УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 45/3993/17

провадження № 61-1657ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 липня 2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 13 грудня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: в. о. заступника начальника Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пісна Валентина Сергіївна, державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Філіпова Мар`яна Миколаївна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання

дій незаконними, зобов`язання вчинити дії та визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії працівників Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса)

(далі - Подільський ВДВС Південного МУМЮ (м. Одеса)) Пісної В. С.

та Філіпової М. М. у виконавчих провадженнях № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2,

про визнання їх дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії та визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

Скарга мотивована тим, що 16 березня 2023 року в рамках виконавчих проваджень № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 державними виконавцями Подільського ВДВС у місті Кропивницькому Південного МУМЮ (м. Одеса) Пісною В. С.

та Філіповою М. М. було здійснено проникнення до місця його проживання, а саме до його кімнати в квартирі

АДРЕСА_1 . Під час проникнення до його житла описано та арештовано усе належне йому майно. Після цього через заміну замків у нього відсутня можливість користуватися своїм житлом та майном.

Вважав дії державних виконавців щодо його виселення незаконними, оскільки воно здійснено без його присутності та присутності понятих і працівників поліції,

та за відсутності рішення суду, яке б дозволяло примусове проникнення до його житла.

Крім того, скаржник вказував про неможливість участі у виконавчих діях саме

16 березня 2023 року та повідомив державних виконавців про це заявою

від 10 березня 2023 року, в якій вказав, що він перебуватиме у службовому відрядженні, а тому державні виконавці повинні були відкласти проведення вказаних виконавчих дій.

Також вказував на те, що виконавчі листи у справі № 405/3993/17 про виселення скаржника є такими, що не підлягають виконанню, оскільки у постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 405/3889/20 вказано,

що скаржник має право проживати у вказаному житловому приміщенні.

На підставі наведеного просив:

- визнати незаконними дії працівників Подільського ВДВС у місті Кропивницькому Південного МУМЮ (м. Одеса) Пісної В. С. та Філіпової М. М. щодо його виселення 16 березня 2023 року з квартири

АДРЕСА_1 ;

- вселити його у зазначену квартиру на підставі постанови Верховного Суду

від 05 жовтня 2022 року у справі № 405/3889/20;

- визнати виконавчий лист № 405/3993/17, виданий 27 грудня 2022 року Ленінським районним судом м. Кіровограда, таким, що не підлягає виконанню;

- визнати виконавчий лист № 405/3993/17, виданий 04 січня 2023 року Ленінським районним судом м. Кіровограда, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 липня 2023 року, залишеною без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 13 грудня 2023 року, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні скарги.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що саме по собі перебування боржника на роботі не є перешкодою для його виселення або підставою для відкладення проведення виконавчих дій у розумінні статті 32 та абзацу 2 частини другої статті 66 Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстави для відкладення проведення виконавчих дій у державних виконавців були відсутні.

Крім того, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний, відмовляючи у задоволенні скарги в частині вселення скаржника на підставі судового рішення, зазначав, що такі вимоги не стосуються рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення і не можуть бути розглянуті судом в рамках судового контролю за виконанням судового рішення у цивільній справі № 405/3993/17 за скаргою учасника виконавчого провадження.

25 січня 2024 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернувся

до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 липня 2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 13 грудня 2023 року, у якій заявник, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 липня 2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 13 грудня 2023 року і ухвалити нове рішення про задоволення скарги.

Касаційна скарга надійшла з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копію постанови Кропивницького апеляційного суду від 13 грудня

2023 року заявник отримав засобами поштового зв`язку 18 січня 2024 року,

що підтверджується доданими до касаційної скарги доказами.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку

на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів

з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що наявні підстави для поновлення цього строку, оскільки причини його пропуску є поважними, зокрема касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення заявнику такого судового рішення.

Касаційна скарга мотивована тим, що дії щодо його виселення, які відбулися

16 березня 2023 року, вчинені державними виконавцями без його присутності,

за відсутності рішення суду, яке б дозволяло примусове проникнення до його житла, без участі в цій процедурі понятих, чиї персональні дані дозволяли

б належним чином їх ідентифікувати (повні прізвище, ім`я, по батькові та адреси проживання чи реєстрації), а також без участі працівників поліції.

Зазначає, що про неможливість своєї участі у виконавчих діях 16 березня

2023 року завчасно повідомив обох державних виконавців відповідною письмовою заявою, в якій зазначав, що по 16 березня 2023 року включно перебуватиме за межами міста Кропивницького через службове відрядження.

За таких обставин державні виконавці відповідно до положень статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» мали вирішити питання про відкладення проведення ними виконавчих дій на інший день.

Крім того вказує, що державні виконавці здійснювали виконавчі дії щодо його виселення під час повітряної тривоги, внаслідок чого знехтували всіма правилами безпеки, які закріплені на законодавчому рівні.

Перевіривши доводи касаційної скарги, оскаржувані судові рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження

у цій справі.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання

про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити

у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду апеляційному порядку.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Виходячи з матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень, Верховний Суд доходить висновку, що скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 червня 2022 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 29 листопада 2022 року, усунуто ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом примусового виселення ОСОБА_1 із вказаної квартири без надання іншого житлового приміщення.

На підставі вказаних рішень Ленінським районним судом м. Кіровограда видані виконавчі листи.

Судові рішення у справі № 405/3993/17 залишені без змін постановою Верховного Суду від 08 лютого 2023 року.

На виконанні у Подільському ВДВС у місті Кропивницькому Південного МУМЮ

(м. Одеса) з 10 січня 2023 року до 16 березня 2023 року перебувало виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа

№ 405/3993/17, виданого 04 січня 2023 року Ленінським районним судом

м. Кіровограда про виселення, стягувач - ОСОБА_3 , боржник - скаржник ОСОБА_1 , державний виконавець - Філіпова М. М.

Також на виконанні в Подільському ВДВС у місті Кропивницькому Південного МУМЮ (м. Одеса) з 17 січня 2023 року до 16 березня 2023 року перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 405/3993/17, виданого 27 грудня 2022 року Ленінським районним судом

м. Кіровограда про виселення, стягувач - ОСОБА_2 , боржник - скаржник ОСОБА_1 , державний виконавець - Пісна В. С.

22 лютого 2023 року державний виконавець Філіпова М. М. у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 направила боржнику ОСОБА_1 повідомлення

про проведення запланованих виконавчих дій, яким зобов`язала його 16 березня 2023 року о 09 год 00 хв з`явитися за адресою:

АДРЕСА_2 , та надати доступ до приміщення для проведення виконавчих дій. Зазначене повідомлення боржник отримав 28 лютого 2023 року.

Також 22 лютого 2023 року державний виконавець Пісна В. С. в рамках виконавчого провадження № 707177123 направила боржнику ОСОБА_1 повідомлення про проведення запланованих виконавчих дій, яким зобов`язала його 16 березня 2023 року о 09 год 00 хв з`явитися за адресою:

АДРЕСА_2 для проведення виконавчих дій. Зазначене повідомлення боржник отримав 28 лютого 2023 року.

13 березня 2023 року боржник подав до Подільського ВДВС у місті Кропивницькому Південного МУМЮ (м. Одеса) клопотання, в якому просив перенести проведення виконавчих дій у виконавчих провадженнях № НОМЕР_1

та НОМЕР_2 у зв`язку з перебуванням його у відрядженні та необхідністю виспатися після нічних чергувань. Доказів відрядження боржником до клопотання не додано.

Згідно з актом державного виконавця Філіпової М. М. від 16 березня 2023 року,

за участю понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , дільничних офіцерів поліції Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Валан А. С. та Піскун М. В. , було проведено виселення боржника з квартири АДРЕСА_1 із демонтажем замків його кімнати, а тому рішення суду виконано.

Крім того, 16 березня 2023 року державним виконавцем Філіповою М. М. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та накладено арешт на речі та майно боржника ОСОБА_1 , які були виявлені у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , які передані

на відповідальне зберігання стягувачу ОСОБА_3 .

Згідно з актом державного виконавця Пісної В. С. від 16 березня 2023 року,

за участю понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , дільничного офіцера поліції Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Піскун М. В., було проведено виселення боржника з квартири

АДРЕСА_1 із демонтажем замків його кімнати, а тому рішення суду виконано.

Крім того, 16 березня 2023 року державним виконавцем Пісною В. С. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та накладено арешт на речі та майно боржника ОСОБА_1 , які були виявлені у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , які передані

на відповідальне зберігання стягувачу ОСОБА_2

16 березня 2023 року державним виконавцем Філіповою М. М. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2 у зв`язку

з повним виконанням рішення суду.

Також 16 березня 2023 року державним виконавцем Пісною В. С. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 у зв`язку

з повним виконанням рішення суду.

20 березня 2023 року боржник ОСОБА_1 подав до Подільського ВДВС

у місті Кропивницькому Південного МУМЮ (м. Одеса) клопотання, в якому просив долучити до матеріалів виконавчих проваджень № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 табель з використання часу за березень 2023 року, який відображає чергування боржника за місцем роботи.

З табелю використання робочого часу встановлено, що за березень 2023 року

у ТОВ «Знам`янське ХПП» охоронець ОСОБА_1 з 01 березня 2023 року

по 15 березня 2023 року включно перебував у денному патрулі та на посту № 1 вночі.

Проте як встановлено судами попередніх інстанцій докази перебування скаржника у відрядженні саме 16 березня 2023 року у матеріалах справи відсутні,

а також відсутні докази щодо поважності причин неявки боржника 16 березня 2023 року з 09 год 00 хв до 16 год 00 хв до відповідного приміщення на вимоги державних виконавців від 22 лютого 2023 року.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим

до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, основним призначенням стадії виконавчого провадження є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому

та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі

дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів

у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Також, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 66 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення про його виселення самостійно державний виконавець виконує його примусово.

За частиною другою статті 66 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець призначає день і час примусового виселення,

про що письмово інформує боржника. Боржник вважається повідомленим

про його примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою,

за якою має здійснюватися виселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового виселення, під час виконання рішення про виселення боржника не є перешкодою для його виселення.

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 66 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виселення здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції. Якщо виконання рішення здійснюється

за відсутності боржника, державний виконавець зобов`язаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання стягувачу

або іншій особі, визначеній державним виконавцем

Якщо виконання рішення здійснюється за відсутності боржника, державний виконавець зобов`язаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання стягувачу або іншій особі, визначеній державним виконавцем.

Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове виселення.

Як встановлено судами попередніх інстанцій боржник був належно повідомлений про день і час примусового виселення, під час виконання рішення про виселення боржника, саме примусове виселення здійснювалося у присутності понятих

за участю працівників поліції. Окрім того, у зв`язку з відсутністю боржника державні виконавці провели опис майна та передали його для відповідального зберігання стягувачу.

При цьому судами попередніх інстанцій зроблено правильний висновок,

що скаржник помилково ототожнює примусове проникнення до житлових та інших приміщень та примусове проникнення до житлових та інших приміщень у зв`язку

з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника, які за своєю суттю є різними правовими поняттями та видами виконавчих дій.

Так, згідно з пунктом 4 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» примусове проникнення до житлових та інших приміщень у зв`язку

з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника і рішення

про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду, тобто рішення суду про виселення боржника, а не рішення суду про примусове проникнення до приміщення.

У цьому випадку, примусове проникнення до житлового приміщення у зв`язку

з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника і рішення

про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснено виконавцями на підставі рішення суду у цивільній справі № 405/3993/17

про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) шляхом виселення боржника.

Крім того, згідно з статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження»

за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів.

Суди встановили, що скаржником не доведено наявності обставин,

які перешкоджали проведенню виконавчих дій або інших підстав, внаслідок виникнення яких скаржник був позбавлений можливості скористатися правами, наданими йому Законом України «Про виконавче провадження».

Суди встановили, що докази перебування скаржника у відрядженні 16 березня 2023 року, як і перебування скаржника на роботі 16 березня 2023 року у матеріалах справи відсутні. Відсутні докази і того, що підтверджують поважність причин неявки скаржника 16 березня 2023 року з 09 год 00 хв до 16 год 00 хв до відповідного приміщення на вимоги державних виконавців від 22 лютого

2023 року.

Отже, правильними є висновки судів попередніх інстанцій, що саме по собі перебування боржника на роботі не є перешкодою для його виселення

або підставою для відкладення проведення виконавчих дій у розумінні статті

32 та абзацу 2 частини другої статті 66 Закону України «Про виконавче провадження». Тому підстави для відкладення проведення виконавчих

дій у державних виконавців були відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено,

суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин суди дійшли правильного висновку, що під час примусового виконання виконавчих проваджень № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 щодо виселення боржника державні виконавці діяли відповідно до вимог чинного законодавства

та в межах своїх повноважень.

При цьому суди виснували про те, що вимоги скаржника про вселення у житлове приміщення на підставі постанови Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року

в справі № 405/3889/20, визнання виконавчих листів № 405/3993/17, виданого

27 грудня 2022 року Ленінським районним судом м. Кіровограда,

та № 405/3993/17 2/405/97017, виданого 04 січня 2023 року Ленінським районним судом м. Кіровограда, такими, що не підлягають виконанню, не стосуються рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, а тому не можуть бути розглянуті судом в межах судового контролю за виконанням судового рішення у цивільній справі № 405/3993/17

за скаргою учасника виконавчого провадження.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції, з висновок якого погодився апеляційний суд, дійшов до правильного висновку, що скарга ОСОБА_1

є необґрунтовано та задоволенню не підлягає, оскільки при примусовому виконанні виконавчих проваджень № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 під час виселення боржника державні виконавці діяли відповідно до вимог чинного законодавства

та в межах своїх повноважень.

Доводи касаційної скарги про те, що дії щодо його виселення, вчинені державними виконавцями 16 березня 2023 року без його присутності, за відсутності рішення суду, яке б дозволяло примусове проникнення до його житла, без участі в цій процедурі понятих, чиї персональні дані дозволяли б належним чином

їх ідентифікувати (повні прізвище, ім`я, по батькові та адреси проживання

чи реєстрації), а також без участі працівників поліції не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються встановленими обставинами справи.

Також спростовуються фактичними обставинами справи доводи касаційної скарги про повідомлення державних виконавців про неможливість участі

ОСОБА_1 у виконавчих діях 16 березня 2023 року, та перебування його

за межами міста Кропивницького у службовому відрядженні до 16 березня

2023 року.

Доводи касаційної скарги про здійснення державними виконавцями виконавчих

дії щодо його виселення під час повітряної тривоги не заслуговують на увагу, оскільки заявником не надано доказів, що підтверджують вчинення вказаних

дій державними виконавцями саме під час оголошення повітряної тривоги.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні скарги, оскільки під час примусового виконання виконавчих проваджень № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 щодо виселення боржника державні виконавці діяли відповідно до вимог чинного законодавства та в межах своїх повноважень.

З урахуванням того, що правильне застосування судами попередніх інстанцій законодавства України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо

їх застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення

для формування єдиної правозастосовної практики, а наведені у ній доводи

не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1

на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 липня 2023 року

та постанову Кропивницького апеляційного суду від 13 грудня 2023 року

є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 липня 2023 року та постанови Кропивницького апеляційного суду від 13 грудня 2023 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду

м. Кіровограда від 17 липня 2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 13 грудня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: в. о. заступника начальника Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пісна Валентина Сергіївна, державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Одеса) Філіпова Мар`яна Миколаївна, ОСОБА_2 , Підіпригора Євген Павлович, про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії та визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська