Справа № 214/8857/23
Провадження № 2-н/522/319/24
УХВАЛА

15 лютого 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, 3 % річних та інфляційних втрат, -

ВСТАНОВИЛА:

13.11.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» звернулося до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово комунальні послуги у сумі 7 014,09 грн, 3 % річних у розмірі 66,92 грн та інфляційних втрат у розмірі 244,97 грн.

Ухвалою судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Черновою Н. В. від 21 листопада 2023 року матеріали вказаної заяви передано на розгляд за територіальною підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси, оскільки зареєстрованим місцем проживання боржника ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 , що територіально належить до Приморського району м. Одеси.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2024 справу передано на розгляд судді Федчишеній Т. Ю.

Матеріали справи отримано суддею 13.04.2024.

Перевіряючи підсудність даної справи Приморському районному суду м. Одеси, суд зазначає наступне.

Із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів слідує, що житлово-комунальні послуги споживачеві ОСОБА_1 надавалися за місцем знаходження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, договірної, альтернативної або підсудності пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів (заяв) з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Предметом заяви у цій справі є зобов`язання, які виникли з надання житлово комунальних послуг. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, заява про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17.

Аналогічний висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021, справа № 911/2390/18.

Як слідує із поданої заяви, місцем знаходження нерухомого майна, про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за яким звернувся заявник, є: АДРЕСА_2 , що територіально належить до Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, тому застосуванню підлягають положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Таким чином, указана заява про видачу судового наказу Приморському районному суду м. Одеси не підсудна.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Разом з тим, суд ураховує, що постановити ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу до іншого суду за підсудністю згідно з ч. 8 ст. 165 ЦПК України суд вправі лише тоді, коли боржником є юридична особа або фізична особа-підприємець, проте в даному конкретному випадку, враховуючи, що заявник звернувся із заявою про видачу судового наказу до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за місцем знаходження нерухомого майна з дотриманням правил виключної підсудності, з метою недопущення порушення прав заявника, суд вважає за можливе справу повернути до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Також, суд зазначає, що ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України". Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище слідує, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Таким чином, суд дійшов висновку, що справу слід повернути до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 30, 31, 32 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, 3 % річних та інфляційних втрат направити до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (вул. Демиденка, 3-А, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50074).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА