Справа № 439/2052/21 Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О.
Провадження № 22-ц/811/2558/22 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Назар Х.Б.,

за участі в судовому засіданні позивача ОСОБА_1 , його представниці Секретар О.Л., відповідачки ОСОБА_2 , представника відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Бродівського районного суду Львівської області в складі судді Бунди А.О. від 08 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Бродівської міської ради Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 08 серпня 2022 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Бродівської міської ради Львівської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини відмовлено.

Вказане рішення оскаржила ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Бродівського районного суду Львівської області від 08 серпня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити та визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 та після смерті баби ОСОБА_7 за правом представлення строком у три місяці з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Зазначає, що після смерті батька позивача ОСОБА_6 залишилося спадкове майно, яке є предметом спору у цивільній справі №439/414/21 за позовною заявою його матері ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (сестри померлого батька) про визнання права власності в порядку спадкування, в якій його мати просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, яке було видане його бабі після смерті діда, та визнати недійним договір дарування, де обдарованою особою виступає ОСОБА_3 , тітка позивача. Після смерті ОСОБА_6 спадкова справа не відкривалася. Після смерті баби позивача ОСОБА_7 жодних спадкоємців, які прийняли спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори або шляхом фактичного прийняття немає. Наголошує, що суд першої інстанції не досліджував спадкову справу, а також той факт, що інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті батька позивача (крім матері ОСОБА_2 ) та після смерті баби немає. А тому єдиним належним відповідачем у справі за позовом ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька є його матір ОСОБА_2 , а після смерті баби територіальна громада міста Броди в особі Бродівської міської ради. Звертає увагу на те, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на той факт, що позивач не був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори або до органів місцевого самоврядування, а тому карантинні обмеження, проживання позивача та перебування його на навчанні у м. Харкові і вказані ним інші причини не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Також суд зазначив, що позивач перебуває на військовій службі у Харківському національному університеті Повітряних Сил, а не на строковій службі у складі Збройних Сил України. Звертає увагу, що законодавство України прирівнює навчання у вищих військових закладах до строкової військової служби. Наголошує, що у спадкоємця ОСОБА_1 були істотні перешкоди для подання заяви оскільки, позивач був курсантом, військовозобов`язаним, він приймав присягу, окрім того, що він навчався у вищому навчальному закладі, він ще й проходив службу. Тож, на період дії карантинних обмежень, з 12 березня 2020 року, курсанти були залишені на місцях своєї постійної дислокації, однак було переглянуто та скореговано навчальні плани підготовки військових фахівців з урахуванням заходів карантину, виключено проведення будь-яких заходів, які передбачали масові скупчення осіб, обмежено перебування та пересування курсантів поза територією вищих навчальних закладів, призупинено звільнення курсантів з розташування вищих навчальних закладів, а зустрічі з рідними та близькими відбувалися у спеціально відведених місцях під наглядом медиків.

В судове засідання окрім позивача ОСОБА_1 , його представниці ОСОБА_5 , відповідачки ОСОБА_2 , представника відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4 , решта учасників справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, його представниці та відповідачки ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, представника відповідачки ОСОБА_3 в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, заяви про уточнення позовних вимог, письмових пояснень, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 1216-1218, 1222, 1269, 1272 ЦК України,ст. 10, 12, 76-81, 258, 263-265, 268 ЦПК та відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що спадкодавець ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , факт відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом про смерть. Спадкоємцем по закону після його смерті є син ОСОБА_1 позивач у справі. Спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заводилась. Житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 належав ОСОБА_8 у якому з 10.02.1987 по 22.01.2019 року був зареєстрований ОСОБА_6 та з 04.04.2000 року по теперішній час ОСОБА_9 . ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. ОСОБА_7 є бабою позивача, даний факт сторонами не оспорювався. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 28.09.2017 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , тобто на час смерті батька та на час смерті баби позивач не був зареєстрований разом з ними. Протягомшести місяців після смерті батька ОСОБА_6 позивач не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Позивач вказав наступні причини пропуску строку на прийняття спадщини, а саме, те, що він є курсантом, навчається та проходить службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил; часто хворіє; не мав відповідних правових знань зі спадкового права; після смерті баби знав що будинок баба подарувала своїй дочці; наявність карантинних обмежень у зв`язку із пандемією коронавірусу. Однак, суд вважає, що позивач не був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори або до органів місцевого самоврядування, а тому карантинні обмеження, проживання позивача та перебування його на навчанні у м. Харкові і вказані ним інші причини не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Також суд звертає увагу на те, позивач перебуває на військовій службі у Харківському національному університеті Повітряних Сил, а не на строковій службі у складі Збройних Сил України. З огляду на це, безпідставними є доводи позивача що навчання та проживання у м. Харкові є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Також не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини те, що часто хворів, оскільки такі аргументи позивача не підтверджені належними та допустимими доказами. Встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, враховуючи аргументи та доводи сторін у справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Достатніх та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надав, не довів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Крім того суд звертає увагу, що позивач взагалі не звертався із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Отже, позивач пропустив строк для прийняття спадщини як після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , так і після смерті баби ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Колегія суддів вважає, що підстав для скасування оскаржуваного рішення суду немає. Висновки суду відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

26.11.2021 року ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Бродівської міської ради Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у якому просила:

- визначити ОСОБА_1 додатковий строк, достатній для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, що залишилась після смерті його батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті його баби ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позовних вимог покликалися на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько позивача ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Бродівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Спадкова справа по даному спадковому майну в нотаріальній конторі не відкривалась.Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке є предметом спору у цивільній справі №439/414/21 за позовною заявою його матері ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ( сестри померлого батька) про визнання права власності в порядку спадкування, в якій його мати просить визнати недійним свідоцтво про право на спадщину, яке було видане його бабі після смерті діда, та визнати недійсним договір дарування, де обдарованою особою виступає ОСОБА_3 , тітка позивача. Позивач вважає, що після смерті його батька залишилось спадкове майно у вигляді частки на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , яке він успадкував після смерті свого батька (діда позивача) ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , оскільки батько позивача проживав та був зареєстрований з дідом на день його смерті, а, отже, вступив у спадщину. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_6 (батька позивача) являються він та його мати ОСОБА_2 , крім того, спадкоємцем за законом була померла баба позивача ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 . До нотаріуса ні він, ні його мати не звертались, оскільки мати та баба були зареєстровані з його батьком на день його смерті, а він являвся курсантом Харківського національного університету Повітряних Сил, однак перебував на утриманні своїх батьків, тому вважав, що строку він не пропустив. Отже, оскільки ОСОБА_1 у період з 20.07.2017 року по сьогоднішній день є курсантом Харківського національного університету Повітряних Сил та був позбавлений можливості подати своєчасно заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Вважає, що встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, тому що позивач ОСОБА_1 у період з 2017 року по даний час являється курсантом Харківського національного університету Повітряних Сил та був позбавлений можливості подати своєчасну заяву про прийняття спадщини та не мав відповідних правових знань зі спадкового права.

Так, відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно змісту п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не спростовано, спадкодавець ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , факт відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом про смерть.

Спадкоємцем за законом після його смерті є, зокрема, його син ОСОБА_1 .

Спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заводилася.

Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належав ОСОБА_8 , у ньому ж з 10.02.1987 по 22.01.2019 року був зареєстрований ОСОБА_6 та з 04.07.2000 року по теперішній час ОСОБА_2 .

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. ОСОБА_7 є бабою позивача, даний факт сторонами не оспорювався.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 28.09.2017 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , тобто на час смерті батька та на час смерті баби позивач не був зареєстрований разом з ними.

Протягом шести місяців після смерті батька ОСОБА_6 позивач не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Позивач вказав наступні причини пропуску строку на прийняття спадщини, а саме, те, що він є курсантом, навчається та проходить службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил; часто хворіє; не мав відповідних правових знань зі спадкового права; після смерті баби знав що будинок баба подарувала своїй дочці; наявність карантинних обмежень у зв`язку із пандемією коронавірусу.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому суд бере до уваги саме письмові докази довідки медичних установ про стан здоров`я та проходження курсу лікування, про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші документи, що містять відомості про обставини, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори у встановлені строки.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про смерть спадкодавця, наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду: від 04 березня 2020 року у справі № 640/8507/17 (провадження № 61-28865св18), від 04 червня 2020 року у справі № 601/1157/19 (провадження № 61-4901св20), від 02 квітня 2020 року у справі № 420/23/18 (провадження № 61-1883св19).

Відтак, суд першої інстанції правильно вважав, що позивач не був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори або до органів місцевого самоврядування, а також, завіривши таку нотаріально за місцем свого перебування (на час навчання), тому карантинні обмеження (які, також, протягом шести місяців після смерті батька не діяли); проживання позивача та перебування його на навчанні у м.Харкові і вказані ним інші причини не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Також, суд правильно вказує, що позивач перебуває на військовій службі у Харківському національному університеті Повітряних Сил, а не на строковій службі у складі Збройних Сил України.

Судом першої інстанції правильно вказано, що безпідставними є доводи позивача, що навчання та проживання спадкоємця у м.Харкові є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Оскільки законом передбачені механізми подання нотаріально завіреної заяви з інших населених пунктів. Також, будь-яких доказів про те, що позивач не відлучався з навчального закладу у період канікул; вихідних днів та інших періодів відсутності навчального процесу, зокрема у 2019 році (протягом шести місяців після смерті батька) суду подано не було.

Також, судом правильно вказано, що не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини те, що позивач часто хворів, оскільки такі аргументи позивача не підтвердженні належними та допустимими доказами.

Крім цього, суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав, передбачених статтею 1272 ЦК України, для визначення позивачу додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки достатніх та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надав, не довів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Крім того, суд звертає увагу, що позивач взагалі не звертався із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса.

Зокрема, на час смерті батька позивача, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 та протягом шести місяців після його смерті не було запроваджено на території України карантину, відтак вказане не може бути поважною підставою пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Окрім цього, матеріали справи не містять даних про те, що позивач не міг покинути вищий навчальний заклад, де проходив службу, для подання заяви про прийняття спадщини чи звертався до керівництва такого закладу про те, щоб його відпустили для звернення до нотаріуса, однак керівництво йому відмовило у цьому.

Відтак, судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини як після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , так і після смерті баби ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно правових підстав визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 та після смерті баби ОСОБА_7 не має.

Зважаючи на вказане, доводи апеляційної скарги, слід визнати безпідставними, а саму скаргу слід відхилити, рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що відповідає обставинам, що мають значення та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 08 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 27 лютого 2024 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра