РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/2058/23

Провадження № 2/293/132/2024

01 квітня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.

за участі секретаря судового засідання Мудрик В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії по справі:

Позивач звернулась з позовом до територіальної громади в особі Черняхівської селищної ради відповідно до змісту якого просить:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :08:001:0026, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,2878 га за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :08:001:0025, що розташована за адресою: 12324, Житомирська область, Житомирський район, с. Сліпчиці.

Ухвалою від 13.12.2023 суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк для усунення виявлених недоліків.

21.12.2023 на адресу суд від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з позовною заявою у новій редакції, відповідно до змісту якої позивач просить:

- встановити факт належності ОСОБА_1 договору купівлі-продажу житлового будинку № 326 від 25.05.1999, посвідченого нотаріусом Черняхівської нотаріальної контори Житомирської області Котенко Л.І. 25.05.1999 за реєстром № 244;

- визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :08:001:0026, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку площею 0,2878 га за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :08:001:0025, що розташована за адресою: 12324, Житомирська область, Житомирський район, с. Сліпчиці.

Ухвалою від 25.12.2023 суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк для усунення виявлених недоліків.

27.12.2023 на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків уточненої позовної заяви.

08.01.2024 суд у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України звернувся до Виконавчого органу Черняхівської селищної ради з метою отримання інформації, щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 .

12.01.2024 на адресу суду з Черняхівської селищної ради надійшов лист, згідно якого гр. ОСОБА_2 , не зареєстрована на території Черняхівської територіальної громади.

Ухвалою від 15.01.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 12.02.2024 року.

Пунктом 6 ухвали суду від 15.01.2024 суд в порядку ст. 84 ЦПК України постановив витребувати у Житомирського обласного державного нотаріального архіву нотаріальну справу щодо посвідчення Договору купівлі-продажу житлового будинку, №326 від 25.05.1999 державним нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області Котенко Лідією Іларіонівною, 25.05.1999, за реєстром №244.

Пунктом 8 даної ухвали суд здійснив виклик відповідача через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

01.02.2024 на виконання вимог ухвали суду від 15.01.2024, з Житомирського обласного державного нотаріального архіву надійшла копія договору купівлі-продажу, копія реєстру для реєстрації нотаріальних дій (а.с. 95-103).

Ухвалою від 12.02.2024, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засіданні від 12.02.2024, суд відклав підготовче засідання на 05.03.2024.

Ухвалою від 05.03.2024 суд закрив підготовче провадження та признавчив розгляд справи по суті на 01 квітня 2024 року.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Поданий позов обґрунтований тим, що позивач відповідно до договору купівлі-продажу від 25.05.1999, посвідченого державним нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області Котенко Л.І. набула право власності на житловий будинок та земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , однак через допущені помилки у договорі при написанні її прізвища, номеру та дати державного акта на земельні ділянки, вона не може повноцінно розпорядитися належним їй житловим будинком та земельними ділянками.

Зазначає, що допущені помилки в позасудовому порядку виправити не можливо.

Доводить, що житловий будинок та земельні діялянки позивач набула на встановлених законодавстом підставах.

З метою захисту свого порушеного права на володіння та користування належного їй майна позивач звернулась до суду з даним позовом.

Сторони в судове засідання не з`явились, хоча і були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

29.03.2024 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відстуності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, позов просить задовольнити (а.с.126).

Відповідач про причини неявки суд не повідомила про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.123,125).

Відповідач у порядку ст. 178 ЦПК України у визначений строк відзиву на позовну заяву не подала.

Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки явка відповідача судом не визнавалась обов`язковою, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, а також враховуючи, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України, рішення у цій справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні 01.04.2024 відповідно до ст. 268 ЦПК України, суд підписав вступну та резолютивну частини рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

16.07.1977 ОСОБА_3 (позивач) зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу " ОСОБА_5 ", що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 16.07.1977 (а.с.50).

Згідно із копією паспорта серії НОМЕР_3 прізвищем позивача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 49).

25.05.1999 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі продажу, посвідчений державним нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області Котенко Л.І. за реєстровим № 244 (а.с.47).

За змістом договору купівлі-продажу ОСОБА_2 продала, а гр. ОСОБА_1 купила житловий будинок АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,5378 гектара, розташовану там же за цільвим призначенням для обслуговування житлового будинку - 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,2878 га.

В договорі купівлі-продажу визначено, що житловий будинок належить продавцю ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Черняхівською державною нотаріальною конторою Житомирської області 12.03.1999 року за реєстровим № 100; земельна ділянка належить продавцю ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЖТ-ІІ-21 №000014а, виданого виконкомом Сліпчицької сільської ради народних депутатів Черняхівського району Житомирської області 04 травня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №14а.

Відповідно до копії рішення Сліпчицької сільської ради, прийтятого на сесії від 18.03.2016 VII скликання вулицю "Радянська" в селі Сліпчиці перейменовано на вулицю "Миру" (а.с.48).

Відповідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз прізвища "Крижанівська/Крижанівський", "Крижановська/Крижановський" є ідентичними (а.с.51).

Відповідно до копії державного акта на право приватної власності на землю серії ЖТ 11-21 №000014, державний акт на право приватної власності на землю видано громадянину України ОСОБА_2 на підставі рішення сесії Сліпчицької сільської ради народних депутатів від 30.11.1993 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.03.1999 ААР№408051, яким передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,5378 га, розташовану в с.Сліпчиці Сліпчицької сільської ради, а саме: для обслуговування житлового будинку - 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,2878 га. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на правао приватної власності на землю за №11-21 000014 (а.с.52).

Згідно із копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-023 за датою формування 06.10.2023, земельна ділянка площею 0,2500 га за видом цільового призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :08:001:0026, місце розташування: АДРЕСА_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_2 на підставі рішення Сліпчицької сільської ради від 30.11.1993 (а.с.53-54).

Згідно із копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-023 за датою формування 13.10.2023 земельна ділянка площею 0,2878 га за видом цільового призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :08:001:0125, місце розташування: Житомирська область Житомирський район с.Сліпчицці, на праві приватної власності належить ОСОБА_2 на підставі рішення Сліпчицької сільської ради від 30.11.1993 (а.с.55-56).

Відповідно до довідки про наявність (відсутність) зареєстрованого майна комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради" №399 від 07.09.2023 зазначено, що за гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на нерухоме майно не зареєстровано (а.с.58).

Відповідно до копії нотаріальної справи щодо посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку №326 від 25.05.1999 державним нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області Котенко Лідією Іларіонівною, за реєстром №244, встановлено про наявний договір купівлі- продажу, укладений між сторонами (а.с.98-102).

Разом з вказаним договором купівлі-продажу наявні копія довідки-характеристки відчуженого житлового будинку, відповідний реєстраційний напис щодо володіння ОСОБА_2 цим житловим будинком на час укладення договору купівлі-продажу, копія довідки про нормативну грошову оцінку приватизованої земельної ділянки площею 0,5378 га, розташованої в АДРЕСА_2 , копія державного акта на право приватної власності на землю серії ЖТ 11-21 №000014а від 11.05.1999.

За змістом копії державного акта на право приватної власності на землю зазначено про його видачу громадянину України ОСОБА_2 на підставі рішення сесії Сліпчицької сільської ради народних депутатів від 30.11.1993 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.03.1999 ААР№408051 та передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,5378 га, розташовану в с.Сліпчиці Сліпчицької сільської ради, землю передано для обслуговування житлового будинку - 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,2878 га. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на правао приватної власності на землю за №11-21 000014. Далі має місце виправлення із зазначенням закреслене не читать, написано 14а за підписом секретаря.

Згідно із листа Відділу у Черняхівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області за вих. № 3353/35-23 від 29.11.2023 (а.с.60) в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної вланості на землю на території Сліпчицької сільської ради Черняхівськгого району Житомирської області, наявної у відділі № НОМЕР_4 , має місце запис щодо реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ 11-21 №000014 від 11.05.1999 за №15 на гр. ОСОБА_2 згальною площею 0,5378 га (для обслуговування житлового будинку - 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,2878 га) та відповідно архівний примірник державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ 11-21 №000014 від 11.05.1999 згальною площею 0,5378 га (для обслуговування житлового будинку - 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,2878 га) .

Державний акт серії ЖТ ІІ-21 №000014а від 04.05.1999 на гр. ОСОБА_2 на території Сліпчицької сільської ради Черняхівського району Житомирської області та інформація щодо державної реєстрації інших державних актів на гр. ОСОБА_2 на території Сліпчицької сільської ради Черняхівського району Житомирської області у відділі №1 відсутні.

Позивач вказує, що у договорі купівлі-продажу прізвище " ОСОБА_5 " помилково зазначено як " ОСОБА_7 " а також помилково зазначені відомості щодо реквізитів державного акта на право приватної власності на землю.

Позивач доводить, що наявні у договорі купівлі-продажу розбіжності у написанні її прізвища, номеру та серії державного атка на земельну ділянку унеможливлюють оформлення прав на таке майно.

Виправити такі відомості у державного нотаріуса, який посвідчував договір купівлі-продажу позивач не має можливості з підстав, що дані в Єдиному реєстрі нотаріусів про нотаріуса ОСОБА_8 відсутні, що підтверджує інформацією з Єдиного реєстру нотаріусів (а.с.57).

Відтак за захистом свого права позивач звернулась до суду з даним позовом.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 15, 16 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Предметом позову у цій справи є дві матеріально правові вимоги щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності за позивачем на об"єкти нерухомого майна.

Розглядаючи вимогу про встановлення факту належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документа, а саме договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_2 суд значає таке.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Досліджені судом докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у договорі купівлі-продажу від 25.05.1999 допущено помилку у написанні прізвища позивача, усунення якої є неможливим в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановлення факту належності вказаного документу має для позивача юридичне значення, оскільки наявність розбіжностей позбавляє її можливості реалізації своїх прав як власника набутого за договором купівлі-продажу майна, зокрема, житлового будинку АДРЕСА_2 , відтак вимога позивача у цій частині позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про визнання права власності на земельні ділянки загальною площею 0, 5378 га, суд дійшов такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; інші юридичні факти (пункти 1, 4 частини другої статті 11 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (частина перша статті 639 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (частина третя статті 334 ЦК України).

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За статтю 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

За приписами статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Законодавство у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачало обов`язкове подання для державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення таких прав, та визначало приблизний (майже виключний) перелік таких документів.

Водночас при розгляді питання стосовно визначення документів, якими посвідчуються речові права на земельну ділянку, поряд із законодавством з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно слід керуватися положеннями спеціального законодавства у сфері земельних відносин.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Підставами виникнення і припинення прав на земельні ділянки, як і прав на інші об`єкти нерухомого майна, розташовані на них, є передбачені законом юридичні факти, що підтверджуються відповідними документами.

Згідно із нормами статті 18 ЗК України від 18.12.1990 (у редакції, чинній на час укладення договору купівлі-продажу) придбання земельних ділянок, що перебувають у колективній або приватній власності, провадиться за договором купівлі-продажу, який посвідчується у нотаріальному порядку.

За ст. 23 ЗК України від 18.12.1990 (у редакції, чинній на час укладення договору купівлі-продажу) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

Як встановлено судом позивач на підставі договору купівліпродажу від 25.05.1999 року за реєстром №244, посвідченого державним нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори Котенко Л.І. набула право власності, зокрема, і на земельну ділянку загальною площею 0,5378 га, розташовану в с.Сліпчиці Сліпчицької сільської ради, цільове призначення для обслуговування житлового будинку - 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,2878 га.

Тобто на час укладення договору купівлі-продажу сторонами дотримано положень, визначених законом щодо набуття права власності на земельну ділянку.

Договір-купівлі продажу недійсним не визнався та є чинним.

Проте реалізувати своє право власності на придбані земельні ділянки та здійснити відповідну реєстрацію у встановленому законом порядку, позивач не має можливості з підстав невірно зазначеного серії та номеру державного акта на право приватної власності на землю у договорі купівлі-продажу, що свідчило б про відчуження (придбання) саме цих земельних ділянок.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Державний реєстр прав на нерухоме майно та їх обмежень - єдина державна інформаційна система, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обмеження, суб`єктів речових прав, технічні характеристики об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об`єктів нерухомого майна.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1952-IV речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

За приписами пункту 1 частини першої статті 4 Закону N 1952-IV обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме право власності на нерухоме майно.

З аналізу вищезазначеного законодавства вбачається, що станом на сьогодні законодавець визначив обв`язкову державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно тим самим припинив видачу державних актів на право вланості на землю.

Із досліджених доказів судом встановлено, що на час укладення договору купівлі-продажу чинним був державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ 11-21 №00014 від 11.05.1999, виданий на ім`я гр. ОСОБА_2 , про належність на праві власності земельної ділянки загальною площею 0, 5378 га, розташованої в с.Сліпчиці Сліпчицької сільської ради, цільове призначення для обслуговування житлового будинку - 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,2878 га.

Саме за відомостями такого державного акта має місце державна реєстрація земельних ділянок згідно із наявною інформацією у Державному земельному кадастрі.

Щодо державної реєстрації інших державних актів на гр. ОСОБА_2 на території Сліпчицької сільської ради Черняхівського району Житомирської області, в тому числі і державного акта серії ЖТ ІІ-21 №000014а від 04.05.1999 на гр. ОСОБА_2 на території Сліпчицької сільської ради Черняхівського району Житомирської області, відомості відсутні.

Тобто, наявна допущена помилка державним нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори Котенко Л.І. при посвідченні договору купівлі-продажу від 25.05.1999.

Зворотного відповідачем належними та допустимими доказами не доведено.

Виправити таку допущену помилку в позасудовому порядку нотаріусом, який посвідчив такий договір, неможливо з підстав, що дані в Єдиному реєстрі нотаріусів про нотаріуса ОСОБА_8 відсутні.

Враховуючи наведені обставини, фактично відсутність іншого способу захисту позивачем свого права на придбане майно та те, що договір купівлі-продажу є чинним, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позову і в цій частині заявлених вимог, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав позивача та подальшого оформлення права вланості на земельні ділянки.

Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За викладених фактичних обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Розподіл судових витрат

У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13,79,81, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , договору купівлі-продажу житлового будинку № 326 від 25.05.1999, посвідченого нотаріусом Черняхівської нотаріальної контори Житомирської області Котенко Л.І. 25.05.1999 за реєстром № 244.

3. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :08:001:0026, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

4. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,2878 га за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :08:001:0025, що розташована за адресою: 12324, Житомирська область, Житомирський район, с. Сліпчиці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_4 )

Повне рішення складено: 08.04.2024.

Суддя Людмила ЛОСЬ