Справа №295/6659/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Єригіної І.М.,

при секретарі судового засідання Барашивець Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про припинення обтяження на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

До Богунського районного суду м. Житомира надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про припинення обтяження на нерухоме майно.

Позивач вказує, що 10 лютою 2005 року між Акціонерним комерційним банком «КИЇВ» (правонаступником якого було Публічне Акціонерне Товариство «Акціонерний Комерційний Банк «Київ») та ОСОБА_1 було укладено Договір № 0105 про відкриття кредитної лінії у відповідності з яким була відкрита відновлювальна відклична кредитна лінія на поповнення обігових коштів, а саме: оплату товарів і послуг. пов`язаних з господарською діяльністю, з лімітом одномоментної заборгованості 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок на строк з 10 лютого 2005 року по 09 лютого 2006 року із сплатою 24 (двадцяти чотирьох) % (відсотків) річних. Строк повернення кредиту був визначений Кредитним договором - 09 лютого 2006 року. В забезпечення своєчасного виконання грошових зобов`язань за вищевказаним Кредитним договором, ОСОБА_1 на підставі договору іпотеки від 10 лютого 2005 року посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. за реєстровим номером 2431 було передано в іпотеку банківській установі нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 (три дріб сімдесят п`ять). Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 24 червня 2015 року № 411 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 25 червня 2015 року № 122 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «АКБ «КИЇВ». 15 травня 2020 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внесено запис № 1004822 про проведення державної реєстрації припинення ПАТ «АКБ «Київ» як юридичної особи. При цьому, після повного виконання зобов`язань за Кредитним договором Іпотекодержатель - ПАТ «АКБ «Київ» не надав довідку про те, що зобов`язання за Кредитним договором виконано в повному обсязі, а також не направив Приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В .Я. заяви про припинення іпотеки та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек записів про обтяження квартиру АДРЕСА_1 (три дріб сімдесят п`ять).

03.06.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 24.02.201-5 № 128 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) - прийнято рішення від 24.02.2015 № 39 "Про запровадження тимчасової адміністрації у її АТ «АКБ «КИЇВ», згідно з яким з 25.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ "КИЇВ», , МФО 322498, місцезнаходження: вул. Богдана Хмельницького, буд. 16-22, м. Київ, Україна, 01601.

На підставі постанови Правління НБУ від 24 червня 2015 р. № 411 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Київ" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 25 червня 2015 р. № 122 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "АКБ "КИЇВ" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "АКБ "КИЇВ" та призначено уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ "АКБ "КИЇВ" Кічука Олега Івановича строком на 1 рік з 25 червня 2015 р. до 24 червня 2016 р. включно.

Відповідно до приписів частини 3 статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) 15 травня 2020 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) внесено запис №1004822 про проведення державної реєстрації припинення Публічного Акціонерного Товариства «Акціонерний Комерційний Банк «Київ», як юридичної особи, а, отже, ліквідація банку вважається завершеною, а сам банк ліквідованим.

На виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 № 61 «Деякі питання участі держави у виведенні з ринку публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ», 19 червня 2015 року Фондом було здійснено передачу активів та зобов`язань ПАТ «АКБ «КИЇВ» на користь AT «УКРГАЗБАНК»

Представник відповідача зазначає, що фонд не є правонаступником неплатоспроможного банку.

З фактичних обставин справи вбачається, що кредитором за кредитним договором та іпотекодержателем за іпотечним договором виступав ПАТ «Акціонерний Комерційний Банк «Київ», а не Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Вказує, що відповідно до ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 04.07.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію ПАТ «Акціонерний Комерційний Банк «Київ» як юридичної особи, а, отже, ліквідація банку вважається завершеною, а сам банк ліквідованим. Повноваження Фонду як ліквідатора ПАТ «Акціонерний Комерційний Банк «Київ» припинено. Визначення відповідача (відповідачів), предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість установлення належності відповідача (відповідачів) й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Таким чином, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора ПАТ «Акціонерний Комерційний Банк «Київ» також є припиненим. ПАТ «Банк Форум ПАТ «Акціонерний Комерційний Банк «Київ» було ліквідовано, при цьому Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є його правонаступником, а лише здійснював владні повноваження щодо введення тимчасової адміністрації (ліквідації) банку та виплати відшкодування за вкладами в порядку, встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, за даними ЄОІС у ПАТ АКБ «КИЇВ» наявний контрагент ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Інформація щодо укладених договорів та відкритих рахунків обліку заборгованості на його ім`я в ЄОІС відсутня.

У зв`язку з чим, просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (неналежний відповідач) про припинення обтяження на нерухоме майно, відмовити повністю.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належними чином.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 10 лютою 2005 року між Акціонерним комерційним банком «КИЇВ» (правонаступником якого було Публічне Акціонерне Товариство «Акціонерний Комерційний Банк «Київ») та ОСОБА_1 було укладено Договір № 0105 про відкриття кредитної лінії у відповідності з яким була відкрита відновлювальна відклична кредитна лінія на поповнення обігових коштів, а саме: оплату товарів і послуг. пов`язаних з господарською діяльністю, з лімітом одномоментної заборгованості 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок на строк з 10 лютого 2005 року по 09 лютого 2006 року із сплатою 24 (двадцяти чотирьох) % (відсотків) річних.

ОСОБА_1 на підставі договору іпотеки від 10 лютого 2005 року посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я. за реєстровим номером 2431 було передано в іпотеку банківській установі нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 (три дріб сімдесят п`ять).

Право власності позивача на квартиру АДРЕСА_1 підтверджується інформаційною довідкою № 366779604 від 21.02.2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з якої також вбачається, що на вказану квартиру накладено обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно №1677403 від 12.05.2005 за договором іпотеки, р. 2431, 10.02.2005, ПН ОСОБА_3 .

Відповідно до Правління Національного банку України від 24.02.201-5 № 128 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) -прийнято рішення від 24.02.2015 № 39 "Про запровадження тимчасової адміністрації у її АТ «АКБ «КИЇВ», згідно з яким з 25.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ "КИЇВ», , МФО 322498, місцезнаходження: вул. Богдана Хмельницького, буд. 16-22, м. Київ, Україна, 01601.

На підставі постанови Правління НБУ від 24 червня 2015 р. № 411 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Київ" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 25 червня 2015 р. № 122, "Про початок процедури ліквідації ПАТ "АКБ "КИЇВ" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "АКБ "КИЇВ" та призначено уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ "АКБ "КИЇВ" Кічука Олега Івановича строком на 1 рік з 25 червня 2015 р. до 24 червня 2016 р. включно.

Відповідно до приписів частини 3 статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) 15 травня 2020 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) внесено запис №1004822 про проведення державної реєстрації припинення Публічного Акціонерного Товариства «Акціонерний Комерційний Банк «Київ», як юридичної особи, а, отже, ліквідація банку вважається завершеною, а сам банк ліквідованим.

За даними ЄОІС у ПАТ АКБ «КИЇВ» наявний контрагент ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Інформація щодо укладених договорів та відкритих рахунків обліку заборгованості на його ім`я в ЄОІС відсутня.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).

У силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту aбo інших вимог, що звичайно ставляться.

Належне виконання також включає в себе виконання зобов`язання належними сторонами, в обумовлені строки, в погодженому a6o визначеному місці тощо. Неналежно проведене виконання не припиняє зобов`язання, а лише тягне за собою покладення на боржника нових обов`язків, які становлять міри цивільно-правової відповідальності (відшкодування збитків, стягнення неустойки тощо).

За змістом ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні i користуванні Іпотекодавця, згідно з яким Іпотекодавець має право в разi невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Так у відповідності до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разi: припинення основного зобов`язання aбo закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання i є дійсною до припинення основного зобов`язання a6o до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий i сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої i речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково a6o у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України).

За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання,так i зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання.

Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 463/3237/16-ц.

Одночасно, звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 відповідачем визначила Фонд гарантування вкладів фізичних осіб як правонаступника ПАТ «АКБ «КИЇВ».

Як вбачається із відзиву відповідача, відповідно до статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 04 липня 2019 року внесено запис про державну реєстрацію припинення Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» як юридичної особи, а отже, ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 та частина перша статті 16 ЦК України).

Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача. Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частина друга статті 51 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України.

За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Аналогічні за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 304/284/18 (провадження № 14-517 цс 19).

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки він є неналежним відповідачем у справі, так як відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 15 травня 2020 року до Єдиного державного реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №1004822 про проведення державної реєстрації припинення ПАТ «АКБ «КИЇВ» як юридичної особи, а, отже, ліквідаційна процедур Банку вважається завершеною, Банк ліквідованим, а повноваження Фонду, як ліквідатора ПАТ «АКБ «КИЇВ», припинено.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958.

Суд зввертає увагу, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У положеннях ст. 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку що позов задоволенню не підлягає, оскільки пред`явлений до неналежного відповідача, що не позбавляє позивача права звернутися до суду з аналогічним позовом до належного відповідача.

Суд звертає увагу, що в постанові ВС від 13.09.2023 р. у справі № 295/7291/20 Касаційний суд визначив, що в ЦК України є прогалина та відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин для випадку, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто, бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Подібною нормою є абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України, відповідно до якої, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, то фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування (абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України). Тому, що коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку згідно з абзацом третім частини четвертої статті 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову судові витати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 523, 564, 572, 575, 598 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про припинення обтяження на нерухоме майно - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Єригіна