Справа №701/140/24
Номер провадження2/701/133/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - Костенка А. І.

за участю секретаря - Брітан О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Маньківської селищної ради смт. МаньківкаУманського району Черкаської області про визнання права власності та прав забудовника в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності та прав забудовника в порядку спадкування за законом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Маньківка, Маньківського району, Черкаської області у віці 49 років померла дружина позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 08.10.2021 року складено відповідний актовий запис за № 316, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 08.10.2021 року Маньківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Витяг про осіб місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 12.08.1994 р., по 08.10.2021 р., відділу ЦНАП при виконавчому комітеті Маньківської селищної ради Уманського району Черкаської області від 18.10.2023 № 1181/05-15 підтверджує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач також зареєстрований і проживає за цією ж адресою, і проживав разом з дружиною до її смерті, тобто є таким, що прийняв спадщину у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Після смерті дружини позивача - ОСОБА_2 залишилось спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 та присадибна земельна ділянка площею 0,15 га за цією ж адресою, та разом з тим на дане майно відсутні (втрачені) правовстановлюючі документи. При цьому, в процесі оформлення спадщини виявлено, що житловий будинок було попередньо за життя дружини реконструйовано без отримання відповідних погоджень, що вважається самочинною забудовою. Наявними копіями документів підтверджується, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_2 належить покійній дружині згідно договору дарування від 17.08.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Черкаської області Старосвітською О.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 969. Назва вулиці Куйбишева змінена на вулицю Благодатна згідно розпорядження селищного голови смт. Маньківка від 19.02.2016 року № 12 «Про перейменування вулиць та провулків смт. Маньківка та селища Жолудьково». Право власності зареєстровано у реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 02.03.2010 року № 25452380. Право власності покійної дружини на присадибну земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 , площею 0,1500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд під кадастровим номером :01:002:0839 посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 709074 від 14.01.2010 року, оригінал якого втрачено. В процесі оформлення спадщини виявилось, що у позивача немає можливості оформити у спадщину в нотаріальному порядку вказане спадкове майно. 28.07.2023 року позивач звернувся до Маньківської державної нотаріальної контори Черкаської області з відповідною заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані по АДРЕСА_1 в порядку оформлення спадщини після смерті своєї дружини ОСОБА_2 . Згідно листа за вих.№ 600/02-31 від 29.07.2023 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., позивачу надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.07.2023 року. Згідно наведеної у вказаній постанові інформації повідомлено, що після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., була відкрита спадкова справа № 6 за 2022 рік. За даними Спадкового реєстру було перевірено наявність відкритої спадкової справи, спадкового договору чи заповіту, складеного спадкодавцем. На момент заведення спадкової справи заповіти, спадкові договори та спадкові справи на ім`я та від імені ОСОБА_2 були відсутні. Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на належне покійній ОСОБА_2 майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку мотивована тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, але згідно позовної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача Маньківської селищної ради в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги позивача визнає та просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Маньківка, Маньківського району, Черкаської області у віці 49 років померла дружина позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 08.10.2021 року складено відповідний актовий запис за № 316, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 08.10.2021 року Маньківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 13). Витяг про осіб місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 12.08.1994 року по 08.10.2021 року відділу ЦНАП при виконавчому комітеті Маньківської селищної ради Уманського району Черкаської області від 18.10.2023 № 1181/05-15 підтверджує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14). Позивач також зареєстрований і проживає за цією ж адресою, і проживав разом з дружиною до її смерті, тобто є таким, що прийняв спадщину у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Після смерті дружини позивача - ОСОБА_2 залишилось спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 та присадибна земельна ділянка площею 0,15 га за цією ж адресою, та разом з тим на дане майно відсутні (втрачені) правовстановлюючі документи. При цьому, в процесі оформлення спадщини виявлено, що житловий будинок було попередньо за життя дружини реконструйовано без отримання відповідних погоджень, що вважається самочинною забудовою. Наявними копіями документів підтверджується, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_2 належить покійній дружині згідно договору дарування від 17.08.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Черкаської області Старосвітською О.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 969 (а.с. 15-16). Назва вулиці Куйбишева змінена на вулицю Благодатна згідно розпорядження селищного голови смт. Маньківка від 19.02.2016 року № 12 «Про перейменування вулиць та провулків смт. Маньківка та селища Жолудьково» (а.с. 19). Право власності зареєстровано у реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 02.03.2010 року № 25452380 (а.с. 17). Право власності покійної дружини на присадибну земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 , площею 0,1500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд під кадастровим номером :01:002:0839 посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 709074 від 14.01.2010 року, оригінал якого втрачено (а.с. 18). 28.07.2023 року позивач звернувся до Маньківської державної нотаріальної контори Черкаської області з відповідною заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані по АДРЕСА_1 в порядку оформлення спадщини після смерті своєї дружини ОСОБА_2 . Згідно листа за вих. № 600/02-31 від 29.07.2023 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., позивачу надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.07.2023 року (а.с. 20-21). Згідно наведеної у вказаній постанові інформації повідомлено, що після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., була відкрита спадкова справа № 6 за 2022 рік. За даними Спадкового реєстру було перевірено наявність відкритої спадкової справи, спадкового договору чи заповіту, складеного спадкодавцем. На момент заведення спадкової справи заповіти, спадкові договори та спадкові справи на ім`я та від імені ОСОБА_2 були відсутні. Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на належне покійній ОСОБА_2 майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку мотивована тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Згідно п. 4.12 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р., за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. У відповідності до пункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Нотаріусом повідомлено, що оскільки ОСОБА_1 не було пред`явлено правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельну ділянку, як це вимагає пункт 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ порядку, а саме: видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, постановлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом - відмовити. При цьому, спільні із покійною дружиною діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відмовились від спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_2 на користь позивача, про що надали письмові заяви, якими від спадщини відмовляються, справжність підписів засвідчено нотаріально посадовою особою органу місцевого самоврядування (а.с. 22, 26, 31). Таким чином, за сукупності інформації, яка міститься у витязі про осіб, місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 12.08.1994 року по 08.10.2021 року відділу ЦНАП при виконавчому комітеті Маньківської селищної ради Уманського району Черкаської області від 18.10.2023 № 1181/05-15, у постанові державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., від 29.07.2023 року, з урахуванням відмови від спадщини ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , вбачається, що єдиним спадкоємцем з кола спадкоємців, визначеного законом, який реалізував свої права на спадкування після смерті ОСОБА_2 , є ОСОБА_1 , позивач по справі. Разом з тим, хоча у видачі свідоцтв про право на спадщину відмовлено з підстави відсутності правовстановлюючих документів, наявні документи підтверджують те, що майно дійсно належало покійній, однак вони втрачені, у зв`язку з відсутністю якого лише в судовому порядку є можливість оформити спадкові права. Оскільки позивач прийняв спадщину після смерті дружини, до нього як до правонаступника-спадкоємця перейшли всі права та обов`язки дружини як власника майна, так і забудовника по праву спадкування. При цьому, як виявилось, за наявними обставинами, хоча житловий будинок з надвірними будівлями є належним спадкодавцеві, однак у зв`язку проведеною самочинно реконструкцією будівництво підлягає здачі в експлуатацію відповідно до законодавства, тобто формально вважається незавершеним будівництвом. Так, за наявною інформацією, ОСОБА_2 є власником присадибної земельної ділянки розташованої в АДРЕСА_1 , площею 0,1500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд під кадастровим номером :01:002:0839, право власності посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 709074 від 14.01.2010 року. Згідно даних витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 02.03.2010 року, на підставі договору дарування від 17.08.1994 року, посвідченого Маньківською державною нотаріальною конторою за р.№ 969, ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Загалом згідно визначеного опису об`єкта права власності, він складається з житлового будинку, погреба, веранди, літньої кухні, сараю, криниці, огорожі, воріт з хвірткою. У зв`язку із втратою правовстановлюючих документів здійснено відповідну публікацію в газеті «Жашківщина», №101-102 (110380) за 22.12.2023 року (а.с. 43). На замовлення позивача ПП «Уманський центр технічної інвентаризації» проведено технічну інвентаризацію житлового будинку садибного типу по АДРЕСА_1 з виготовленням технічного паспорта від 13.10.2023 року станом на 16.08.2023 року (а.с. 36-41). За результатами проведеної технічної інвентаризації видано також довідку з короткою технічною характеристикою житлового будинку, господарських будівель та споруд, згідно якої вбачається, що дозвільні документи на реконструкцію житлового будинку літ.А з добудовою прибудови літ.А1, добудовою прибудови літ.а2, не надані, за рахунок чого змінилась площа в житловому будинку з прибудовами і становить: загальна 93,8 кв.м., житлова 53,1 кв.м., та побудовано гараж літ.Є1 реконструкцію та будівництво завершено в 2012 році і підлягає введенню в експлуатацію по будівельній амністії до 9 квітня 2015 року після вступу в спадкові права (а.с. 42). Також вказано про те, що літню кухню літ.Б переобладнано в сарай літ.Б, знесено веранду літ.а, сарай літ.В, збудовано ганок літ.а3, вбиральня літ.Д1, альтанка літ.Е1, замощення І, що не потребує введення в експлуатацію та не потребує отримання дозвільної документації відповідно до п. 6 постанови Кабінету Міністрів України № 406 від 07.06.2017 року «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію». З метою встановлення усіх об`єктивних даних щодо факту самочинного будівництва для подальшого оформлення спадкових прав, позивач звернувся до відділу будівництва, архітектури, житлово-комунального господарства, комунального майна виконавчого комітету Маньківської селищної ради (далі Відділ), де у відповідь на звернення надано висновок про відповідність забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державних будівельних норм і правил за № 95/06-09 від 26.10.2023 (а.с. 44-45). Відділом встановлено, що гр. ОСОБА_2 (покійна) отримала за життя у дар житловий будинок садибного типу 1938 року побудови, загальною площею 43,4 кв.м., та належні господарські споруди: сарай, літня кухня, погріб, криниця. У 2012 році здійснено реконструкцію житлового будинку садибного типу шляхом улаштування прибудов до нього та спорудження господарських будівель та споруд. Після проведення реконструкції житлового будинку садибного типу загальна площа становить 93,8 кв.м. Інформація відсутня щодо отримання права на проведення будівельних робіт у органах державного архітектурно-будівельного контролю, а також замовником (позивачем) не надані. Відомості про отримання будівельного паспорту на забудову земельної ділянки по АДРЕСА_1 відсутні, а також замовником не надані. Відділом також повідомлено, що відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. З огляду на зазначене, реконструкція житлового будинку садибного типу по АДРЕСА_1 має ознаки самочинного будівництва. Також, Відділом повідомлено, що збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 500 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 500 квадратних метрів, без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, підлягають введенню в експлуатацію через органи державного архітектурно-будівельного контролю шляхом реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, що узгоджується п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відділом повідомлено, що відповідно до містобудівної документації земельна ділянка по АДРЕСА_1 знаходиться в зоні житлової забудови, реконструкція житлового будинку садибного типу здійснена таким чином, що не порушує права інших осіб та використовувати земельні ділянки відповідно до цільового призначення. Враховуючи вище викладене, відділ будівництва, архітектури, житлово-комунального господарства, комунального майна виконавчого комітету Маньківської селищної ради не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок садибного типу та господарські будівлі і споруди по АДРЕСА_1 , за умови дотримання п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Таким чином, за усіма ознаками, спадкове майно є нерухомим майном, проте за сукупністю забудова садиби за формальним визначенням є незавершеним будівництвом і підлягає здачі в експлуатацію у зв`язку з проведеною реконструкцією, і лише після цього можливе проведення державної реєстрації речових прав власності на майно. Відповідно до п. 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком, крім випадку, передбаченого абзацом другим цього пункту. Відповідно до абз. 4 п. 67 даного Порядку, для державної реєстрації права власності на самочинно збудований закінчений будівництвом об`єкт, право власності на який визнається на підставі рішення суду, подаються необхідні для відповідної реєстрації документи, передбачені пунктами 77-81 цього Порядку. Позивач не може скористатись Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та зареєструвати право власності на даний час, оскільки не має зареєстрованого права власності на майно та документа про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта нерухомого майна та не має можливості отримати такий документ, оскільки за наявними обставинами будівництво має ознаки самочинного будівництва, відповідно право власності на це майно може бути визнано в судовому порядку з подальшим прийняттям в експлуатацію. Відповідно до п. 9 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації є підставою для оформлення права власності на нього. Такий документ видається відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю шляхом реєстрації поданої замовником (забудовником) декларації про готовність об`єкта до експлуатації у відповідності до п. 33 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів». Разом з тим, звернутись до органу державного архітектурно-будівельного контролю шляхом реєстрації поданої замовником (забудовником) декларації про готовність об`єкта до експлуатації позивач не має можливості визначально, адже не має ні документа про право власності на майно (будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку), ні документа про право на спадщину, у видачі якого нотаріусом відмовлено. Так, у відповідності до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Тобто, лише у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду, позивач зможе скористатись Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, для чого подати відповідні документи до органу державного архітектурно-будівельного контролю, і вже після отримання відповідного документа про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, зможе звернутись до реєстратора прав на нерухоме майно для проведення державної реєстрації права власності. Обґрунтовується це тим, що у відповідності до п. 17 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», Замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю один примірник декларації: щодо об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку; щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку; щодо самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, за формою, наведеною у додатку 5 до цього Порядку. Додатком 5 постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461 затверджено форму Декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду. Саме лише згідно даного порядку і даної затвердженої форми Декларації і є можливою здача даного об`єкта будівництва до експлуатації, адже будівництво є самочинним. Тобто, лише після оформлення права власності у судовому порядку можлива подальша здача об`єкта будівництва до експлуатації у даному випадку. Інші встановлені форми декларації про готовність до експлуатації (додаток 2, додаток 3 Постанови КМУ від 13.04.2011 року) не підпадають під можливість здачі в експлуатацію, оскільки регулюють інші правовідносини. Тобто, лише у випадку визнання прав забудовника за рішенням суду та визнання права власності, позивач зможе скористатись Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, для чого подати відповідні документи до органу державного архітектурно-будівельного контролю, замовити проведення технічного обстеження, і вже після отримання відповідного документа про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, зможе звернутись до реєстратора прав на нерухоме майно для проведення державної реєстрації права власності.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. За ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 16 Цивільного Кодексу України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Частина 4 ст. 319 Цивільного кодексу України визначає, що власність зобов`язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. За ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 375 Цивільного кодексу України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. За ч. 2 ст. 375 Цивільного кодексу України, власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. За ч. 3 ст. 375 Цивільного кодексу України, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно частини 1 статті 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або із істотним порушенням будівельних норм і правил. Частиною 1 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено термін слова «будівництво», це нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта будівництва. Згідно частини 3 статті 376 Цивільного кодексу України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно частини 5 статті 376 Цивільного кодексу України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У даному випадку, як спадкоємець позивач є власником майна (спадкових майнових прав), має місце відсутність правовстановлюючого документа та оспорювання (невизнання) права власності, що підтверджено постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В даному випадку, спадщина належить позивачу-спадкоємцю з часу відкриття спадщини в порядку спадкування, що зобов`язує утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте відсутня можливість здійснювати ці обов`язки у зв`язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих позивачем достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суду змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 322, 328, 375, 376, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1261-1265, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованим та жителем АДРЕСА_1 ) права забудовника та визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Маньківка Маньківського району Черкаської області, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , згідно даних технічного паспорта та на земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 , площею 0,1500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд під кадастровим номером :01:002:0839, що належала ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 709074 від 14.01.2010 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя А. І. Костенко