УХВАЛА

12 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 581/431/23

провадження № 61-437ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 16 серпня 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Липоводолинської селищної ради, Роменської районної адміністрації Сумської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «МРІЯ» про стягнення збитків, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Липоводолинської селищної ради, Роменської районної адміністрації Сумської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «МРІЯ» (далі - ТОВ «МРІЯ») про стягнення збитків, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 16 серпня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнено з Липоводолинської селищної ради на користь ОСОБА_1 4 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Стягнено з Роменської районної державної адміністрації Сумської області на користь ОСОБА_1 6 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Стягнено з ТОВ «МРІЯ» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти за користування земельними ділянками в розмірі 1 644,98 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнено з Липоводолинської селищної ради, Роменської районної державної адміністрації Сумської області, ТОВ «Мрія» на користь ОСОБА_1 судові витрати по 2 611,33 грн з кожного.

Постановою Сумського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 16 серпня 2023 року змінено.

Стягнено з ТОВ «МРІЯ» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти за користування земельними ділянками в розмірі 10 932,77 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

05 січня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 16 серпня 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 16 серпня 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 статті 129 Конституції України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року

№ 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 3 028,00 грн.

Предметом позову у справі є стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 просить стягнути з відповідачів кошти у загальному розмірі 307 366,79 грн. Отже, зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн * 250 = 757 000,00 грн)

Тому відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

У касаційній скарзі заявника немає посилання на зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки, як і на докази на їх підтвердження.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до статей 389, 394 ЦПК України.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судового рішення у цій справі у касаційному порядку.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судового рішення, що оскаржується, у касаційній скарзі не наведені.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргу ОСОБА_1 на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 16 серпня 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Липоводолинської селищної ради, Роменської районної адміністрації Сумської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «МРІЯ» про стягнення збитків, відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

А. С. Олійник

І. М. Фаловська