КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/824/7635/2024 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

22 лютого 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Яворський М.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 грудня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 18 грудня 2023 року позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу 26 січня 2024 року засобами поштового зв`язку, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, визначеного ч.1 ст.354 ЦПК України, тому апеляційне провадження у вказаній справі не може бути відкрито, а процедура апеляційного розгляду розпочата з наступних підстав.

Відповідно положень ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що 18 грудня 2023 року було ухвалено оскаржуване рішення, дата складення повного тексту - 18 грудня 2023 року (а.с.117-121).

Відповідно довідки, наявної в матеріалах справи, копію повного тексту оскаржуваного рішення було надіслано апелянту 26 грудня 2023 року о 18:41 (а.с.123), що за аналогією до норм абзацу 2 пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України (Якщо повістку надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення) свідчить про вручення копії оскаржуваного рішення на наступний робочий день, а саме 27 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу було подано 26 січня 2024 року засобами поштового зв`язку.

Враховуючи вищевикладене, апелянт має право на поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, проте ним не було заявлено відповідного клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані не поважними.

При цьому протягом десяти днів з моменту отримання ухвали особа має звернутися до апеляційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. (п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України. (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

Оскільки апелянтом не було заявлено відповідного клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням поважності причин пропуску, то апеляційна скарга вважається такою, що подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Крім того, апеляційна скарга не оплачена судовим збором.

З тексту апеляційної скарги вбачається, що апелянт посилається на положення п.12-13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» як на підставу для звільнення його від сплати судового збору, оскільки він є ветераном війни - учасником бойових дій.

На підтвердження вказаних доводів апелянтом було надано копію посвідчення серії НОМЕР_1 від 04 грудня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, а також довідку №40/35/9/1-8361 від 01 листопада 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 дійсно проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 Східного ОТО Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) з 09 квітня 2022 року по теперішній час.

Апеляційний суд критично оцінює вказані доводи апелянта з огляду на наступне.

Відповідно до положень п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статтею 22 якого передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У контексті вищенаведених законодавчих норм Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 28 листопада 2013 року №12-рп/2013 зазначив, що «гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14 травня 1981 року N (81) 7: «У тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

За висновками Європейського суду з прав людини, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі «Хаджіанастасіу проти Греції», пункти 32-37).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року справа «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя («KREUZ v. POLAND» N 28249/95).

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про сплату судовий збір» в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є відповідачем по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказані позовні вимоги не стосуються його соціальних прав і гарантій як учасника бойових дій.

Скаржник не належить до пільгової категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору, а, відтак, за подання апеляційної скарги на судові рішення у цій справі судовий збір справляється на загальних підставах.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), в постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2020 року №240/934/20, а також в ухвалі Верховного Суду від 31 січня 2024 року №334/5319/20.

Відповідно до п. п.1.1, 1.6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Оскільки розмір судового збору за подачу позовної заяви становить 2684 грн (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб), то розмір судового збору за подачу апеляційної скарги становить 4026 грн (2684х150%).

Згідно реквізиту рахунків на 2024 рік для сплати судового збору апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції до Київського апеляційного суду оплата коштів має здійснюватися на рахунок: отримувач: УК у Солом`янському районі; код за ; банк отримувача: казначейство України (ЕАП); МФО Банку: 899998; Р/Р: UA0026010.

Пунктом 3.8. Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» визначено, що реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу.

Тобто необхідними реквізитами ідентифікації апеляційної скарги є, зокрема, номер справи, в межах якої подається відповідна скарга та дата оскаржуваного судового рішення.

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду.

За правилами ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 названого Кодексу, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків, а саме: подати клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а також подати квитанцію на підтвердження сплати судового збору у зазначеному розмірі або документи, що можуть підтверджувати звільнення від такої сплати.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 грудня 2023 року залишити без руху та встановити строк тривалістю десять днів з моменту отримання копії ухвали для виправлення вказаних недоліків, в іншому випадку буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський