ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер: 766/2467/23 Головуючий в І інстанції: Майдан С.І.
Номер провадження: 22-ц/819/130/24 Доповідач: Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року місто Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючої Базіль Л.В.,

суддів: Бездрабко В.О., Пузанової Л.В.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 28.12.2023 року, постановлене під головуванням судді Майдан С.І., у справі № 766/2467/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, Державної казначейської служби України про стягнення майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку матеріальну шкоду у розмірі 5087,55 грн та моральну шкоду, завдану незаконними діями органу державної влади, у сумі 50000 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 15.04.2023 року інспектором патрульної поліції на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення ААД №044379 за ч.1 ст.130 КУпАП та вилучено посвідчення водія.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 08.06.2023 року відносно ОСОБА_1 провадження у адміністративній справі закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Позивач зазначав, що внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності йому спричинено моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях у період часу з 15.04.2023 року по 08.06.2023 року, оскільки він вважав себе невинуватим, але працівники поліції ігнорували його твердження, що породжувало зневіру у справедливість і законність; він не спав ночами, повертаючись до подій 15.04.2023 року; переживав за розгляд справи у суді, оскільки раніше ніколи до суду не звертався; переживав щодо покарання, оскільки покарання у вигляді штрафу 17 тис. грн. є суттєвими для нього, як безробітної особи, а у разі не сплати сума подвоюється. Крім того, переживав, що його можуть позбавити права керування транспортними засобами, тоді як у м. Херсоні після деокупації автомобіль є основним засобом для переміщення його родини, є значною допомогою у заробітках. Вказує, що був знервований, не стриманий, різкий у своїх висловлюваннях з рідними, весь час мав пригнічений стан. Тому позивач оцінив завдану йому моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Крім того, ОСОБА_1 вказував, що він зазнав майнових збитків у розмірі 5087,55 грн, пов`язаних із прибуттям до суду та поліцейських управлінь, а також з медичним освідуванням.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Херсонський міський суд Херсонської області рішенням від 28.12.2023 року позов задовольнив частково. Стягнув з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, завдану незаконними діями органу державної влади у розмірі 5000,00 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Задовольняючи частково вимоги про відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції виходив із доведеності заподіяння позивачу ОСОБА_1 моральних страждань, викликаних незаконним складенням відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, тому завдана шкода підлягає стягненню на його користь з держави. При цьому, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції, виходив з принципів законності, виваженості та справедливості.

Відмовляючи у задоволені вимог про відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами те, що неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача йому завдана матеріальна шкода, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями відповідачів та вини відповідачів в заподіянні такої шкоди.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі, поданій 19.01.2024 року через систему «Електронний суд», Департамент патрульної поліції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 28.12.2023 року в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у стягненні моральної шкоди.

Апелянт вважає, що позивачем та судом першої інстанції не доведено жодним доказом наявність моральної шкоди, її характер та обсяг, не встановлено наявність причинного зв`язку між шкодою і діями співробітника поліції, в рішенні суду першої інстанції не зазначено, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, більш того в оскаржуваному рішенні зазначено, що такі докази відсутні.

Зазначає також про те, що позивач не надав належних та допустимих доказів незаконності дій відповідачів, оскільки жодного адміністративного стягнення, передбаченого КУпАП, до нього застосовано не було, а складання протоколу про адміністративне правопорушення не є притягненням особи до адміністративної відповідальності, так як відповідно до статей 283, 284 КУпАП таке питання може бути вирішено лише судом. Сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідачів заподіяли позивачу моральної шкоди. В обґрунтування своєї позиції покликається на правовий висновок, викладений у Постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі №312/262/18.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.

06.02.2024 року через систему «Електронний суд» Державна казначейська служба України, через свого уповноваженого представника Казиміра М.М., подала відзив на апеляційну скаргу, в якому погоджується з викладеними в апеляційній скарзі доводами Департаменту патрульної поліції. Також вказує, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про стягнення моральної шкоди безпосередньо з Казначейства, при цьому посилається на пункт 6.21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16 відповідно до якого кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України, тому відсутня необхідність зазначення у резолютивній частині рішення таких відомостей, як орган, через який грошові кошти мають перераховуватись, або номера чи виду рахунку, з якого має бути здійснено стягнення/списання, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, а не резолютивній частині рішення.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 09.02.2024 року, з огляду на положення ч.1 ст. 369 ЦПК України, розгляд даної справи призначено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як підтверджується змістом апеляційної скарги предметом апеляційного оскарження є рішення суду в частині задоволених позовних вимог. Рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог ніким із учасників справи не оскаржується, а тому не є предметом апеляційного перегляду відповідно до приписів ч.1 ст.367 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що 15.04.2023 о 15:00 год. в м. Херсоні по проспекту 200 річчя Херсону, буд. 26, інспектором взводу №1 роти №1 Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом Чайкою О.С. було складено протокол про адміністративне правопорушення ААД № 044397, відповідно до якого ОСОБА_1 15.04.2023 о 14:05 годині у м. Херсон по проспекту 200 річчя Херсону, буд. 26, керував транспортним засобом ВАЗ 210994-20, днз НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510, результат позитивний 0,29 проміле.

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 08.06.2023 року провадження по справі №521/12069/23 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі ч.1 ст.247 КУпАП з тих підстав, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом у зазначений у протоколі час.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд.

Як слідує із матеріалів справи між сторонами наявний спір щодо цивільно-правових наслідків у формі моральної шкоди за наслідками складення інспектором патрульної поліції відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та закриття відповідної справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди).

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом першої інстанцій встановлено та не спростовано матеріалами справи, що постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 08.06.2023 року провадження по справі №521/12069/23 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі ч.1 ст.247 КУпАП з тих підстав, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом у зазначений у протоколі час.

Таким чином підставою для відшкодування моральної шкоди у цій справі є встановлення чинним судовим рішенням безпідставне складення на ОСОБА_1 протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що призвело до судового процесу та завдало ОСОБА_1 моральних страждань.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 червня 2021 року у справі № 726/837/20 (провадження № 61-2647св21) зазначено, що:

«У справі, яка переглядається, підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Разом із тим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Вказані правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 61-19000сво18)».

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги Департаменту патрульної поліції не спростовують висновку рішення суду першої інстанції щодо того, що здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше).

При цьому, суд першої інстанції зазначив, що у даній справі підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. І дана обставина не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральну шкоду, яка полягала у моральних (душевних) страждань у зв`язку з притягненням його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, так як йому необхідно було доводити свою невинуватість перед судом, витрачати час на захист свого порушеного права, що вплинуло на його звичний спосіб життя. При визначені розміру компенсації моральної шкоди на користь позивача, суд першої інстанції виходив із загальних засад розумності, співмірності та справедливості і врахувавши характер та обсяг моральних страждань ОСОБА_1 внаслідок безпідставного складення на нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, дійшов обґрунтованого висновку, що сума компенсації моральної шкоди в розмірі 5000.00 грн буде справедливою внаслідок дій неправомірного характеру з боку уповноважених осіб Департаменту патрульної поліції України.

Зазначені апелянтом правові висновки Верховного Суду у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 312/262/18 (провадження № 61-14401св19) зроблені за інших фактичних обставин, а тому суд апеляційної інстанції не може взяти їх до уваги.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наслідком завдання моральної шкоди ОСОБА_1 стало закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу, а тому зробив правильний висновок про наявність правових підстав щодо компенсації позивачу моральної шкоди.

Разом з тим, постановивши законне та обґрунтоване по суті спору судове рішення, суд першої інстанції не врахував правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 10.11.2021 року у справі №346/5428/17, де зазначено, що: ...кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Резолютивні частини рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання. Тобто кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. Проте суди на це уваги не звернули та зробили помилковий висновок про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди безпосередньо з Державної казначейської служби України шляхом їх списання з єдиного казначейського рахунку.

За таких обставин рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 28.12.2023 року, необхідно змінити, виклавши другий абзац його резолютивної частини в наступній редакції: Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 5000,00 (п`ять тисяч) грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині рішення Херсонського міського суду Херсонської області, з урахуванням меж апеляційного перегляду, підлягає залишенню без змін, як таке, що ухвалено із врахуванням фактичних, документально підтверджених обставин справи та норм права, які регламентують спірні правовідносини.

Керуючись статтями: 367, 368, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 28.12.2023 року - змінити, виклавши другий абзац його резолютивної частини у наступній редакції:

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 5000,00 (п`ять тисяч) грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій оскаржуваній частині рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 28.12.2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК.

Головуюча Л.В. Базіль

Судді: В.О. Бездрабко

Л.В. Пузанова