Справа №274/1382/24
Провадження № 2-о/0274/65/24
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

"21" лютого 2024 р. м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Хуторна І.Ю., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) реєстраційного номеру облікової картки платника податків з Державного реєстру у фізичних осіб - платників податків, виданого Бердичівської ДПІ ГУ ДПС у Житомирській області.

Заявлені вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що звернувся до ГУ ПФУ в Житомирській області із заявою про призначення пенсії дитині по втраті годувальника ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проте ГУ ПФУ в Житомирській області у своєму повідомленні від 08.11.2023 зазначило про незарахування періодів роботи згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, оскільки в реєстрі відсутнє по батькові годувальника ОСОБА_3 , на відміну від вказаних у свідоцтві про шлюб, атестаті, свідоцтві про смерть годувальника, де зазначено по батькові годувальника - " ОСОБА_4 ".

Вказані обставини перешкоджають заявнику оформити дитині пенсію по втраті годувальника.

Дослідивши зміст заяви та долучені документи, суддя відмовляє у відкритті провадження, із таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (частини перша та друга статті 293 ЦПК України).

У пункті 104 постанови від 18.01.2024 у справі 560/17953/21 Велика Палата Верховного Суду вказала, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Зі змісту листа від 01.01.2012 р. Верховного Суду України "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" випливає, що у судовому порядку можна встановити належність громадянину не будь-якого документа, а документа, який є правовстановлюючим. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умови, зокрема, що чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Тобто у судовому порядку можна встановити належність громадянину не будь-якого документа, а документа, який є правовстановлюючим.

Проте, реєстраційний номер облікової карти платника податків не є по своїй суті правовстановлюючим документом. А отже належність його особі не може бути встановлено в порядку цивільного судочинства.

Виходячи зі змісту заяви, суд зазначає, відповідно до ч.2 ст. 24 Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Тому при відмові територіальними органами Пенсійного фонду України в зарахуванні стажу, така відмова може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 19, 186, 294, 315 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Ю. Хуторна