Справа № 464/3608/22 Головуючий у 1 інстанції: Сабара Л.В.
Провадження № 22-ц/811/3433/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Матяш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Яцуляка Тараса Романовича на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 10 листопада 2023 року в складі судді Сабари Л.В. в справі за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною,-

встановив:

У серпні 2022 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, встановити над ним опіку та призначити опікуна.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 18.08.2022 відкрито провадження у справі.

Оскаржуваною ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 10 листопада 2023 рокуподання представником заявника ОСОБА_3 заяви про відкладення розгляду справи визнано зловживанням процесуальними правами.

Заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною залишено без розгляду.

Оригінали з медичної документації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на періоди 2019 роки після закінчення строку на апеляційне оскарження повернуто КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня».

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Яцуляк Т.Р., вважає таку незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права.

Звертає увагу, що після його багаточисельних клопотань про відкладення, які були належно вмотивовані, судове засідання було призначено на 10 листопада 2023 року о 11 год 00 хв., однак 10.11.2023 подав клопотання про відкладення в зв`язку з тим, що о 12 год 00 хв 10.11.2023 в приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова було призначене судове засідання у слуханні кримінальної справи № 466/2999/23.

При цьому, зазначає, що добросовісно прибув у приміщення Сихівського районного суду Львова о 10 год 50 хв., щоб особисто висловити свої обґрунтовані міркування щодо чергового відкладення, однак не був допущений в приміщення суду, оскільки о 10 год 30 хв. була оголошена повітряна тривога, яка тривала до 14 год 06 хв., а протягом цього часу перебував в укритті та перебував там до оголошення відбою.

Був впевнений, що суд переніс розгляд справи, оскільки відсутній учасник справи не з`явився у судове засідання з об`єктивних та поважних причин.

Звертає увагу на те, що обставини оголошення сигналу «повітряна тривога» є загальновідомими, а неявка у судове засідання учасників справи може бути спричинена такою надзвичайною ситуацією, яка об`єктивно унеможливлює завчасне подання клопотання про відкладення розгляду справи з цих причин, що відповідає висновкам викладеним у постанові Верховного Суду від 22.12.2022 у справі № 910/2116/21.

Також зазначає про рекомендації Ради суддів України щодо недопустимості ігнорування сигналів повітряної тривоги або інших сповіщень про небезпеку, які надходять від органів управління цивільного захисту.

Відповідно до наказу голови Сихівського районного суду м. Львова № 64 від 24 липня 2023 року на період дії воєнного стану встановлено особливий режим роботи Сихівського районного суду м. Львова, згідно якого, зокрема, під час розгляду справ оголошується технічна перерва у судовому засіданні, припиняється пропуск громадян у приміщення суду.

Таким чином, проведення судового засідання, як і постановлення оскаржуваної ухвали, є незаконним.

Покликаючись на норми процесуального права, що регулюють порядок розгляду справи в окремому провадженні, а також щодо зловживання процесуальними права та вчинення дій, що суперечать завданню цивільного судочинства, зазначає, що жодних подібних дій не вчиняв, навпаки представляє заявника, в інтересах якого якнайшвидше розглянути відповідну заяву.

Просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 10 листопада 2023 року, направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

23.01.2024 на адресу апеляційного суду надійшов відзив представника ОСОБА_4 , у якому покликається на те, що ОСОБА_1 жодного разу не з`явився у судове засідання та не висловив власну позицію з приводу поданої заяви, не надав жодного доказу на підтвердження заявлених вимог, що свідчить про те, що останній втратив інтерес до розгляду даної справи. Просить про витребування витягу із ДРАЦС про реєстрацію смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та закрити провадження у даній справі.

В судове засідання 13 лютого 2024 року учасники справи не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду питання по суті, а тому вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково враховуючи таке.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанціїврахував, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд встановив, що розгляд справи тричі відкладався у зв`язку з заявленими клопотаннями представника заявника, зокрема, 10 листопада 2023 року адвокат Яцуляк Т.Р. знову не прибув у судове засідання, будь-яких доказів на підтвердження доводів, викладених у попередніх клопотаннях, суду не надав, клопотань про розгляд справи без його чи заявника участі не подавав.

Таким чином, заявник належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення судових засідань, однак з 02 березня 2023 року жодного разу не скористався правом на участь у розгляді справи особисто, жодних заяв, клопотань на адресу суду не направляв.

Врахувавши належне повідомлення позивача про час та місце судового засідання, застосувавши аналогію закону, а саме положення п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України за якими, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, тому констатувавши відповідні обставини, що перешкоджають розгляду справи, за наявності яких суд наділений правом на залишення заяви без розгляду, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Також суд повернув витребувані оригінали з медичної документації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на періоди 2019 роки (дві історії стаціонарного хворого №02866-19, № 06785).

Зважаючи на те, що предметом даного апеляційного розгляду є лише процесуальне питання, від вирішення якого залежить виключно можливість продовження розгляду відповідної заяви судом першої інстанції, колегія суддів не приймає до уваги доводи щодо суті спірних правовідносин, оскільки таким може бути надана правова оцінки лише під час вирішення спору (заяви) по суті.

З врахуванням наведеного не підлягає задоволенню клопотання представника ОСОБА_4 про витребування відповідних доказів, а також про закриття провадження у справі, оскільки такі питання є прерогативою суду першої інстанції та його процесуальним обов`язком.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів виходить з такого.

За змістом частини 5 ст. 12 ЦПК України, на суд покладається обов`язок щодо сприяння всебічному і повному з`ясуванню обставин справи шляхом роз`яснення особам, які беруть участь у справі, їх прав та обов`язків, попередження про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяння здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених законом.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального а бо спрощеного), окремого провадження (ч. 2 ст. 19 ЦПК України).

В свою чергу, слідуючи принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Добросовісність є однією з основоположних засад цивільного законодавства та імперативним принципом щодо дій усіх учасників цивільних правовідносин (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

Добросовісність - це відповідність дій учасників цивільних правовідносин певному стандарту поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю, повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, що відповідатиме зазначеним критеріям та уявленням про честь і совість.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, з`явлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).

Із змісту оскаржуваної ухвали незрозуміло, з яких підстав така постановлена, оскільки визнавши подання представником заявника ОСОБА_3 заяви про відкладення розгляду справи зловживанням процесуальними правами, суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з врахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Так, дійсно з метою сприяння оперативності правосуддя, унеможливлення зловживання своїми процесуальними правами позивачем, законодавець у ч. 5 ст. 223 ЦПК України визначив, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із вимогами п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

В свою чергу, частиною 1 ст. 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Як вбачається із матеріалів справи, заява ОСОБА_1 подана в порядку, передбаченому Розділом ІV ЦПК України.

Главою ІІ цього розділу передбачено порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ст.ст. 295-300).

Таким чином, зважаючи на те, що порядок розгляду відповідної заяви, передбачений окремим розділом ЦПК України, колегія суддів вважає, що застосування аналогії закону у даному випадку не потребується, що свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції, які, як наслідок призвели до постановлення помилкової ухвали.

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

У подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався і такий триває і на даний час.

З початку повномасштабної військової агресії населені пункти України систематично зазнають ракетних ударів, а в прифронтових містах і селах - бомбардувань, артилерійських та мінометних обстрілів.

Оповіщення про загрозу або виникнення таких надзвичайних ситуацій здійснюється через системи оповіщення різних рівнів, електронні комунікаційні мережі загального користування тощо, відповідно до статті 30 Кодексу цивільного захисту України, Положення про організацію оповіщення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій та організації зв`язку у сфері цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2017 № 733, зокрема шляхом уривчастого звукового попереджувального сигналу «Увага всім» та трансляції відповідного повідомлення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайної ситуації (далі - сигнал «повітряна тривога»).

Чинним законодавством України у сфері цивільного захисту передбачений чіткий алгоритм поведінки громадян та відповідні повноваження органів державної влади, місцевого самоврядування, керівників підприємств і організацій усіх форм власності у випадку виникнення надзвичайної ситуації. Шляхом відповідних оповіщень (сигналів і повідомлень) органи управління цивільного захисту доводять до мешканців населених пунктів інформацію про загрозу та виникнення надзвичайних ситуацій, повітряної тривоги, аварій, катастроф, епідемій, пожеж тощо. Після отримання таких оповіщень громадяни мають діяти відповідно до наданих інструкцій та правил цивільного захисту. Зокрема, припинити роботу та вжити необхідних заходів безпеки (рішення Ради суддів України від 05.08.2022 № 23).

Відповідно до наведених приписів судами запроваджено локальні заходи (план, порядок дій, розпорядження) щодо інформування про сигнал «повітряна тривога» та реагування задля збереження життя і здоров`я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду, зокрема для їх негайного переходу до укриття.

Враховуючи наведене, при вирішенні питання про наявність підстав для відкладення розгляду справи, у якій на початок судового засідання оголошено сигнал «повітряна тривога» суд має керуватися пріоритетом збереження життя і здоров`я людини, а обов`язком суду є сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав, зокрема на участь у судовому розгляді, та виходити з того, що відсутній учасник справи не з`явився в судове засідання з об`єктивних і поважних причин, за відсутності клопотання про розгляд справи за його відсутності.

При цьому обставини оголошення сигналу «повітряна тривога» у певному регіоні слід вважати загальновідомими, тобто такими що не потребують доказування, а неявка у судове засідання учасників справи може бути спричинена такою надзвичайною ситуацією, яка об`єктивно унеможливлює завчасне подання клопотання про відкладення розгляду справи з цих причин.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22 грудня 2022 року у справі №910/2116/21.

Як убачається з наданих апелянтом доказів та матеріалів справи, у визначений судом першої інстанції час розгляду 10 листопада 2023 року о 11 год. 00 хв. справи № 464/3608/22 тривала «повітряна тривога», сигнал про яку оголошено о 10 год. 29 хв., а про «відбій повітряної тривоги» - о 14 год. 06 хв., що підтверджується даними з вебсайту «Історія повітряних тривог внаслідок російської військової агресії» (https://kyiv.digital/storage/air-alert/stats.html).

За таких обставин, апеляційний суд наголошує, що розглядаючи справу 10 листопада 2023 року, призначену на 11 год. 00 хв. суд першої інстанції повинен був врахувати, що сторони (їх представники) з об`єктивних і поважних причин не змогли з`явитися до суду, тому за надзвичайної ситуації мав вирішити питання про відкладення розгляду справи, застосувавши відповідні процесуальні норми крізь призму загальних засад цивільного судочинства, дотримання гарантій прав особи на участь у розгляді її справи, а також обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав.

Більше того, як зазначено в оскаржуваній ухвалі, 10.11.2023 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника заявника про відкладення розгляду справи, оскільки останній бере участь в розгляді кримінального провадження №466/2999/23 в Шевченківському районному суді м. Львова, яке призначене на 12.00 год., 10 листопада 2023 року, як захисник, тому не може бути присутнім в судовому засіданні, оскільки не зможе вчасно прибути на розгляд кримінального провадження, на підтвердження надано копії ордерів на надання правничої (правової) допомоги серії ВС 1197613 від 28.04.2023, серії ВС №1197614 від 05.04.2023 (т. 2 а.с. 19-23).

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає оскаржувану ухвалу такою, що постановлена без врахування наведених вище обставин, які встановлені апеляційним судом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України однією із підстав для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З врахуванням того, що колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, ухвалу суду першої інстанції, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі необхідно скасувати, а справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, зважаючи на повноваження апеляційного суду у разі скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та необхідності направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки розгляд справи по суті в такому разі належить виключно до компетенції суду першої інстанції (п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Яцуляка Тараса Романовича задовольнити частково.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 10 листопада 2023 рокускасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 13 лютого 2024 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк