Єдиний унікальний номер 341/720/23
Номер провадження 6/341/11/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Васильцовій Г.А., за участю секретаря Габлей А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Галицького районного суду Івано-Франківської області м. Галич Івано-Франківської області подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту громадянина України, до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом №341/720/23 виданим Галицьким районним судом Івано-Франківської області 23.06.2023 року.

Подання мотивоване тим, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В. перебуває виконавче провадження № 72524483 з примусового виконання виконавчого листа № 341/720/23, виданого 23.06.2023 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суми заборгованості за кредитним договором № /356273 від 29.12.2020 року в розмірі 18 820,00 грн., з яких: 6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 820, 00 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 08696-01/2021 від 15.01.2021 року в розмірі 22 900,00 грн., з яких 6000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 16 900,00 грн. - заборгованість за відсотками, а всього стягнуто за договорами 41 720 (сорок одну тисячу сімсот двадцять гривень 00 копійок) та 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) сплаченого судового збору. Приватним виконавцем 14.08.2023 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено копію такої постанови стороні виконавчого провадження. Вказаною постановою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Крім цього, приватним виконавцем 30.08.2023 року винесено постанову про арешт майна боржника. Згідно проведеної перевірки було встановлено, що у боржника відсутнє майно та джерела отримання доходів, на які може бути звернено стягнення. Згідно відповіді Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС від 13.09.2023 року ОСОБА_1 документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон. Відповідно інформації з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 13.09.2023 року боржник неодноразово перетинала державний кордон. Згідно відповіді з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби відсутні. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відомості щодо нерухомого майна боржника ОСОБА_1 відсутні. Згідно відповідей ГУ Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області від 19.09.2023 року та Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 08.09.2023 року, майно на яке можна звернути стягнення для погашення заборгованості відсутнє. 14.08.2023 року та 19.01.2024 року приватний виконавець здійснив виклик ОСОБА_1 , для надання пояснень щодо причини невиконання рішення суду, проте ОСОБА_1 на виклик не з`явилася. Враховуючи вищевикладене, виконавчий документ до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від їх виконання, просить подання задовольнити.

В судове засідання приватний виконавець не з`явився, в поданні просить розгляд справи проводити без його участі.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов до висновку, що підстави для задоволення подання відсутні.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В. знаходиться виконавче провадження № 72524483 з виконання виконавчого листа № 341/720/23, виданого Галицьким районним судом Івано-Франківської області 23 червня 2023 року, де боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На теперішній час рішення суду залишається не виконаним, оскільки згідно відповідей на запити приватного виконавця у боржника відсутнє майно та джерела отримання доходів.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Крім того, слід зазначити, що наявність лише самого зобов`язання у боржника не наділяє державного/приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа ухилялась від виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Доводи приватного виконавця про те, що ОСОБА_1 обізнана про відкрите виконавче провадження; на вимогу виконавця не з`являється; пояснень щодо невиконання рішення суду не надає; не свідчать про умисне ухилення ОСОБА_1 від виконання боржником зобов`язань. Доказів, які б свідчили про доцільність обмеження боржнику у праві виїзду за кордон, матеріли подання не містять.

Крім того, суд звертає увагу, що ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі дії боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо).

В матеріалах справи відсутні докази наявності у боржника ОСОБА_1 майна, коштів чи транспортних засобів за рахунок яких і можливо виконати рішення суду.

Також в справі немає доказів того, що маючи майно чи грошові кошти боржник приховує їх з метою ухилення від виконання рішення суду.

Також не надано доказів вчинення боржником дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду.

Крім того, щодо посилання приватного виконавця, що боржник неодноразово перетинала державний кордон України, суд зазначає наступне.

Тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Подібний висновок зазначений у постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року по справі № 331/8536/17-ц.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Тобто, заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Суд враховує, що Указом Президента України №64/2022, що затверджений Законом України від 24 лютого 2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який і зараз діє.

Таким чином суд бере до уваги зазначені обставини, та зауважує, що виїзд за межі України в умовах воєнного стану може бути необхідним з метою евакуації та/або інших причин, тобто, таким, що спрямований на збереження життя і здоров`я людини.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника необґрунтованим та передчасним, а відтак не підлягає задоволенню.

При цьому заявник не позбавлений можливості в подальшому заявити аналогічні вимоги із наведенням обґрунтування необхідності вжиття такого обмеження.

Керуючись ст.ст.,260-262,441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути до апеляційного суду Івано-Франківської області, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала складена 12 лютого 2024 року.

Суддя: Ганна ВАСИЛЬЦОВА