Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5250/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.02.2024 м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого-судді - Позарецької С.М.,
при секретарі - Шульзі А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси цивільну справу щодо розподілу судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди, -
в с т а н о в и в :
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.02.2024 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, відмовлено. Крім того, призначене відкрите судове засідання щодо розгляду заяви ОСОБА_2 , яка подана її представником адвокатом Яцюком М.В. 15.09.2023, про розподіл судових витрат на 15.02.2024 на 10-00.
Крім того, до заяви долучено квитанцію №01/13-09-23 від 13.09.2023 про сплату ОСОБА_2 на підставі вище вказаного договору від 13.09.2023 аванс за гонораром адвокату 6000грн.
Під час підготовчого засідання 10.10.2023, судом задоволено заяву представника відповідача: прийнято та приєднано до справи заяву про судові витрати відповідача із додатками, про що свідчить протокол засідання від 10.10.2023.
В подальшому, в судовому засіданні 09.11.2023 представником відповідача адвокатом Яцюком В.М. було зазначено про те, що ним подане клопотання про судові витрати і докази, але розгляд справи ще не закінчений, а тому повідомив, що ще докази будуть надані, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Крім того, в судовому засіданні 02.02.2024 під час судових дебатів представник відповідача адвокат Яцюк М.В. вказав, що як і раніше у клопотанні, і усно він заявив про застосування положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України відносно судових витрат відповідача.
В судове засідання відповідач та його представник не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Надано заяву, яка 15.02.2024 надійшла до суду на електронну адресу з електронним цифровим підписом представника відповідача про вирішення питання про судові витрати без його участі та за відсутності відповідача.
В судове засідання позивач не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомлено.
В судовому засіданні представник позивача заперечувала проти постановлення додаткового рішення та стягнення витрат на правничу допомогу, надавши письмові заперечення. Зазначила, що стороною відповідача порушено порядок заявлення вимог про правничу допомогу адвоката: не було подано відзив на позов і, відповідно без подачі відзиву не передбачено ЦПК подача заяви про судові витрати, а тому відсутня можливість стягнення таких витрат. Крім того, заяву слід залишити без розгляду, оскільки до закінчення судових дебатів сторона відповідача (представник) не заявляв про подачу такої заяви, незважаючи на посилання на ч. 8 ст. 141 ЦПК, про наявність заяви представник не вказував.
Враховуючи позицію сторони відповідача (представника), заслухавши доводи сторони позивача (представника), дослідивши матеріали справи та докази щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, прослухавши аудіозапис підготовчого засідання від 09.11.2023 та судового засідання від 02.02.2024, суд приходить до висновків про часткове задоволення заяви відповідача з наступних підстав:
встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.02.2024 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, відмовлено. Крім того, призначене відкрите судове засідання щодо розгляду заяви ОСОБА_2 , яка подана її представником адвокатом Яцюком М.В. 15.09.2023, про розподіл судових витрат на 15.02.2024 на 10-00.
Крім того, до заяви долучено квитанцію №01/13-09-23 від 13.09.2023 про сплату ОСОБА_2 на підставі вище вказаного договору від 13.09.2023 аванс за гонораром адвокату 6000грн.
Під час підготовчого засідання 10.10.2023, враховуючи думку представників сторін, судом задоволено заяву представника відповідача: прийнято та приєднано до справи заяву про судові витрати відповідача із додатками, про що свідчить протокол засідання від 10.10.2023.
В подальшому, в судовому засіданні 09.11.2023, представником відповідача адвокатом Яцюком В.М. було зазначено про те, що ним подане клопотання про судові витрати і докази, але розгляд справи ще не закінчений, а тому повідомив, що ще докази будуть надані, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Крім того, в судовому засіданні 02.02.2024 під час судових дебатів представник відповідача адвокат Яцюк М.В. вказав, що як і раніше у клопотанні, і усно він заявив про застосування положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України відносно судових витрат відповідача.
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, - як розподілити між сторонами судові витрати (п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК).
У резолютивній частині рішення зазначаються, у тому числі розподіл судових витрат (п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК). У разі необхідності в резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат (п. 5 ч. 7 ст. 265 ЦПК).
Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема і на професійну правничу допомогу.
Як передбачено ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
Як передбачено ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
На думку суду, доводи сторони позивача про те, що неподання відповідачем відзиву на позов, в якому б слід було зазначити (чи подати окремо, але разом із відзивом) орієнтовний розрахунок суми судових витрат, - є підставою для відмови у стягненні з позивача витрат на правничу допомогу адвоката на користь відповідача, - є безпідставними.
Так, у постанові ВС від 14.12.2021 у справі №922/676/21 зазначено: «Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частинами першою - третьою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Верховний Суд звертає увагу, що застосування відповідних положень статті 124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин даної справи, а також інших чинників. Зі змісту частини другої статті 124 ГПК України очевидно вбачається те, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Зазначене положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ГПК України. Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат. З огляду на викладене вище, колегія суддів зазначає, що відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і, які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.».
Аналогічні висновки викладені і в постановах ВС у справі №905/716/20 від 08.04.2021, у справі №916/2087/18 від 31.03.2021, у справі №922/3812/19 від 10.12.2020.
Отже, позивачем не доведено, що подання відповідачем попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат без поданого відзиву на позов, - позбавило позивача можливості підготуватися до спростування таких витрат та довести їх неспівмірність. Навпаки, як зазначалось вище, саме в підготовчому засіданні 10.10.2023 судом була прийнята та долучена до справи заяви про розподіл судових витрат відповідача разом з долученими доказами та вказаним орієнтовним розрахунком сум таких витрат. При цьому, стороною відповідача така заява та докази були подані у строки та порядку, визначеному ЦПК України, а також під час вирішення питання про прийняття цієї заяви та доказів, - представник позивача не заперечувала проти цього, про що зазначено у протоколі засідання. Крім того, під час розгляду справи сторона позивача знайомилася з матеріалами справи і подала свої заперечення на заяву про постановлення додаткового рішення та стягнення витрат на правничу допомогу.
Також, при прийнятті вказаного судового рішення по справі №711/5250/23, судом враховані висновки ВП ВС, викладені у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15 та ВС, викладені у постанові від 15.09.2021 у справі №161/7163/20, де зазначено, що для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат. Водночас, суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.
В даному випадку, сторона відповідача подала заяву про орієнтовний розрахунок суми витрат на правничу допомогу адвоката ще 13.09.2023, але це питання не було вирішене судом за результатами розгляду справи по суті, оскільки представником відповідача як під час судового слідства по справі, так і в судових дебатах було зазначено, про те, що справа ще розглядається, а тому додаткові докази таких витрат будуть подані, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, що в подальшому і було здійснено у строк та порядку, визначеному цивільним процесуальним законодавством.
Крім того, на думку суду, доводи сторони позивача про те, що заява підлягає залишенню без розгляду, оскільки, як вказано у запереченнях, докази понесених відповідачем судових витрат було подано без додержання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК, - є безпідставними, враховуючи норми ЦПК України, вище викладені аргументи, наведені судом, встановлені фактичні обставини, а також досліджені матеріали справи, в тому числі прослухані аудіозаписи підготовчого та судового засідань, а також докази по справі.
Також слід зазначити, що з огляду на норми ст. ст. 137, 141, 246, 264, 265 ЦПК України, суд зобов`язаний за результатами розгляду справи вирішити питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, зокрема і витрат на правничу допомогу адвоката, про що зазначається у резолютивній частині судового рішення. Оскільки стороною відповідача під час підготовчого провадження були подані орієнтовний розрахунок сум судових витрат та певні докази таких витрат, які були прийняті судом, але в подальшому було заявлено про те, що докази ще будуть подані, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, то суд у рішенні суду від 02.02.2024 зазначив про те, що питання щодо розподілу судових витрат, понесених відповідачем, призначене до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15.02.2024 на 10-00.
Відповідно, відсутні підстави залишати заяву щодо розподілу судових витрат (витрат на правничу допомогу) без розгляду.
При цьому, вкотре, суд звертає увагу, що заява про судові витрати відповідачем через представника була подана до суду 13.09.2023 і щодо розподілу судових витрат (правничої допомоги) представником відповідача зазначалося як під час судового слідства, так і під час судових дебатів.
Таким чином, за результатами вирішення питання щодо розподілу судових витрат, понесених відповідачем по справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 4000грн. 00коп., які є доведеними належними та допустимим доказами, а також враховуючи складність справи, суб`єктний склад учасників справи (сторони по справі фізичні особи), види і обсяг виконаних робіт та наданих послуг, які визначені у договорі від 13.09.2023, додатку №1 до цього договору та акті від 05.02.2024, час, витрачений адвокатом на виконання робіт (наданих послуг), значення справи для відповідача. Відповідачем доведено реальність надання їй правничої допомоги по цій справі. Крім того, суд враховує той факт, що розмір таких витрат 4000грн. 00коп. є справедливим, не завищеним і співмірним з обсягом наданих послуг (виконаних робіт). Також, цей розмір документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.
В іншій частині слід відмовити. Так, як на думку суду, безпідставними є доводи представника відповідача, які викладені у клопотанні від 06.02.2024 про те, що саме поведінка сторони позивача призвела до збільшення часу правової допомоги, наданої представником відповідачу та, відповідно, - до збільшення розміру витрат на правничу допомогу, оскільки фактів неправомірної поведінки позивача та його представника, а також зловживання ним процесуальними правами, судом встановлено не було.
Підстав для зменшення розміру таких витрат, окрім наведених вище, суд не вбачає, про що також не заявляла і сторона позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 133, 137, 141, 246, 264, 265, 259, 270 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в :
Заяву ОСОБА_2 , яка подана її представником адвокатом Яцюком Максимом Васильовичем задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000грн. 00коп.
В іншій частині відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складений 21.02.2024.
Головуючий: С. М. Позарецька