подачі відзиву не скористався; позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи здійснювати у заочному порядку на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

4. Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, підписав анкету-заяву № б/н від 13.05.2013.

14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк».

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Вказані обставини позивач підтвердив копіями анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПраватБанку від 13.05.2013.

ОСОБА_1 , як споживач банківських послуг, мав можливість використовувати кошти в межах суми кредитного ліміту, який був збільшений до 50000 грн., усього 27248,20 грн. (заборгованість за простроченим тілом кредиту). Окрім того Банк нарахував 5779,52 грн заборгованість за простроченими відсотками.

5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до частини першої та другої статті 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із статтею 629ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 526, 527ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк».

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 07.11.2023 виникла заборгованість у сумі 27248,20 грн. (заборгованість за простроченим тілом кредиту).

Представник АТ КБ «ПриватБанк» обґрунтовуючи право вимоги до позовної заяви надав наступні докази, а саме: анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку; - розрахунок заборгованості за кредитним договором; витяг з Тарифів та з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщений на сайті: https://privatbank.ua/terms/. Як установлено судом, у заяві позичальника від 13.05.2013 відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, строк повернення кредиту не зазначено. Умови та Правила з надання банківських послуг, надані позивачем як доказ нарахування заборгованості не містять підпису відповідача, а тому не можуть розцінюватися як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 13.05.2013 шляхом підписання заяви. Позивачем не доведено, а судом не встановлено, що саме ці Умови та Правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. Роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування,

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Вищезазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена у постанові Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, за захистом яких він вправі звернутися до суду - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відповідно до частини четвертої статті 263ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, висновки, викладені в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 №342/180/17, повинні бути враховані при застосуванні норм права до спірних правовідносин у даній справі.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором позичальник зобов`язується повернути всю суму кредиту, яку він отримав.

Судом встановлено, що заборгованість за тілом кредиту складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Прострочене тіло кредиту - це частина використаного кредитного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту, що на конкретну дату мало бути погашено відповідачем, але не погашено, або погашено частково не у повному обсязі.

Таким чином, основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів.

Так, на підставі наданого позивачем розрахунку заборгованості судом встановлено, що фактично отримані відповідачем кошти в розмірі 27248 грн 20 коп. у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті.

За таких обставин, суд вбачає наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 суми непогашеного (простроченого) тіла кредиту у розмірі 27248 грн 20 коп.

В той же час, вимоги позивача про стягнення заборгованості за простроченими відсотками у сумі 5779,52 грн до задоволення не підлягають, оскільки їх сплата умовами анкети-заяви, підписаної сторонами, не передбачена, а Тарифи і Умови, якими передбачається порядок їх нарахування та розміри, відповідачем не підписані, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 13.05.2013 шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили сплату відсотків за користування кредитними коштами за несвоєчасне погашення кредиту.

Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що право позивача є порушеним і підлягає судовому захисту шляхом стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за тілом кредиту у розмірі 27248,20 грн. У частині позову про стягнення 5779,52 грн. заборгованості за простроченими відсотками, необхідно відмовити.

6. Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги, було заявлено позивачем на суму 33027,72 грн, а задоволено на суму 27248,20 грн (82,50%) то з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід стягнути судовий збір за розгляд справи в сумі 2214,30 грн (2684 грн 00 коп. х 82,50 %), як того вимагає стаття 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 12,81,141,247,263-265,280-289,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 13.05.2013 (тілом кредиту) у сумі 27248 (двадцять сім тисяч двісті сорок вісім) гривень 20 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2214 (дві тисячі двісті чотирнадцять) гривень 30 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також встановлений в разі пропуску з інших поважних причин, відповідно до вимог ст.284 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його прийняття.

Повний текст заочного рішення складений 20.02.2024.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк», адреса місця знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя Ірина БРАТКІВ