233 № 233/2327/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/М о т и в о в а н е/

15 лютого 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючої - судді Наумик О. О., за участі секретаря судового засідання Мішиної А. А., представника позивача адвоката Кріль В. Я., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу №233/2327/23 за позовом ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «про зобов`язання вчинити певні дії»,

У С Т А Н О В И В:

12.03.2023 до суду звернувся ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кріль Валентин Ярославович, з позовом (зустрічним) до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», в якому просить зобов`язати припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири за адресою: АДРЕСА_1 з 31 липня 2019 року - моменту відключення квартири від централізованого опалення, пославшись на таке:

22.12.2018 ОСОБА_1 (далі - Позивач) набув право власності на квартиру АДРЕСА_2 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу на нерухоме майно.

13.06.2019 Позивач отримав погодження від виконавчого комітету Костянтинівської міської ради про відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання в міжопалювальний сезон, що підтверджується Актом про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж.

Також, Позивачу надано дозвіл на отримання технічних умов для виготовлення проекту на встановлення автономного опалення в приміщеннях багатоповерхових будинків, що підтверджується Листом-погодженням, Додаток №1 до протоколу №3 від 13.06.2019.

31.07.2019 засвідчено факт демонтажу стояків центрального опалення у квартирі.

06.08.2019 після відключення квартири від централізованого опалення та облаштування індивідуального опалення Позивач звернувся із заявою до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» через ВО «Костянтинівкатепломережа» з вимогою припинити нарахування плати за послуги, які він не отримує, шляхом направлення заяви із доданими підтверджуючими документами засобами поштового зв`язку, отримання якої підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №770, яке було вручено особисто представнику Відповідача за довіреністю 08.08.2019.

Проте Відповідач безпідставно продовжує нараховувати плату за послуги з централізованого опалення, якими Позивач не користується з 31.07.2019 у зв`язку з фактичним відключенням останнього від мереж.

Більше того, Відповідач подав позовну заяву з вимогою стягнути з Позивача заборгованість, що нарахована в період з 2019 року по сьогоднішній день, проте, жодних доказів факту користування послугами не надав.

Як на правове обґрунтування заявлених позовних вимог послався на Закон України «Про житлово-комунальні послуги» - ст. ст.19 ч.1, 26 ч.6; ст.24 Закону України «Про теплопостачання»; п.39 Правил користування тепловою енергією; п.п.24, 25, 26 Правил надання послуг; Порядок відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води від 26.07.2019 п.4 Розділу І, п.п.1,3,4-6, п.п.9,13 Розділу III; статтю 16 ЦК України ч.ч.1,2 п.3; правовий висновок Верховного Суду, викладений у подібних справах, а саме у судових рішеннях: від 18.11.2019 у справі №401/2587/18, від 14.02.2020 у справі № 401/799/18, від 23.06.2020 у справі № 401/1676/19, від 31.03.2021 у справі № 401/853/20, № 401/3149/21.

Судовою ухвалою від 15.08.2023 було відкрите провадження по справі за первісним позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , в якому позивач за первісним позовом з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.241-243 т.1) просив стягнути з відповідача за адресою: АДРЕСА_1 : - заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 345,18 гри за період з 13.06.2019 до 01.10.2023; - загально-будинкові потреби 3243,13 грн за період 13.06.2019 до 01.10.2023 на користь ОКП «ДТКЕ»; - поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачам документів у справі на загальну суму 40,00 грн на користь ОКП «ДТКЕ»; - судові витрати в сумі 2147,20 грн на користь ОКП «ДТКЕ»; - отримання відомостей з Державного реєстру речових прав (витягу) в сумі 35,00 грн на користь ОКП «ДТКЕ». Провадження було відкрите за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.36-37 - т.1).

Судовою ухвалою від 27.09.2023 зустрічний позов прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом об`єднані в одне провадження із вимогами за первісним позовом, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду у підготовчому засіданні (а.с.130-131 - т.1).

Судовою ухвалою від 27.12.2023 підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні (а.с.48-49 - т.2).

Судовою ухвалою від 04.01.2024 у розгляді справи було оголошено перерву до 11.01.2024, визнано явку позивача за первісним позовом-відповідача за зустрічним позовом - Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» обов`язковою, зобов`язавши забезпечити в судове засідання явку представника (а.с.66-67 -г.2).

Судовою ухвалою від 11.01.2024 через незабезпечення явки представника ОКП «Донецьктеплокомуненерго» у розгляді справи було оголошено перерву до 01.02.2024 (а.с.78,79-81 - т.2).

Судовою ухвалою від 01.02.2024 через незабезпечення явки представника ОКП «Донецьктеплокомуненерго» у розгляді справи було оголошено перерву до 15.02.2024 (а.с.90- 92-т.2).

Судовою ухвалою від 15.02.2024 первісний позов ОКП «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 залишений без розгляду (а.с.105-109 - т.2).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 підтримав за підстав, наведених у заявах по суті справи (а.с.67-69, 135-140 - т.1, а.с.22-22а т.2), просив задовольнити позов свого довірителя у повному обсязі, зазначивши зокрема, що спосіб захисту порушеного права його довірителя шляхом зобов`язання припинення нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири позивача є належним, оскільки має захистити позивача від нарахування ОКП «Донецьктеплокомуненерго» плати за послугу з теплопостачання у подальшому.

Відповідач - ОКП «Донецьктеплокомуненерго», належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, явку представника у судове засідання не забезпечив: матеріали справи містять заяви представниці відповідача ОСОБА_3 про розгляд справи у її відсутність. Проти позову ОСОБА_1 ОКП «Донецьктеплокомуненерго» заперечив у відзиві (а.с.209-211- т. 1), пославшись на таке:

Згідно із Законами України Про теплопостачання, Про житлово-комунальні послуги Позивач виробляє теплову енергію відповідно до стандартів, нормативів, норм і правил для потреб опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, а споживач, відповідно до ст.ст.19,19-1 Закону України Про теплопостачання від 02.06.2005 №2633-ІУ, зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію у строки, встановлені договором або законом.

Оскільки квартира АДРЕСА_2 , який приєднано до системи централізованого теплопостачання ОСОБА_1 є споживачем житлово-комунальних послуг, та на ці відносини поширюється дія Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Згідно із Законом України Про житлово-комунальні послуги взаємодія між учасниками відносин у вказаній сфері здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до п.п.39.40 Правил №830 споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.

Згідно з правовою позицією постанови ВСУ від 30.10.2013 по справі №6-59цс13 та Постанови Верховного Суду України від 20.04.2016 по справі №6-2951 цс 15 споживач зобов`язаний оплатити послугу, якщо він фактично користувався нею.

Отже, між боржником та стягувачем виникли договірні відносини з приводу надання та користування тепловою енергією.

Згідно з нормами Житлового кодексу України власник (наймач) житлового будинку (квартири) зобов`язаний своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до п.40 Правил №830 Споживач не звільняється від оплати послуги на період тимчасової відсутності в житловому приміщенні споживача та інших осіб. Також, Споживач не звільняється від оплати послуги у разі самовільного (без дотримання встановленої законодавством процедури) відключення (відокремлення) квартири або приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Згідно з п.п.32.33,37 Правил №830 ціною (вартістю) послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Плата за послугу розраховується, виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом.

Таким чином, незалежно від того, чи є громадянин власником приватизованої квартири або наймачем неприватизованої квартири, він є споживачем житлово-комунальних послуг, тому його обов`язком являється своєчасна оплата спожитих послуг.

Так, здійснюючи свою діяльність, ОКП «Донецьктеплокомуненерго» протягом тривалого часу в опалювальний період надає ОСОБА_1 теплову енергію у квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , який використав надані послуги для задоволення власних потреб та не відмовився від цих послуг.

В ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на ім`я відповідального наймача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , що відповідає вищевказаній квартирі та відповідно до якого нараховується плата за теплову енергію. Будинок, де розташована квартира АДРЕСА_4 , не обладнаний лічильником.

У зв`язку з тим, що в базі даних виникла технічна помилка, з 13.06.2019 нарахування зупинені.

Згідно з актом міжвідомчої комісії від 13.06.2019 по відключенню квартири від системи централізованого теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 в базі даних по НЕТРЕY по особовому рахунку клієнта ОСОБА_1 проведено з 13.06.2019 перерахунок нарахувань, який відображено в рахунку за вересень 2023 р. Заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 на 01.10.2023 становить 3588,31грн (345,18 грн - абонентське обслуговування, 3243,13 грн - загально будинкові потреби).

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків.

Судом встановлено, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Костянтинівкатепломережа» є постачальником послуг з централізованого опалення багатоквартирного будинку АДРЕСА_5 , про що свідчать Акти про підключення житлового будинку до системи централізованого опалення від 28.10.2019, 02.11.2020, 25.10.2021 (а.с.16-17 - т.1).

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 327684565, сформованою 31.03.2023 (а.с.8-зворот - 9 - т.1).

В січні 2019 р. ОСОБА_1 отриманий Робочий проект технічного переоснащення електроопалення житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.76-111,148-184 - т.1).

06.08.2019 ОСОБА_1 звернувся із заявою до ОКИ «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Костянтинівкатепломережа», в якій просив про припинення нарахування абонплати за постачання теплової енергії за адресою АДРЕСА_1 з 31.07.2019 у зв`язку з переходом на індивідуальне автономне електроопалення на підставі узгодження міськвиконкому №3 від 13.06.2019 та акту про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО та ГВС начальником сантехслужби КП СЄЗ від 31.07.2019 (а.с.72,144 - т.1).

До заяви ОСОБА_1 додав Лист узгодження «на отримання технічних умов служб, для виготовлення проекту на облаштування автономного опалення в приміщеннях багатоповерхових будинків», затверджений заст.голови комісії. Цей Лист містить посилання на Додаток №1 до Протоколу №3 від 13.06.2019.

Погодження отримано на облаштування електричних конвекторів на автономне індивідуальне опалення від Пожежної, Ремонтно-будівельного сервісу (димветканали) - 24.07.2019, Комунального підприємства «Служба єдиного замовника».

Відмітки про узгодження з ВО «Костянтинівкатепломережа» Лист узгодження не містить (а.с.73,145 - т.1).

Як убачається з «Акту про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП», Протокол від 13.06.2019 №3 (а.с.74,146 - т.1). виконано відключення квартири АДРЕСА_2 від внутрішньо будинкових мереж ЦО та ГВС.

31.09.2019 нач. сантехділянки з виходом на місце встановлено: Згідно з листом узгодження та протоколу №3 від 13.06.2019 у квартирі за адресою АДРЕСА_1 виконані роботи по демонтажу стояків центрального опалення та система закільцьована (а.с.75,147 - т.1).

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з такого.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 №76, визначено, що улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення є переобладнанням.

Питання переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень регулюються цими Правилами, а питання відключення від мережі централізованого опалення - «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 №630.

Пунктом 1.4.1 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» передбачено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Відповідно до п.1.4.2 вищезазначених Правил переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі, зокрема улаштування в жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних приладів.

Отже, відключення жилого приміщення від централізованої системи опалення будинку шляхом відключення нагрівальних приладів є переобладнанням в розумінні п.1.4.2 зазначених Правил.

Відповідно до п.25 «Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води» відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

«Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення», затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22.11.2005 із змінами, внесеними наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №169 від 06.1 1.2007, передбачено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Згідно з цим Порядком для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячній строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної') системи теплопостачання та збір вихідних даних технічних умов для виготовлення проектної документації (п.2.2).

Та обставина, що відключення квартири АДРЕСА_2 від мережі централізованого опалення відбулося з відповідним дозволом постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, тобто з дотриманням наведеного вище законодавства, позивачем не доведена.

Так, відповідно до статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин першої, другої етап і 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

На підтвердження доводів про відключення квартири ОСОБА_1 від внутрішньо домових мереж ЦО та ГВП, стороною позивача надані суду згадувані вище такі докази, як Лист узгодження «на отримання технічних умов служб, для виготовлення проекту на облаштування автономного опалення в приміщеннях багатоповерхових будинків», затверджений заст. голови комісії, «Акт про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньо-будинкових мереж ЦО і ГВП». лист нач. сантехділянки від 31.09.2019.

Ці докази свідчать про відключення квартири відповідача від мережі ЦО. Проте докази того, що таке відключення відбулося на підставі відповідного дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства у вигляді рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, стороною позивача не надані.

З огляду на положення ч.6 ст.81 ЦПК України, згідно з якими доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може зробити висновок про здійснення відключення квартири позивача від внутрішньо будинкової мережі централізованого опалення з дотриманням законодавчо встановленого порядку.

Наявність акту про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньо домових мереж ЦО та ГВП сама по собі не є підставою для звільнення від обов`язку по сплаті наданих комунальних послуг, як вважає сторона позивача, оскільки не доводить обставину дотримання законодавчо встановлених правил по відключенню квартири від мережі централізованого опалення.

Тож стороною позивача не доведена обставина правомірності відключення квартири позивача від мережі централізованого опалення.

При цьому на доводи представника позивача про те, що через незаперечення відповідачем факту правомірності такого відключення, про що свідчить нарахування відповідачем лише плати на загально-будинкові потреби за адресою належної позивачу квартири, питання правомірності такого відключення не відноситься до предмету спору, суд не зважає, оскільки обставина правомірності відключення квартири позивача від мереж централізованого теплопостачання, на яку посилається позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог, має значення для правильного вирішення справи і в силу вимог закону має бути ним доведена.

Тим більше позивач просить про зобов`язання припинення з 31 липня 2019 року нарахування плати за послуги з централізованого опалення саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири позивача відповідачем не здійснюється, а здійснюється нарахування плати на загально-будинкові потреби (зворот а.с.4-а.с.8 - т.2), тож спір щодо нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири за адресою: АДРЕСА_1 з 31 липня 2019 року, про зобов`язання припинення якої просить позивач, відсутній.

Врегулювання ж правовідносин сторін на майбутнє, на необхідності чого наполягав у судовому засіданні представник позивача, діючим законодавством не передбачений.

Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тобто у порядку цивільного судочинства підлягають захисту порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси зокрема фізичних осіб (ст.2 ЦПК).

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, крім іншого визначає те, що засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

У фактичну відсутність спору, а також неможливості судом врегулювання правовідносин, які можуть виникнути у майбутньому для захисту прав позивача від можливих негативних дій відповідача у подальшому, оскільки, на час розгляду справи таких не існує, у задоволенні позову належить відмовити.

Дістаючи такого висновку, суд не надає оцінки правомірності нарахування відповідачем плати на загально-будинкові потреби, оскільки ОСОБА_1 порушений спір щодо нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а не плати на загально-будинкові потреби.

Керуючись ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 ), представник позивача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_7 ) до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (, адреса місцезнаходження: 84307, Донецька область, м. Краматорськ, провулок Земляний,2) «про зобов`язання вчинити певні дії» - залишити без задоволення.

Рішення у повному обсязі складено 23.02.2024.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя