Справа № 588/2501/23
№ провадження 2/588/63/24
27.02.2024 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судових засідань Горлянд С.В., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Тростянці цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Боромлянської сільської ради до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Боромлянської сільської ради,
про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
Стислий виклад позиції позивача
Виконком Боромлянської сільської ради як орган опіки та піклування у грудні 2023 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що ОСОБА_3 є одинокою матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з дитиною мати зареєстрована в АДРЕСА_1 . З ними також проживає бабуся відповідачки та прабаба дитини ОСОБА_5 .
Протягом тривалого часу ОСОБА_3 не виконує свої батьківські обов`язки, про що складені відповідні протоколи, а з 2020 року родина перебуває на обліку як родина, яка потрапила у складні життєві обставини. Сім`я неодноразово відвідувалася спеціалістами Служби у справах дітей, фахівцем із соціальної роботи, фельдшером КНП Боромлянської сільської ради «АЗПСМ с Боромля», дільничним офіцером поліції головним спеціалісти служби у справах дітей Тростянецької РДА, інспектором ювенальної превенції Тростянецького ВП № 1(м. Тростянець) Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області. З матір`ю проводилися профілактичні бесіди, надавалася допомога у вигляді одягу та іграшок. Але ОСОБА_3 продовжує вести аморальний спосіб життя, залишати дітей на бабусю, зловживати спиртними напоями.
ОСОБА_3 рішенням Тростянецького районного суду Сумської області вже позбавлена батьківських прав відносно двох дітей. Будучи вагітною у 2023 році відповідачка продовжувала зловживати алкогольними напоями, палила. Народила доньку у будівельному приміщенні в с.Боромля, раніше терміну вагітності, без допомоги акушерів, коли прибули лікарі дитина була у критичному стані, був викликаний екіпаж швидкої допомоги з реанімаційним обладнанням, дитина з матір`ю була доставлена у лікарню м.Охтирка. Після народження доньки стосовно ОСОБА_3 складались протоколи за невиконання батьківських обов`язків. 23.07.2023 Службою у справах дітей було отримано повідомлення про те, що відповідачка з новонародженою дитиною пішла з дому і не повернулась. ОСОБА_3 була виявлена членами комісії працівників соціальних служб у домогосподарстві, де лунала гучна музика, дитячий візочок стояв у коридорі будинку, на нього були скидані сумки, одразу не було зрозуміло, що у візочку дитина. У будинку була компанія сп`янілих людей, від відповідачки також відчувався запах алкоголю. Про це було повідомлено інспектору ювенальної превенції. У подальшому 03.08.2023, 09.08.2023 ОСОБА_3 була виявлена у с.Боромля з дитиною з ознаками сп`яніння. Дитина була без підгузків та одягу, замотана у підковдру. Відповідачка була доставлена до лікарні з дитиною, було установлено, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Незважаючи на вжиті соціальним службами заходи, відповідачка не змінила свою поведінку, тому рішенням виконкому №71 від 09.08.2023 року у ОСОБА_3 була негайно відібрана донька, оскільки була загроза її життю та здоров`ю. Відповідачка умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, є хронічним алкоголіком, проходила психологічне протиалкогольне кодування, але відразу після цього продовжила зловживати алкоголем, що робить і по цей час. Після відібрання доньки і поміщення її до Сумського обласного будинку дитини жодного разу її не відвідала, лише телефонувала до закладу.
Посилаючись на указані обставини позивач просить суд:
1) позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стислий виклад позиції відповідачки
Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, повідомлялася належним чином про час і місце судового розгляду. Від відповідачки не надійшло відзиву на позов, заяви про розгляд справи за її відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду остання не повідомила. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Стислий виклад позиції третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору
Представник третьої особи до суду не з`явився, письмових пояснень не подано.
Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників
Ухвалою судді від 13.12.2023 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.
Протокольною ухвалою суду від 10.01.2024 підготовче судове засідання було відкладено у зв`язку із неявкою відповідачки.
Ухвалою суду від 02.02.2024 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду та приєднано до матеріалів справи додаткові докази.
Протокольною ухвалою суду від 16.02.2024 року судовий розгляд було відкладено у зв`язку з неявкою відповідачки.
Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин
Судом установлено, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відомості про батька дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначені відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.9).
Заочним рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 27.09.2023 року за позовом Виконавчого комітету Боромлянської сільської ради ОСОБА_3 позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.15-18).
ОСОБА_3 та її донька зареєстровані по АДРЕСА_1 , також за указаною адресою проживає її бабуся ОСОБА_5 , 1950 року народження (а.с.10).
Після народження доньки стосовно ОСОБА_3 27.07.2023, 03.08.2023, 09.08.2023 складались протоколи про адміністративні правопорушення, які передбачені частиною 2 статті 184 КУпАП (ухилення від виконання батьківських обов`язків), на підставі яких на неї було накладено адміністративне стягнення. Також протягом 2023 року у період вагітності стосовно ОСОБА_3 13.01.2023, 16.02.2023, 15.04.2023, 09.05.2023 року складались протоколи за розпивання алкогольних напоїв у громадських місцях, куріння у заборонених місцях (а.с.44).
23.07.2023 року, 24.07.2023 року, 31.08.2023 року, 07.09.2023 року начальником та спеціалістом Служби у справах дітей Боромлянської сільської ради були здійснені відвідини сім`ї ОСОБА_3 за повідомленнями про те, що остання з дитиною не ночувала вдома, місцезнаходження її невідомо, а 02.11.2023 за повідомленням ОСОБА_5 про те, що її онука ОСОБА_3 побила, намагалась забрати гроші. Після розшуку ОСОБА_3 виявлялась з ознаками алкогольного сп`яніння з дитиною одягненою не по сезону (а.с.21. 22, 23, 24, 25).
За Висновком КНП «Тростянецька міська лікарня» від 03.08.2023 за результатами огляду ОСОБА_3 було виявлено, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.20).
За рішенням виконавчого комітету Боромлянської сільської ради №71 від 09.08.2023, у відповідачки була відібрана донька ОСОБА_8 , 2023 року народження у зв`язку із прямою загрозою її життю та здоров`ю (а.с.11).
Рішенням виконавчого комітету Боромлянської сільської ради Охтирського району Сумської області від 23.09.2023 року №98 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів відносно малолітньої дитини (а.с.12, 13).

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

Відповідно до частини 1 статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Кожна дитина має право на проживання у сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (статті 11, 14 Закону України «Про охорону дитинства»

Згідно з вимогами статті 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно з пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (стаття 165 Сімейного кодексу України).

Поняття «ухилення від виконання обов`язку» нетотожне поняттю «невиконання обов`язку».

Мати, батько вважатимуться такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, якщо вони за станом свого психічного здоров`я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку.

Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (пункт 2 частини першої статті 164 СК України), є «оціночним» і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахуванням цілої сукупності чинників і факторів.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови:

по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною;

по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»).

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо.

Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Враховуючи викладене, питання про позбавлення батьківських прав судами слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Повертаючись до обставин цієї справи, слід зазначити, що судом установлено, що дитина відповідачки перебуває на обліку у Службі у справах дітей Боромлянської сільської ради як така, що опинились у складних життєвих обставинах.

Відповідачка ОСОБА_3 протягом 2023 року неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків та за розпивання алкогольних напоїв у громадських місцях.

Після відібрання у відповідачки її донька ОСОБА_9 з 10.08.2023 перебуває у КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини». При поміщенні до закладу у дитини було діагностовано гіпоксично-ішемічне ураження центральної нервової системи середнього ступеню важкості, дефект міжпередсердної перетинки. За час перебування дитини у закладі мати дівчину не провідувала, телефонує.

Факт систематичного зловживання ОСОБА_3 алкогольними напоями, ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей доведено органом опіки та піклування крім письмових доказів показаннями свідків.

Допитана як свідок інспектор ювенальної превенції СП Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 суду показала, що близько трьох років знає родину ОСОБА_3 та приймала участь у вилученні у неї дітей. Коли ОСОБА_3 народжувала третю дитини Еліанору вліку 2023 року, вона зателефонувала ОСОБА_10 та повідомила про це. Пологи проходили не у закладі охорони здоров`я, у с.Боромля у вагончику, куди була викликана швидка допомога. Після того ОСОБА_3 як виписана була з лікарні з донькою, вона продовжила зловживати алкогольні напої, не ночувала вдома, гуляла у с.Жигайлівка, Боромля у компанії людей з антисоціальною поведінкою, на неї складались у 2023 році 3 и 4 протоколи за статтею 184 КУпАП, після того як виявляли з дитиною з ознаками алкогольного сп`яніння. Після вилучення дитини ОСОБА_3 поведінку не змінює, продовжує зловживати алкоголем, ніде не працює.

Допитаний як свідок староста Жигайлівського старостинського округу ОСОБА_11 суду показав, що з 2006 року був сільським головою указаного села, знає добре ОСОБА_3 та її родину. Причиною її неналежної поведінки як матері є алкогольна залежність. Її мати також зловживала спиртними напоями, від чого померла у 40 років. Ураховуючи спосіб життя ОСОБА_3 , їх коло спілкування з людьми з антисоціальною поведінкою, в інтересах дитини, щоб вона виховувалась окремо від неї. Був період коли відповідачка виправлялась, ОСОБА_11 поручався за неї перед Службою у справах дітей, їй надавалась всіляка допомога, але вона на цей час дуже деградувала і шансів на виправлення не має. На цей час бабуся відповідачки ОСОБА_5 вже не проживає у с.Жигайлівка, тому ОСОБА_3 почала приводити у будинок своїх подруг та чоловіків.

Допитана фельдшер с.Жигайлівка ОСОБА_12 суду показала, що ОСОБА_3 не була у неї під спостереження під час третьої вагітності. Після народження доньки вона часто по декілька днів з дитиною не була вдома у с.Жигайлівка, вживала алкогольні напої, дитину укутувала так, що вона була мокра.

Отже, ураховуючи установлені судом обставини, які характеризують спосіб життя ОСОБА_3 та її ставлення до новонародженої доньки, суд дійшов висновку, що атмосфера та середовище, яку створила відповідачка для дитини є явно неблагополучною для її життя та здоров`я, що не відповідає жодному критерію якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Судом не установлено, що відповідачці будь-хто чинить перешкоди у належному виконанні батьківських обов`язків, що вказує на свідоме ухилення від їх виконання.

Ураховуючи, що у матеріалах справи наявні достатні докази, які свідчать, що ОСОБА_3 у порушення вимог статті 150 СК України свідомо не виконує батьківських обов`язків щодо доньки, через зловживання алкогольними напоями створює небезпеку для її життя і здоров`я, а тому висновок органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав відповідачки відповідає інтересам її малолітньої дитини, яка заслуговує на забезпечення її життя та розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Отже, позов Виконавчого комітету Боромлянської сільської ради в частині позбавлення відповідачів батьківських прав є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

При вирішенні вимоги позивача про стягнення з відповідачки ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення донькою повноліття, виходить з таких мотивів.

Відповідно до положень частини 3 статті 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Ураховуючи викладене, відповідачка як мати, та відповідач, як батько, незважаючи на позбавлення їх батьківських прав, зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідачка є працездатною особою, незважаючи на позбавлення батьківських прав повинна матеріально утримувати дитину до її повноліття, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_3 аліментів у заявленому позивачем розмірі на користь особи чи закладу, під опікою якої перебуватиме дитина.

Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем позову, тобто з 05 грудня 2023 року.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць.

Висновки суду щодо розподілу судових витрат

Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи, що позивач відповідно до пункту 7 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню сума судового збору, яка мала бути сплачена позивачем при зверненні до суду (станом на 2023 рік) в розмірі 2147 грн. 20 коп. (1073,60 грн. х 2).

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Виконавчого комітету Боромлянської сільської ради до ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_13 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь особи чи закладу, під опікою якої перебуватимуть діти, у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення повноліття, починаючи стягнення з 05 грудня 2023 року.

Стягнути із ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір в сумі 2147 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 28.02.2024 року.

Сторони

Позивач

Виконавчий комітет Боромлянської сільської ради, , адреса: вул.Сумська, 2 у с. Боромля Охтирського району Сумської області

Відповідач

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1

Третя особа

Служба у справах дітей Боромлянської сільської ради, , адреса: вул.Сумська, 10 у с. Боромля Охтирського району Сумської області

Суддя М.В. Щербаченко