УХВАЛА

05 квітня 2024 року м. Кропивницький

справа № 401/2037/22

провадження № 22-з/4809/6/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М. , Чельник О. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»,

розглянувши в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про ухвалення додаткового рішення (постанови) у справі ЄУН 401/2037/22, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області (суддя Іващенко В. М.) від 22.02.2023,

ВСТАНОВИВ:

24.08.2022 ОСОБА_1 пред`явила позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр») та просила стягнути на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 26.04.2022 по 11.07.2022 в сумі 22986,62 грн та судові витрати.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.02.2023 позов ОСОБА_1 задоволено.

Суд стягнув з ТОВ «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 22986,62 грн, а також компенсацію понесених нею судових витрат - судового збору в сумі 992,40 грн.

Відповідач ТОВ «Споживчий центр» подав до суду апеляційну скаргу у якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградській області від 22 лютого 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 30.06.2023 вимоги апеляційної скарги ТОВ «Споживчий центр» задоволено частково. Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.02.2023 змінено шляхом викладення його мотивувальну частину в редакції цієї постанови, а також частково змінено резолютивну частину рішення шляхом зменшивши стягнуваного з ТОВ «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку з 22986,62 грн до 2000,00 грн. крім того, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» 1359,09 грн судового збору. В інших частинах рішення суду першої інстанції залишено без змін.

До Кропивницького апеляційного суду надійшла заява ТОВ «Споживчий центр» про ухвалення додаткового рішення (постанови) щодо розподілу судових витрат.

В обґрунтування заяви зазначено, що в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2 з ТОВ «Споживчий центр» були списані грошові кошти в сумі 26445, 92 грн, в тому числі і судовий збір у розмірі 992,40 грн, що був стягнутий за рішенням суду першої інстанції.

12.07.2024, після ухвалення постанови Кропивницьким апеляційним судом, на рахунок ТОВ «Споживчий центр» від приватного виконавця Авторгова А. М. надійшли кошти з призначенням платежу: «Повернення надлишково стягнутих сум у виконавчому провадженні № НОМЕР_2», за виключенням судового збору у розмірі 992,40 грн, оскільки в резолютивній частині постанови Кропивницького апеляційного суду від 30.06.2023 не було зазначено про зменшення стягнення судового збору з Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 за подання позовної заяви.

ТОВ «Споживчий центр» просить ухвалити додаткове судове рішення, яким зазначити в резолютивній частині про зменшення стягненого з ТОВ «Споживчий центр» судового збору з 992,40 грн до 86,34 грн за подання позивачем до суду першої інстанції позовної заяви, або ухвалити додаткове судове рішення, яким зазначити в регулятивній частині про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» різницю за стягнутий судовий збір за подання позивачем до суду першої інстанції позовної заяви в сумі 906,06 грн судового збору, так як судовий збір в сумі 992,40 грн був уже стягнутий з ТОВ «Споживчий центр».

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 25.12.2023 питання про ухвалення додаткового рішення (постанови) про розподіл судових витрат у справі № 401/2037/22 призначено до розгляду в порядку спрощеного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 03.04.2024 виправлено описку у постанові Кропивницького апеляційного суду від 30.06.2023.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи поданої ТОВ «Споживчий центр» заяви, вважає, що остання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

У частинах 1, 3 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За загальним правилом, у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі, процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також окремих процесуальних питань є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти.

Водночас, додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. У разі скасування рішення у справі, ухвалене додаткове рішення втрачає силу. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі.

При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Згідно з п.п. «в» ч. 4 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У цій справі сторони надали суду докази лише щодо своїх витрат на сплату судового збору. Про інші судові витрати та їх розподіл сторони заяв не подавали.

Принцип розподілу судового збору закріплений у ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а саме: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч. 10 ст. 141 ЦПК України).

З мотивувальної та регулятивної частин постанови Кропивницького апеляційного суду від 30.06.2023 вбачається, що апеляційний суд частково задовольнив апеляційну скаргу відповідача, а рішення місцевого суду змінив в частині розміру задоволених позовних вимог, тому витрати сторін на сплату судового збору розподіляються між ними пропорційно.

У постанові Кропивницького апеляційного суду від 30.06.2023 зазначено, що за подання до суду позову позивачка сплатила судовий збір у розмірі 992,40 грн (а. с. 1), а відповідач сплатив за подання до суду апеляційної скарги судовий збір у розмірі 1488,60 грн (а. с. 116).

З огляду на визначений ч. 1 ст. 141 ЦПК України принцип розподілу судового збору, а також те, що позовні вимоги задоволено апеляційним судом на 8,7% (2000 х 100 / 22986,62 = 8,7%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 86,34 грн (992,4 / 100 х 8,7 = 86,34) за подання позивачем до суду першої інстанції позовної заяви.

Натомість з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1359,09 грн (1488,60 / 100 х 91,3 = 1359,09).

З огляду на те, що на позивачку покладається більша компенсація судового збору, а також враховуючи зміст ч. 10 ст. 141 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду вважає за можливе зобов`язати позивачку сплатити на користь відповідача різницю між присудженими сторонам по справі розмірами компенсації судового збору, а саме: 1359,09 - 86,34 = 1272,75 грн.

У зв`язку із цим вони (сторони по справі) звільняються від обов`язку сплачувати одна одній інші частини компенсацій судового збору.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 03.04.2024 виправлено описку, допущену у третьому абзаці резолютивної частини постанови Кропивницького апеляційного суду від 30.06.2023, у цивільній справі ЄУН 401/2037/22, зазначивши правильний розмір судового збору, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» () - «1272,75 грн», замість помилково зазначеного - «1359,09 грн».

Таким чином, зі змісту постанови Кропивницького апеляційного суду від 30.06.2023 вбачається, що за результатами розгляду апеляційної скарги, апеляційний судом вирішено питання про розподіл судових витрат, пропорційно розміру задоволених позовних вимог з урахуванням положень ч. 10 ст. 141 ЦПК України, а тому відсутні підстави передбачені частиною 1 ст. 270 ЦПК України для ухвалення додаткового судового рішення.

Цивільним процесуальним кодексом не передбачено можливості повторного вирішення питання про розподіл судових витрат судом, який ухвалив відповідне судове рішення.

У разі незгоди з висновком суду апеляційної інстанції, в тому числі і в частині розподілу, перерозподілу чи не розподілу судових витрат, учасники справи мають право оскаржити його у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Керуючись ст. 133, 141, 270, 382,384 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про ухвалення додаткового рішення (постанови) у справі № 401/2037/22.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. М. Єгорова

О. І. Чельник