КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 755/9318/21-ц

номер провадження: 22-ц/824/1012/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря - Мазурок О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гончарової Ганни Миколаївни на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 квітня 2022 року у складі судді Мальцева Д.О., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позов мотивований тим, що 10 серпня 2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 21 червня 2018 року було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , від якого у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка вказувала, що малолітня дочка ОСОБА_3 проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Зазначає, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяють йому утримувати малолітню дочку, оскільки він працездатний та отримує дохід. Також зазначається, що у сторін є інші діти: ОСОБА_4 , 2004 року народження та ОСОБА_3 , 2007 року народження, які проживають разом з бабусею відповідача по АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене, позивачка ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 04 квітня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Гончарова Г.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким зменшити розмір аліментів, а також вирішити питання про розподіл судових витрат, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у шлюбі сторін народилось троє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У 2013 році подружжя припинили шлюбні відносини, у зв`язку з чим укладено договори між ними про проживання, виховання та сплату аліментів на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до яких місце проживання та утримання спільних малолітніх дітей було визначено за батьком. Мати сплачує аліменти на дітей та здійснює інші виплати, встановлені договорами. Розмір аліментів за взаємною згодою сторін становить не менше 1% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На день укладення вказаних договорів ця сума складала 1286 грн 00 коп, а перерахунок проводиться сторонами самостійно згідно з законодавством. Протягом часу існування договорів між батьками про проживання, виховання та сплату аліментів на ОСОБА_5 та ОСОБА_3 мати одноразово сплатила аліменти у розмірі 3500 грн 00 коп., про що складена розписка, яка скріплена підписами сторін.

Проте, у позовній заяві позивачка не вказала про утримання старших дітей за умовами існуючих договорів. Крім того, вона стверджує, що утримує наймолодшу доньку самостійно, тоді як старші діти проживають з бабусею апелянта.

Вказує, що ОСОБА_4 є студентом національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та здобуває освіту на денній формі навчання. Його навчання та індивідуальні потреби забезпечує відповідач. Донька ОСОБА_3 навчається в 11 класі Лохвицької загальноосвітньої школи №1 (змішана форма навчання) і також знаходиться на утриманні відповідача.

Зазначає, що бабуся, в якої проживають діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , є пенсіонеркою і працює вчителем історії у Лохвицькій загальноосвітній школі № 1. Сукупний дохід бабусі становить приблизно 14 000 грн 00 коп. Тому вона не могла самостійно забезпечувати себе та онуків, діти перебували на матеріальному утриманні батька, який і продовжував забезпечувати їх потреби.

Вказує, що ОСОБА_1 не був обізнаний стосовно подання позову до суду першої інстанції та відкриття провадження у справі, а тому подати докази на заперечення позовних вимог не міг з об`єктивних причин.

Позивачка ОСОБА_2 не скористалась своїм правом на подання суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційногo суду не направила.

Згідно з ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони з 10 серпня 2004 року по 21 червня 2018 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується матеріалами справи. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 21 червня 2018 року у справі №758/12614/17 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Від шлюбу сторони мають трьох дітей: ОСОБА_4 , 2004 року народження; ОСОБА_6 , 2007 року народження; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Малолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_2 , та перебуває на її утриманні.

Інші діти: ОСОБА_4 , 2004 року народження; ОСОБА_3 , 2007 року народження, проживають з матір`ю відповідача за адресою: АДРЕСА_1 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги є обґрунтованими та з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Однак повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін, які вістяться до основних засад цивільного судочинства (ч.3 ст.2 ЦПК України).

До апеляційної скарги представник ОСОБА_1 - адвокат Гончарова Г.М. долучила докази, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, зокрема:

копію договору між батьками про проживання дитини, виховання дитини та сплати аліментів на дитину від 26 грудня 2013 року, а саме щодо утримання спільної доньки позивачки та відповідача ОСОБА_6 , який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ангеловською О.С. (а.с.67-68);

копію договору між батьками про проживання дитини, виховання дитини та сплати аліментів на дитину від 26 грудня 2013 року, а саме щодо утримання спільного сина позивачки та відповідача ОСОБА_4 , який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ангеловською О.С. (а.с.69-70);

копію розписки, відповідно до якої ОСОБА_2 сплатила ОСОБА_1 аліменти у розмірі 3 500 грн 00 коп. на дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.71);

копія студентського квитка ОСОБА_4 , 2004 року народження, згідно з яким він навчається на денній формі в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» (а.с.77);

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 16 серпня 2021 року про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками було направлено на адресу ОСОБА_1 , проте конверт повернувся до суду «за закінченням терміну зберігання», тому відповідач не мав змоги подати до суду першої інстанції свої заперечення та докази, які відповідно не були предметом розгляду у суді першої інстанції.

За таких обставин, відповідач ОСОБА_1 не подав до суду першої інстанції вказані докази з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приймає додані відповідачем до апеляційної скарги докази, які не були подані ним до суду першої інстанції.

За правилами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України передбачені способи виконання батьками такого обов`язку.

Згідно з ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Правовий аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що аліменти на утримання дитини присуджуються тому з батьків, разом з яким фактично проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Отже враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 є працездатною особою, який може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дочки, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на малолітню дочку ОСОБА_3 , яка проживає разом матір`ю ОСОБА_2 .

При цьому, як вбачається із договорів між батьками про проживання дитини, виховання дитини та сплати аліментів на дитину від 26 грудня 2013 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 погоджено місце проживання ОСОБА_4 , 2004 року народження, та ОСОБА_3 , 2007 року народження, разом з батьком. Даними договорами також передбачено зобов`язання ОСОБА_2 по виплаті аліментів на утримання доньки та сина до моменту досягнення ними повноліття або, у разі навчання за денною формою навчання у вищому навчальному закладі, до його закінчення.

Тому, приймаючи до уваги наявність у відповідача на утриманні ще двох дітей, а саме, ОСОБА_4 , 2004 року народження, який продовжує навчання, та ОСОБА_3 , 2007 року народження, враховуючи принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів з урахуванням цих обставин підлягає зменшенню до 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції в частині стягнення розміру аліментів підлягає зміні на підставі ст.376 ЦПК України.

Згідно з ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд ухвалює нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, тому необхідно змінити розподіл судових витрат на підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України, зменшивши розмір судового збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 в дохід держави з 908 грн 00 коп. до 726 грн 40 коп.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гончарової Ганни Миколаївни задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 квітня 2022 року змінити в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) до 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку з цим, змінити розподіл судових витрат, зменшивши розмір судового збору, який підлягає стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави з 908 грн 00 коп. до 726 грн 40 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: