Справа 206/1175/24
Провадження 2-о/206/237/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м.Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.

присяжних Волкова М.І., Міненко Г.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Бублейник В.В.,

прокурора Семенихіна Є.Ю.,

захисника особи, стосовно якої вирішується питання, адвоката Тураєвої О.М.,

представника заявника - лікаря-психіатра Малецького Є.Ф.,

особи, стосовно якої вирішується питання ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дніпро цивільну справу окремого провадження за заявою Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» про надання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 психіатричної допомоги в примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про надання ОСОБА_1 психіатричної допомоги в примусовому порядку.

В обґрунтування заяви зазначено, що 05.03.2024 ОСОБА_1 був госпіталізований до психіатричного стаціонару у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу (діагноз): шизофренія, галюцинаторно-маячний синдром.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження в режимі відеоконференції. Доручено Дніпровському місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити ОСОБА_1 адвоката для здійснення представництва інтересів в суді за призначенням.

У судовому засіданні лікар - психіатр підтримав заяву.

У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення заяви.

У судовому засіданні захисник, особи, стосовно якої вирішується питання, адвокат Тураєва О.М. покладалась на розсуд суду щодо вирішення вказаного питання.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що не розуміє яка заява розглядається, окрім того зазначив, що в нього нічого не болить.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

В силу ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

У судовому засіданні було встановлено, що 05.03.2024 ОСОБА_1 був госпіталізований до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» лікарем-психіатром Центру до госпітальної допомоги ДБКПЛД ОСОБА_2 , у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу (діагноз): шизофренія, галюцинаторно-маячний синдром, внаслідок чого ОСОБА_1 обумовлює небезпеку для себе та оточуючих.

Згідно ч.ч. 2-5 ст.27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного.захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів.

При обстеженні психічного стану ОСОБА_1 в КП «ДБКЛПД» ДОР комісія лікарів виявила, що скарг не висловлює. Доступний малопродуктивному мовному контакту. Напружений, тривожний. В бесіду і лікарем вступає неохоче. На питання відповідає переважно не в плані поставлених запитань, при цьому промова поступово стає за типом словникової окрошки, починає сам із собою розмовляти. Емоційно напружений. Вважає, що: в мене намагаються забрати квартиру та пенсію, та в цьому приймає участь поліція... ". Мислення розірване. Свої хворобливі переживання до кінця не розкриває. Негативно налаштований на адресу рідних, вважає, що я повністю здорова людина, а в квартирі сторонні люди, а екзамен я здав задовільно... . Психічно хворим себе не враховує. Негативна налаштований на адресу матері, називає її тіткою. Вважає, що вона намагається його отруїти. Критика до свого стану порушена. Від стаціонарного лікування в умовах психіатричного стаціонару категорично відмовляється.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів щодо обґрунтування необхідності госпіталізації до КП «ДБКЛПД» ДОР», ОСОБА_1 потребує госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» №1489-111 від 22.02.2000 року. ОСОБА_1 було поставлено попередній діагноз: шизофренія, галюцинаторно-маячний синдром.

Лікар-психіатр Малецький Є.Ф. підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ОСОБА_1 необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканість.

Враховуючи, що особа виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, суд вважає за необхідне госпіталізувати його в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки існують підстави, передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для його госпіталізації до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди.

Аналогічний висновок викладений і в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 серпня 2017 року по справі № 689/1338/16-ц.

Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану.

У зв`язку із зазначеним, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 14, 27 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 57-60, 258, 259, 264, 265, 339-342 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» про надання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 психіатричної допомоги в примусовому порядку - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» (місцезнаходження 49115, м.Дніпро, вул. Бехтерева, 1) для надання психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди.

Роз`яснити, що заява фізичної особи або її законного представника про припинення надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку може бути подана через три місяці з дня ухвалення рішення суду про госпіталізацію у примусовому порядку.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Т.В. Нестеренко

Присяжні: М.І. Волкова

Г.І. Міненко