Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3416/22
Провадження № 2/935/55/24
РІШЕННЯ

Іменем України

12 лютого 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Янчук В.В.,

за участі секретаря- Кумечко С.М.,

сторін:

відповідача ОСОБА_1 ,

третьої особи - ОСОБА_2 ,

представника третьої особи - Василевської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Чевкоти Олени Анатоліївни, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії незаконною,-

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач ОСОБА_3 звернувсь до суду з позовом до відповідача приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Чевкоти О.А. про визнання постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії незаконною.

В обгрунтвування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . 05.09.2016 р. до приватного нотаріуса Житомирського ( у 2016 р. Коростишівського) районного нотаріального округу Житомирської області Чевкоти О.А. звернувсь ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , на підставі чого було заведено спадкову справу до майна померлої № 51/2016. З заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулась також ОСОБА_5 . Інші спадкоємці з будь-якими заявами до нотаріуса не звертались. Згідно Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), заповіт від імені померлої ОСОБА_4 відсутній. Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 17.11.2016 ( справа № 280/1399/16-ц) встановлено, що ОСОБА_3 є троюрідним братом померлої ОСОБА_4 . Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 24.02.2021 р. встановлено, що ОСОБА_5 та померла ОСОБА_4 є троюрідними сестрами. У задоволенні позову ОСОБА_5 в частині визнання права на спадкування відмовлено. Відповідно до матеріалів спадкової справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є троюрідними братом та сестрою померлої ОСОБА_4 , спадщину прийняли. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла. З огляду на те, що рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 24.02.2021 позов ОСОБА_5 в частині визнання права ОСОБА_5 на спадкування за померлою ОСОБА_4 було залишено без задоволення, ОСОБА_3 , як єдиний спадкоємець звернувсь до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру та гараж після померлої ОСОБА_4 та просив видати свідоцтво про право на спадщину з розміром його частки у спадковому майна 1 (ціла квартира і цілий гараж). Однак, відповідач за результатами розгляду заяви позивача прийняла постанову від 17.11.2022 р. № 99/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на те, що такі нотаріальні дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не можуть бути вчинені нібито у зв`язу із тим, що вказана вимога суперечить законодавсту, не відповідає розміру частки позивача у праві на спадщину після померлої ОСОБА_4 .

Відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії є неправомірною, нотаріусом було грубо проігноровано відомий їй факт, про те, що питання визнання права ОСОБА_5 на спадкування після померлої ОСОБА_4 вже вирішувалось в судовому порядку та позовні вимоги ОСОБА_5 в частині визнання права на спадкування залишено без задоволення.

Таким чином постанова приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Чевкоти О.А. вих. № 99/03-31 від 17.11.2022 про відмову у вчиненні нотаріальної дії підлягає визнанню незаконною.

За вказаних обставин позивач вимушений звернутись до суду та просить : визнати незаконною постанову приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Чевкоти О.А., вих. № 99/03-31 від 17.11.2022 про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідач - приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Чевкота О.А. подала до суду відзив відносно позовних вимог. В обгрунтуваня відзиву зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 , яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . 05.09.2016 р. до приватного нотаріуса Житомирського ( у 2016 р. Коростишівського) районного нотаріального округу Житомирської області Чевкоти О.А. звернувсь ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , на підставі чого було заведено спадкову справу до майна померлої № 51/2016. Також, 28.10.2016 р. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернулась ОСОБА_5 . Інші спадкоємці з будь-якими заявами до нотаріуса не звертались. Згідно Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), заповіт від імені померлої ОСОБА_4 відсутній. Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 17.11.2016 ( справа № 280/1399/16-ц) встановлено, що ОСОБА_3 є троюрідним братом померлої ОСОБА_4 . Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 24.02.2021 р. встановлено, що ОСОБА_5 та померла ОСОБА_4 є троюрідними сестрами. У задоволенні позову ОСОБА_5 в частині визнання права на спадкування відмовлено.

Отже, спадкоємцями ОСОБА_4 є її троюрідний брат ОСОБА_3 в частці та троюрідна сестра ОСОБА_5 в частці, вказані спадкоємці вчасно подали до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. Рішення про усунення ОСОБА_5 від права на спадкування після померлої ОСОБА_4 , відповідно до норм 1224 ЦК України не приймалось. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії з питань видачі свідоцтва про право на спадщину на цілу частку спадкового майна винесена правомірно, а позов є таким що не підлягає задоволенню.

Заяви, клопотання учасників справи.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 та представник позивача адвокат Конюшко Д.Б. не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом було вжито заходи, щодо проведення судового засідання в режимі ВКЗ за участі представника позивача ОСОБА_6 , з використанням власних технічнх засобів, однак представник на зв`язок не вийшов. До суду представник позивача, адвокат Конюшко Д.Б. подав клопотання про проведення розгляду срави за відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Відповідач - приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Чевкота О.А у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, в їх задоволенні просила відмовити, з мотивів та доводів, що викладені у відзиві.

Третя особа ОСОБА_2 та її представник адвокат Василевська О.А., щодо позовних вимог заперечили, в їх задоволенні просили відмовити. Відповідно до усних та письмових пояснень, зазначили, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України є спадкоємцями п`ятої черги до майна померлої ОСОБА_4 , в рівних частках, а саме по . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла. Спадкоємцем після її смерті є ОСОБА_2 . Відсутність реєстрації права власності на спірну квартиру за ОСОБА_5 у відповідній частці, а також відсутність свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 не є перешкодою для реалізації ОСОБА_2 права на прийняття спадщини у відповідній частці. Таким чином, приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області правомірно винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.11.2022 р. ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, гараж, з розміром частки ОСОБА_3 у спадковому майні 1 ( ціла квартира, гараж) після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв`язку з заявленою невідповідністю розміру частки у праві на спадщину. Процесуальні дії у справі.

03.03.2023 р. ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 27.03.2023 р. витребувано копію спадкової справи № 51/2016 до майна померлої, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 . Інформацію про наявність або відсутність заведеної спадкової справи після смерті ОСОБА_5 а в разі наявності інформацію про коло спадкоємців, після смерті останньої.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 03.05.2023 р. до участі в справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору залучено ОСОБА_2

13.06.2023 р. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права, які застосовує суд, мотиви суду.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 , яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

05.09.2016 р. до приватного нотаріуса Житомирського ( у 2016 р. Коростишівського) районного нотаріального округу Житомирської області Чевкоти О.А. звернувсь ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , на підставі чого було заведено спадкову справу до майна померлої № 51/2016.

28.10.2016 р. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 також звернулась ОСОБА_5 .

Інші спадкоємці з будь-якими заявами до нотаріуса не звертались.

Згідно Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), заповіт від імені померлої ОСОБА_4 відсутній.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 17.11.2016 ( справа № 280/1399/16-ц), яке набрало законної сили 29.11.2016 р., встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є троюрідним братом померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 .

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 24.02.2021 р. (справа 935/1922/19) встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та померлою, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 що останні є троюрідними сестрами. У задоволенні позову ОСОБА_5 в частині визнання права на спадкування відмовлено. Як зазначено у мотивувальній частині рішення суду позовні вимоги в частині визнання права на спадкування задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними і таке право може не визнаватись чи оспорюватись після його встановлення ( набуття) (ст. 392 ЦК України), а позивач на даний час не набула права власності. Вказане рішення суду було предметом розгляду судом апеляційної та касаційної інстанції, набрало законної сили 17.06.2021 р.

14 листопада 2022 р. позивач ОСОБА_3 звернувсь до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Чевкоти О.А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно (квартиру та гараж), визначивши розмір його частки у спадовому майні 1 (ціла квартира і цілий гараж).

Постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Чевкоти О.А. від 17.11.2022 № 99/02-31 ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, гараж, з розміром частки ОСОБА_3 у спадковому майні - 1 (ціла квартира і цілий гараж), після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з заявленою невідповідністю розміру частки у праві на спадщину.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Згідно частини першої та другої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (статті 50 Закону України «Про нотаріат»).

Тлумачення статті 50 Закону України «Про нотаріат» свідчить, що слід розмежовувати оскарження: 1) нотаріальної дії, 2) відмови у вчиненні нотаріальної дії; 3) нотаріального акта.

Порядок правового регулювання діяльності органів та посадових осіб нотаріату в Україні визначено Законом України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року.

Частиною 1 ст.1 Законом України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Як наголошується Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ з посиланням на Постанову Пленуму ВССУ «Про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року, можливість оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні забезпечує законність нотаріального провадження і захист прав та інтересів учасників нотаріального процесу. Судовий контроль за діяльністю нотаріусів має забезпечити виправлення нотаріальних помилок, тлумачення чинного законодавства та сприяти дотриманню законності у сфері цивільних правовідносин, що виникають із вчинення нотаріальних дій.

У відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Закон України «Про нотаріат» поділяє об`єкти судового оскарження в межах нотаріального процесу на три групи: нотаріальні дії; відмова у вчиненні нотаріальних дій; нотаріальні акти.

Обов`язок нотаріуса та відповідної посадової особи вчиняти нотаріальні дії передбачений ч.3 ст.49 Закону України «Про нотаріат», де встановлено заборону безпідставної відмови в її вчиненні.

Перелік підстав для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій, визначено ст.49 Закону України «Про нотаріат» і він не є вичерпним.

За наявності умов, передбачених ст.49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства.

У відповідності до ч.2 ст.50 Закону України «Про нотаріат», право на оскарження нотаріальної дії чи акта або відмови у її вчиненні, має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Порядок оформлення спадщини та видачі свідоцтв про право на спадщину регулюється главою 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , який затверджено наказом МЮ України № 296/5 від 22.02.2012 року.

Згідно з п.п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Пунктом 4.14. Порядку при видачі свідоцтва про право на спадщину визначено, що нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо ( ч. 1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат»).

Згідно ст.68 Закону України «Про нотаріат», нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Згідно п.1.3 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку.

Рішень про усунення ОСОБА_5 від права на спадкування після померлої ОСОБА_4 матеріали справи не містять.

Отже, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України є спадкоємцями п`ятої черги до майна померлої ОСОБА_4 , як троюрідні брат та сестра, в рівних частках, а саме по 1/2.

Таким чином, дії приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Чевкоти О.А. були законними під час винесення постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, гараж, з розміром частки ОСОБА_3 у спадковому майні - 1 (ціла квартира і цілий гараж), після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з заявленою невідповідністю розміру частки у праві на спадщину.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов до висновку що позовні вимоги є такими, що не підлягають до задоволення, з мотивів та доводів, що викладені вище.

З огляду на положення статті 141 ЦПК України та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені стороною позивача розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4,10,12,13, 81, 258,259, 263-268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Чевкоти Олени Анатоліївни, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання постанови приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Чевкоти Олени Анатоліївни від 17.11.2022 р. № 99/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії незаконною - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено: 21 лютого 2024 р.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Чевкота Олена Анатоліївна, місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя В.В.Янчук