справа № 381/1497/23 головуючий у суді І інстанції Осаулова Н.А.
провадження № 22-ц/824/5932/2024 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитпромінвест» на заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитпромінвест» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ТОВ «Кредитпромінвест» звернувся до суду з позовом та просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором у загальному розмірі 25 575 грн. 24 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 листопада 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Є гроші ком» та ОСОБА_1 у порядку Закону України «Про електронну комерцію» було укладено Договір позики «Вигідний» № -2498353 у вигляді електронного правочину за допомогою офіційного веб-сайту https://e-groshi.com/ шляхом його підпису одноразовим ідентифікатором (смс-кодом). Укладенням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись правил, які регламентують порядок надання грошових коштів у позику фізичним особам. 01 лютого 2023 року відбулась заміна сторони-кредитора у договорі з ТОВ «ФК «Є гроші ком» на ТОВ «Кредитпромінвест» у порядку укладання договору про надання фінансових послуг з факторингу. За умовами договору позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 4 000 грн., що за вирахуванням комісії становило 3 900 грн., які одразу після укладення договору були зараховані на банківську картку відповідача. Строк кредитування (строк позики) за договором складає 30 календарних днів. Протягом строку дії договору позики розмір відсотків за користування коштами склав 4,00 % від суми позики щоденно, що за календарний рік становить 1460 % річних. При цьому, з першого дня надання позики до закінчення строку відповідачу може нараховуватись пільгова процентна ставка 2,00% за умови належного виконання зобов`язань. За користування позикою також передбачено одноразову комісію за видачу позики, та комісія за використання позики. Позивач вказує, що ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка на день її формування становить 25 574 грн. та складається з: 4 000 грн. - заборгованості у вигляді тіла позики; 21 158 грн. 24 коп. - заборгованості у вигляді процентів; 416 грн. - заборгованості у вигляді комісії.

Заочним рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2023 року позовні вимоги ТОВ «Кредитпромінвест» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитпромінвест» заборгованість за Договором позики «Вигідний» № -2498353 від 04 листопада 2022 року у сумі 6 300 грн., що складає заборгованість за тілом - 3 900 грн. та нарахованими відсотками - 2 400 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення тіла та відсотків за користування кредитом, комісії, - відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Кредитпромінвест» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відхилених позовних вимог через невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики «Вигідний» № -2498353 від 04 листопада 2022 року у сумі 9 216 грн., що складає заборгованість за тілом - 4 000 грн., відсотками - 4 800 грн., комісіями - 416 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що при розгляді справи судом не були дослідженні наданні позивачем докази правомірності стягнення заявлених сум, що призвело до прийняття рішення, яке підлягає частковому скасуванню. За умовами договору позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 4 000 грн., що за вирахуванням комісії становило 3 900 грн., які одразу після укладення договору були зараховані на банківську картку відповідача. Строк кредитування (строк позики) за договором складає 30 календарних днів.В порушення умов договору позичальником у строк до 03 грудня 2022 року включно не були внесені суми грошових коштів для виконання грошового зобов`язання, у зв`язку з чим відповідно до п.п. 2.3.1. договору в перший день прострочення - 05 грудня 2022 року, за виключенням дня пільгового періоду (04 грудня 2022 року) було здійснено перерахунок процентів за весь строк користування за базовою ставкою за кожен день користування, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № -2498353 від 04 листопада 2022 року станом на 21 березня 2023 року, який наявний в матеріалах справи. Тобто, на 03 грудня 2022 року сума заборгованості з несплачених процентів, нарахованих в строки дії договору №-2498353, становить 4 800 грн.: 4 000 грн. (тіло кредиту)*4% = 160 грн. в день; 160 грн. в день*30 днів (строк Позики) = 4 800 грн. Судом при прийняті рішення не були враховані зазначені умови Договору, та при розрахунку суми процентів, нарахованих в строки кредитування за Договором №-2498353, було застосовано пільгову процентну ставку 2%, яка діє за умови додержання строків зобов`язання. Таким чином, сума процентів, нарахованих в строки дії договору №-2498353, що підлягає стягненню становить 4 800 грн., а не 2 400 грн., як зазначено в судому рішенні. Крім того, посилаючись на постанову Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 666/4957/15-ц, судом не було враховано, що предметом розгляду в даній справі, був кредитний договір від 23 березня 2007 року, а тому і висновки зроблені під час розгляду справи можна застосовувати лише до тих правових відносин, що виникли до набрання чинності Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, судом неправомірно відмовлено в стягненні комісії у розмірі 416 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 04 листопада 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Є гроші ком» та ОСОБА_1 у порядку Закону України «Про електронну комерцію» було укладено Договір позики «Вигідний» №-2498353 (далі - кредитний договір, договір кредиту) у вигляді електронного правочину за допомогою офіційного веб-сайту https://e-groshi.com/ шляхом його підпису одноразовим ідентифікатором (смс-кодом). Укладенням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись правил, які регламентують порядок надання грошових коштів у позику фізичним особам (а.с. 34-47).

За умовами договору позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 4 000 грн., що за вирахуванням комісії становило 3 900 грн., які одразу після укладення договору були зараховані на банківську картку відповідача. Строк кредитування (строк позики) за договором складає 30 календарних днів, позика мала бути повернута у термін до 03 грудня 2022 року включно. Протягом строку дії договору позики розмір відсотків за користування коштами склав 4,00 % від суми позики щоденно, що за календарний рік становить 1460 % річних.

За користування позикою також передбачено одноразову комісію за видачу позики, комісію за використання позикою та інші види комісії з супроводження обслуговування кредиту.

04 листопада 2022 року на рахунок позичальника було перераховано кредитні кошти у розмірі 3 900 грн. (а.с. 10).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами досягнуто згоду, щодо всіх істотних умов договору кредиту, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Проте, пункти договору кредиту про сплату комісії, а також щомісячної комісії за обслуговування кредиту є нікчемними. Умови кредитного договору, які передбачають сплату комісій, є нікчемними та визнання їх недійсними судом не вимагається, а тому, стягнення комісії у судовому порядку є неприйнятним. Строк кредитування за умовами договору становить 30 днів, а тому нарахування процентів після закінчення строку дії договору є неприпустимим.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

З урахуванням порядку надання грошових коштів позивачем та вимог ЗУ «Про електронну комерцію», та того, що надана позивачем копія електронного кредитного договору містить СМС код - який є одноразовим ідентифікатором, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про факт укладення між сторонами договору кредиту.

За умовами договору позики «Вигідний» №-2498353 від 04 листопада 2022 року позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 4 000 грн.

В матеріалах справи наявна квитанція від 04 листопада 2022 року, яка підтверджує перерахунок ТОВ «ФК «Є гроші ком» кредитних коштів відповідачу у розмірі 3 900 грн.

Відповідно до п. 2.4. цього Договору, Позичальник сплачує наступні комісії, пов`язані з укладенням та обслуговуванням цього Договору: одноразова комісія за видачу Позики у розмірі 2.50% але не менше 100 грн. від суми позики, яка підлягає сплаті в момент надання Позики шляхом її утримання Позикодавцем із суми позики та стягується за оформлення цього Договору.

Так, одноразова комісія за видачу позики у сумі 100 грн. була сплачена в момент надання позики шляхом її утримання позикодавцем із суми позики.

Відтак, сума 100 грн. є правомірно утриманою за оформлення договору позики Позикодавцем та не впливає на загальну суму тіла кредиту.

Оцінюючи вказані докази, апеляційний суд вважає, що такі докази підтверджують отримання відповідачем коштів у сумі 4 000 грн. за кредитним договором.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги банку щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 4 000 грн. підлягають задоволенню. При цьому, оскільки судом першої інстанції в зазначеній частині частково задоволені позовні вимоги на суму 3 900 грн., то сума, що підлягає стягненню складає 100 грн. В задоволеній частині позовних вимог рішення суду не оскаржувалось.

Щодо стягнення відсотків за користування кредитом, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п. 2.2 Договору строк кредитування (строк Позики) за цим Договором складає 30 (тридцять) календарних днів, позика має бути повернута у термін до 03 грудня 2022 року включно.

Згідно п.п. 2.3.1. Договору за користування Позикою Позичальник сплачує проценти за користування коштами за фіксованою процентною ставкою на наступних умовах:

Розмір процентів за користування коштами складає 4.00% від Суми Позики в день, що за календарний рік становить 1460% річних.

При цьому, з першого дня надання позики (день перерахування грошових коштів на банківський рахунок Позичальника) до закінчення строку згідно п. 2.2. цього Договору (тобто до 03 грудня 2022 року включно). Позичальнику здійснюється нарахування пільгової процентної ставки 2.00%.

Відтак, Позикодавцем, на умовах лояльності та задля заохочення клієнтів надано знижку на фіксовану проценту ставку, яка застосовується у разі належного виконання позичальником свої зобов`язань, в іншому ж випадку, прострочення виконання грошових зобов`язань позикодавець здійснив перерахування процентів за фіксованою процентною ставкою, але в межах строку кредитування.

Якщо Позичальником буде порушено строки виконання зобов`язань згідно даного Договору, то в перший день прострочення, за виключенням дня пільгового періоду за п. 4.1.1. проводиться перерахунок процентів за весь строк користування позикою за базовою процентною ставкою за кожен день користування. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за позикою.

Відповідно до п.п. 4.1.1. Договору у разі допущення прострочення виконання грошових зобов`язань Позичальник автоматично у перший день прострочення отримує пільговий період без нарахувань штрафних санкцій. Пільговий період надається один раз протягом всього строку кредитування та складає 1 (один) календарний день, протягом якого Позичальник зобов`язаний сплатити прострочену суму заборгованості.

Таким чином, оскільки за умовами договору відповідач повинен був повернути грошові кошти у строк до 03 грудня 2022 року включно, то в перший день прострочення, за виключенням пільгового періоду, тобто 05 грудня 2022 року, було здійснено перерахунок процентів за весь строк користування за базовою ставкою за кожен день користування.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа №14-154цс18).

При цьому, судом першої інстанції під час ухвалення рішення по суті не були враховані зазначені умови договору та при розрахунку суми процентів, нарахованих в строки кредитування за Договором №-2498353, було застосовано пільгову процентну ставку 2%, яке діє за умови додержання строків зобов`язання.

Таким чином, заборгованість по відсоткам за користування кредитом в межах дії строку кредитного договору, складає 4 800 грн.: 4 000 грн.(тіло кредиту)*4% =160 грн. в день; 160 грн. в день*30 днів (строк позики) = 4 800 грн. та у зв`язку з вищевикладеним підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Разом з тим, оскільки судом першої інстанції в зазначеній частині частково задоволені позовні вимоги на суму 2 400 грн., то сума, що підлягає стягненню складає 2 400 грн. В задоволеній частині позовних вимог рішення суду не оскаржувалось.

Що стосується вимог позивача щодо стягнення комісії, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Посилаючись на постанову Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 666/4957/15-ц, судом не було враховано, що предметом розгляду в даній справі, був кредитний договір від 23 березня 2007 року, а тому і висновки зроблені під час розгляду справи можна застосовувати лише до тих правових відносин, що виникли до набрання чинності Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції неправомірно відмовив у задоволенні позову в частині стягнення комісії.

Так, згідно розрахунку заборгованості, заборгованість за комісією становить - 416 грн., яка нарахована позивачем у відповідності до умов кредитного договору та підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Кредитпромінвест».

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті вимог позивача.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі апеляційної скарги ТОВ «Кредитпромсервіс» сплатив судовий збір у розмірі 4 026 грн. Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог (32%), а саме у розмірі 1 288 грн. 32 коп.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитпромінвест» задовольнити частково.

Заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2023 року в частині відхилених позовних вимог скасувати та прийняти в цій частині постанову.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитпромінвест» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитпромінвест», місце знаходження - вул. Стартова, 7, м. Дніпро, ідентифікаційний код - 43305861, заборгованість за тілом кредиту у розмірі 100 (сто) гривень; відсотки за користування кредитом у розмірі 2 400 (дві тисячі чотириста) гривень; комісію у розмірі 416 (чотириста шістнадцять) гривень та судовий збір у розмірі 1 288 (одна тисяча двісті вісімдесят вісім) гривень 32 копійки.

В іншій частині заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.