Дата документу 13.02.2024Справа № 554/9362/23
Провадження № 2/554/135/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.,

при секретарі Грай К.В.

за участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Клімова Олена Володимирівна, про визнання поважними причин пропуску строку для прийняття спадщини та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Полтавської міської ради, визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Клімову О.В., про визнання поважними причин пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити йому додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що по початку повномасштабного вторгнення рф постійно проживав у м. Лисичанськ Луганської області. З 22.04.2022 року він виїхав разом із дружиною та старенькою мамою з території постійного проживання та зараз фактично проживає у м. Полтаві , як ВПО. ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Полтаві померла його мати ОСОБА_3 . Позивач вказує, що на час смерті мати була внутрішньо переміщеною особою та проживала разом з ним та його дружиною за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 зазначає, що на випадок своєї смерті мати залишила йому заповіт на банківські вклади у ПАТ «Державний ощадний банк України», який посвідчено приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області 28.11.2012 року. 11.09.2023 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Клімової О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 . Нотаріусом було заведено спадкову справі № 71216303 та видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті матері, у зв`язку з тим, що пропущено строк для прийняття спадщини. У постанові нотаріус посилається на пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що позивач має різні адреси реєстрації місця проживання по паспорту з матір`ю. Позивач зазначає, що розраховував на законність оголошених в публічному просторі змін щодо продовження строків прийняття спадщини до 10 місяців. Десятимісячний строк, на який він міг розраховувати, мав закінчитись в березні 2023 року, оскільки вважав, що згідно п. 3 постанови КМУ № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану » від 28.02.2022 року, на час воєнного стану, перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Позивач вказує, що розраховував , що свідоцтво про право на спадщину буде йому видано , як спадкоємцю, після 10 місячного строку для прийняття спадщини. ОСОБА_2 стверджує, що проживав з мамою на момент її смерті в м. Полтаві за адресою АДРЕСА_1 , як внутрішньо переміщенні особи, що підтверджується довідками. Вважає, що оскільки він проживав з мамою, як ВПО разом на час відкриття спадщини вважав себе таким, прийняв спадщину. Крім того, є єдиним спадкоємцем, що звернувся до нотаріуса, оскільки крім нього до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. З цих підстав, змушений звернутися до суду.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 10 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26 жовтня 2023 року відповідачу Полтавській міській раді продовжено строк для подачі відзиву на позов.

01 грудня 2023 року від Полтавської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. У відзиві зазначив, що позивач , як син померлої ОСОБА_4 , є спадкоємцем першої черги стосовно спадщини , що відкрилась після померлої, однак позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, який сплив 14.11.2022 року. Крім того , вважає, що встановивши у постанові нотаріуса, що ОСОБА_2 не прийняв спадщину з огляду на те, що він має різні адреси місця реєстрації поживання з матір`ю, остання діяла відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5. Представник відповідача вважає, що факт постійного проживання спадкоємця на момент смерті останнього, не підлягає встановленню в межах цивільного провадження про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини (а.с.34-39).

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 06 грудня 2023 року закрито підготовче провадження.

Від представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_5 до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника (а.с.42).

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Клімової О.В. надійшла заява про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення покладалась на розсуд суду (а.с.62).

Представник відповідача Полтавської міської ради Вусик М.Ю. у судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 14 травня 2022 року, вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а/з №1013 (а.с.13)

Факт родинних відносин, а саме те, що позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , що повторно видане 13 вересня 2023 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.12).

З копії заповіту посвідченого 28 листопада 2020 року приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області Кравченко В.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 3427 вбачається, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті всі гроші на банківських вкладах у ПАТ «Державний ощадний банк України», що будуть їй належати на день смерті і на які вона буде за законом мати право заповіла своєму сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16).

З копії довідки від 22.04.2022 р. № 1603- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи виданої на ім`я ОСОБА_2 вбачається, що останній зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання/перебування АДРЕСА_3 (а.с.11).

З копії довідки від 23.04.2022 р. № 1603- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи виданої на ім`я ОСОБА_3 вбачається, що остання зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання/перебування АДРЕСА_3 (а.с.15).

З копії Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 73894185 від 11.09.2023 року вбачається, що приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Клімовою О.В. після смерті ОСОБА_3 заведено спадкову справу № 15/2023 (а.с.17)

11 вересня 2023 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Клімовою О.В. відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , в зв`язку з пропущенням встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.18).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються законом.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 3 статті 1222, частина 1 статті 1220, частина 1 статті 1270 Цивільного кодексу України).

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За приписами ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК України).

Нотаріусом було відмовлено позивачу у прийняття спадщини ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що він не подав заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк, тому останній вважається таким, що не прийняв спадщину. Також роз`яснено, що ОСОБА_2 може звернутись до суду з позовом про продовження терміну про прийняття спадщини .

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Виходячи з роз`яснень, що містяться в абз.6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: - місце і час відкриття спадщини; - наявність чи відсутність заповіту спадкодавця; - коло спадкоємців, які мають право на спадщину за заповітом чи за законом у порядку черговості; - коло спадкоємців, які у передбачений законом спосіб прийняли спадщину.

Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця, тощо.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12, від 04 листопада2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14.09.2016 року у справі №6-1215цс16 та від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

У постанові від 26.06.2019 в справі № 565/1145/17 Верховний Суд вказав, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Обов`язок доведення поважності причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини лежить на позивачу, оскільки відповідно до статей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, які мають значення для справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилався на законність оголошених у публічному просторі змін щодо продовження строків для прийн6яття спадщини до 10 місяців та його зупинення, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою були внесені зміни, відповідно до яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Також вважав, що прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем разом за однією адресою.

Даючи оцінку даному обґрунтуванню позовних вимог, суд виходить з наступного.

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану, статей 7 і 34 ЗУ «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (далі Постанова).

Згідно даної Постанови з 29.06.2022 діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, 25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив висновок, що правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст. 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

КМУ постановою від 09 травня 2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану» виключив пункт 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою було встановлено, що протягом строку для прийняття спадщини або відмови від його ухвалення зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення терміну для прийняття спадщини.

Отже, позивач, звернувшись 11.09.2023 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , пропустив шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті матері і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Суд приймає до уваги також те, що ОСОБА_6 пропустив строк для прийняття спадщини у зв`язку із суперечливими положеннями законодавства щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємця та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Також суд вважає, що позивач, проживаючи із спадкодавцем на час її смерті за однією адресою, як ВПО, міг вважати себе таким, що прийняв спадщину.

Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» ((В.П.), N 22277/93, 27.06.2000, параграф 59) зазначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Суд також враховує ту обставину, що ОСОБА_2 пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, в тому числі і через те, що він вважав, що діє у відповідності до вимог чинного законодавства, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», розуміючи для себе, що строк для прийняття спадщини продовжений, відповідно мав «легітимні» очікування на прийняття його заяви та реалізацію права на отримання спадщини, а також, що на момент смерті проживав з спадкодавцем за однією адресою, як ВПО, тому вважав, що прийняв спадщину.

Так, Верховний Суд в постанові від 18.01.2023 у справі №580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», вказавши що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права.

З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_2 наведено причини, які пов`язані з об`єктивними обставинами щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 .

За викладених вище обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 є законними та обґрунтованими і приходить до висновку про необхідність продовження позивачу строку для прийняття спадщини, визначивши йому додатковий строк в три місяці, з дня набрання рішенням законної сили, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13, 76, 77, 81, 133, 141, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати поважними причини пропущення строку для прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , - три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання як ВПО: АДРЕСА_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач Полтавська міська рада, місце знаходження: 36000 м.Полтава, вул.Соборності, 36, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Клімова Олена Володимирівна, місце знаходження: 36040 м. Полтава, вул. Європейська,6.

Повне рішення складено 20 лютого 2024 року.

Суддя Л.І.Савченко