УХВАЛА

12 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 645/4714/20

провадження № 61-18431ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Залеська Анастасія Сергіївна , на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29 травня 2023 року, додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 13 червня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за борговою розпискою,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Залеської А. С. про стягнення заборгованості за борговою розпискою в розмірі 9 000,00 доларів США.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 13 червня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року залишено без змін рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29 травня 2023 року та додаткове рішення цього ж суду від 13 червня 2023 року.

21 грудня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Залеська А. С., засобами поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29 травня 2023 року, додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 13 червня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати оскаржувані рішення суду першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 3 028,00 грн.

Ціна позову у справах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України).

Позивач просить стягнути кошти у розмірі 9 000,00 доларів США, що в еквіваленті у гривні становить 342 018,00 грн. Отже, зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн * 250 = 757 000,00 грн).

Тому, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України справа не підлягає касаційному оскарженню.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до статей 389, 394 ЦПК України.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судового рішення у цій справі у касаційному порядку.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судового рішення, що оскаржується, у касаційній скарзі не зазначені.

У касаційній скарзі позивач зазначає, що справа має для неї виняткове значення, оскільки вона перебуває у скрутному матеріальному стані, а відмова у позові призводить до звуження її майнових прав та порушення законних інтересів. При цьому позивач не надала доказів на підтвердження обставин, на які вона посилається.

Посилання ОСОБА_1 у касаційній скарзі на те, що справа має для неї виняткове значення, зводяться до незгоди із відмовою в позові. Однак незгода позивача з оскаржуваними судовими рішеннями у цілому не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані позивачем рішення суду першої та апеляційної інстанції ухвалені у справі, яка не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Залеська Анастасія Сергіївна , на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29 травня 2023 року, додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 13 червня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

А. С. Олійник

І. М. Фаловська