Справа № 484/5015/23
Провадження № 2/484/61/24
Рішення

іменем України

20 лютого 2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Максютенко О.А.

секретар судового засідання Завірюха В.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

за відсутності сторін

встановив

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються з нього на підставі судового наказу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.08.2023 року у справі №484/3797/23, з 1/4 частини на 1/8 частину з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що на даний час, окрім доньки ОСОБА_4 , у нього на утриманні перебувають ще двоє малолітніх дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою-розрахунком №43368/2, виданою 13.09.2023 Першим відділом виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). На сьогодні він не має постійного місця роботи, його заробіток нестабільний, тому розмір доходів суттєво зменшився і він не має змоги утримувати трьох дітей на таких умовах. Крім того, за виконавчим документом про стягнення аліментів на утримання двох синів за ним рахується заборгованість в розмірі 16861,60 грн.

У зв`язку з цими обставинами, а саме - наявністю на утриманні ще двох дітей, погіршенням його матеріального становища, розмір аліментів, визначений Первомайським міськрайонним судом - 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), є для нього завеликим. Просив з наведених вище підстав задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду 13.10.2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

22.01.2024 року до суду надійшов відзив від представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Дорова А.О., у якому останній просив заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з огляду на наступне. Посилання представника позивача, що останій має на утриманні ще двох дітей від попереднього шлюбу і не має постійного заробітку, не дає підстав для зменшення встановленого судовим рішенням розміру аліментів. Представник відповідачки вказує, що позивач аліменти на утримання доньки з серпня 2023 року в повному обсязі не сплачує, у рахунок фактичної оплати у жовтні-листопаді 2023 року відповідачка отримала всього аліментів на загальну суму 340 евро, що говорить про не бажання позивача утримувати власну доньку. Одяг, ліки, культурно-розважальні заходи для дитини, перебування дитини у садочку відповідачка сплачує самостійно. Крім цього, відповідачка перебуває разом із дитиною за кордоном, винаймає самостійно житло для їх проживання та самостійно вносить орендну плату. Крім матері відповідачки, яка постійно перераховує відповідні кошти, їй ніхто більше не допомагає, в тому числі і позивач, який сам знаходиться за кордоном, є працездатним і має змогу сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітніьої доньки. Оскільки зміна розміру аліментів значною мірою вплине на можливості фізичного, духовного, морального і соціального захисту доньки, тому в задоволенні позову просив відмовити.

05.02.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Горбенко В.О., за якою просила врахувати цю відповідь на відзив при прийнятті рішення по справі, виходячи з наступного. Посилання відповідачки, що дитина постійно хворіє, потребує санаторно-курортного лікуання, придбання ліків та медичних обстежень, остання витрачає самостійно кошти на ліки для дитини, на утримання житла за кордоном в якому вони проживають разом із дитиною, не відповідають дійсності. Так, позивач, відповідачка та їх спільна дитина виїхали за межі України та перебувають на території Естонії на момент розгляду цієї справи в суді. Спільне життя з відповідачкою не склалося та вони почали проживати окремо один від одного, дитина залишилась разом з матір`ю. 11.07.2023 позивач звернувся до Тартуського повітового суду Естонської республіки будівля суду Вільянді з заявою про визначення порядку спілкування батьків і дочки, визначивши постійне місце проживання дитини почергово по тижню з одним із батьків, тобто з обома батьками 50/50. Вказану справу 04.08.2023 прийнято до провадження та присвоєно номер провадження цивільної справи №2-23-9882. Ніхто з батьків не витрачає коштів на лікування дитини, оскільки під час її хвороби батько чи мати реєструє лікарняний і держава Естонія виділяє кошти на її лікування. Проживаючи два тижні на місяць разом з батьком останній несе витрати також на продукти харчування та культурно-розважальні заклади для дитини. Крім цього, відповідачка проживає в муніципальному житлі, а тому витрат на оренду чи інше утримання вона не здійснює, оскільки воно є безкоштовним для вимушених переселенців з території України. Враховуючи те, що додані квітанції з якимись сумами не підтверджують витрат на утримання дитини та не переведені з естонського на українську, тому суд не має визнавати їх доказами та задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Про слухання справи сторони повідомленні належним чином.

Судовий процес відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України здійснюється без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що судовим наказом Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.08.2023 року справа 484/3797/23, провадження №2-н/484/999/23 з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19.07.2023 року.

Сторони перебувають у шлюбі, який 26.07.2017 року зареєстрований Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №242, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29.05.2018 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_3 , актовий запис №130 від 29.05.2018 року, батьком якої записано ОСОБА_1 .

Як на одну з підстав зменшення розміру аліментів позивач посилається на той факт, що на його утриманні перебуває двоє синів від першого шлюбу.

Так, згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 від 10.11.2005 року та серії НОМЕР_4 від 19.09.2007 року позивач є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актові записи №3030 та №2871 відповідно.

Згідно довідки-розрахунку №43368/2, виданою 13.09.2023 Першим відділом виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за ОСОБА_1 станом на 01.09.2023 року згідно виконавчого листа №2-7155, виданого 07.09.2009 року Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 14.07.2009 року і до повноліття дитини, рахується заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 16861,60 грн.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

На підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач вказує на те, що у нього з моменту винесеного судового наказу про стягнення аліментів погіршилося його матеріальне становище, а також на його утриманні перебувають діти від іншого шлюбу, які потребують належного матеріального забезпечення, а коштів на забезпечення трьох дітей не вистачає.

Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 року в справі № 565/2071/19 дійшов висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Тому, зміна сімейного стану позивача, а саме наявність дітей від попереднього шлюбу, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з наявністю на утриманні дітей.

Довідка про те, що у позивача наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей від попереднього шлюбу не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Інформація представника позивача щодо відкриття провадження у справі про визначення місця проживання дитини в суді Естонії не спростовує доводи представника відповідачки, викладені у відзиві, що донька ОСОБА_4 проживає разом з відповідачкою та перебуває на її повному утриманні.

Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою, оскільки на час розгляду цієї справи в суді старший син позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , став поновлітнім, і це є підставою для перегляду саме рішення Заводського районного суду м.Миколаєва у справі №2-7155.

Окремо слід звернути увагу на те, що згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що позивач переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України), на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, та слугувати самостійними підставами для зменшення їх розміру не може, крім того, розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним, тому суд вважає, що достатніх та законних підстав для зменшення розміру аліментів немає, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263, 282 ЦПК України суд

ухвалив

в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

відповідачка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20.02.2024 року.

Суддя: