ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/902/22 Номер провадження 22-ц/814/974/24Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

учасники справи:

представник позивача адвокат Довбенко О.Ю.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 02 жовтня 2023 року, ухвалене суддею Турченко Т.В., повний текст рішення складено 12 жовтня 2023 року

у справі за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Полтава-банк» до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за неповернення предмету лізингу та заборгованості по комунальним послугам, -

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом доАкціонерного товариства «Полтава-банк» про повернення коштів, шо були помилково перераховані, в якому просив суд зобов`язати відповідача повернути кошти у сумі 83 412 грн. на рахунок позивача.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтава від 22.02.2022 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 доАкціонерного товариства «Полтава-банк» про повернення коштів, шо були помилково перераховані, та справа призначена до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, на 16.03.2022 року о 10-00 год (а.с. 20).

21 березня 2022 року Акціонерне товариство «Полтава-банк» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за неповернення предмету лізингу та заборгованості по комунальним послугам, в якому просило судстягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Полтава-банк»: - неустойку за неповернення предмету лізингу за період з 27.11.2020 року по 20.01.2022 року включно у розмірі 119 262,52 грн.; - заборгованість по сплаті за комунальні послуги всього у розмірі 13 176,59 грн.; - судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 2 481,11 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 28.11.2016 року між Акціонерним товариством «Полтава-банк» (лізингодавець) та ОСОБА_1 (лізингоодержувач) був укладений договір фінансового лізингу №828, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н.Ю. та зареєстрований в реєстрі за №1816, відповідно до умов якого Акціонерне товариство «Полтава-банк» (лізингодавець) передало у строкове платне користування лізингоодержувачу нерухоме майно (предмет лізингу) строком до 27.11.2026 року із подальшим переходом права власності за умови повної вчасної сплати лізингових платежів за вищевказаним договором лізингу. Пунктом 1.2 договору фінансового лізингу визначено, що предметом лізингу є квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36,1 кв.м. Згідно акту прийому-передачі до договору фінансового лізингу №828 АТ «Полтава-банк» передав, а ОСОБА_1 прийняв відповідно до п.2.1 договору фінансового лізингу №828 від 28.11.2016 року квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36,1 кв.м., був підписаний сторонами без зауважень. Пунктом 3.1 договору фінансового лізингу передбачено, що лізингоодержувач за користування предметом лізингу протягом всього строку дії цього договору вносить лізингодавцю платежі, які включають в себе компенсацію вартості предмета лізингу, плату за користування предметом лізингу в розмірі 19,5% річних від залишку невиплаченої компенсації вартості предмету лізингу. Всупереч взятих на себе договірних обов`язків, лізингоодержувач ОСОБА_1 порушував договірні зобов`язання, не виконуючи умов договору фінансового лізингу, укладеного лізингодавцем, не забезпечував належну сплату лізингових платежів встановлених договором, що завдавало збитків АТ «Полтава-банк». Враховуючи те, що відповідач допустив порушення умов договору фінансового лізингу щодо строків внесення платежів, АТ «Полтава-банк» відповідно до умов договору (підпункт 7) пункту 5.1 договору) та чинного законодавства п.3 ч.1 ст.10 Закону України «Про фінансовий лізинг» реалізував своє право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку. Підпунктом 11 пункту 5.1. договору фінансового лізингу встановлено, що лізингодавець має право вимагати повернення предмету лізингу в разі невиконання чи прострочення виконання грошових зобов`язань лізингоодержувачем за договором. Підпунктом 11) пункту 6.2. договору сторони встановили, що у разі дострокового розірвання договору та в інших випадках дострокового повернення предмету лізингу лізингоодержувач повинен повернути предмет лізингу протягом 3 робочих днів. Акціонерне товариство «Полтава-банк» як лізингодавець 23.11.2020 року вручив особисто під підпис ОСОБА_1 повідомлення за вихідним №005-006/3057 про відмову від договору фінансового лізингу, в якому чітко зазначив про те, що 1) відмовляється в односторонньому порядку від договору фінансового лізингу №828, посвідченого 28.11.2016 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за №1816, та повідомив про розірвання в односторонньому порядку вказаного договору та припинення його дії в день отримання ОСОБА_1 як лізингоодержувачем цього повідомлення. 2) вимагає від ОСОБА_1 як лізингоодержувача повернути АТ «Полтава-банк» як лізингодавцю предмет лізингу квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на протязі 3 робочих днів з моменту отримання цієї вимоги, згідно пп.11 п.5.1., пп.4, пп.11 п.6.2. договору фінансового лізингу №828 від 28.11.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за №1816. Квартира мала бути повернута ОСОБА_1 до АТ «Полтава-банк» у строк до 27.11.2020 року. Вищевказане повідомлення за вихідним №005-006/3057 від 23.11.2020 року залишено без виконання, предмет лізингу не повернутий банку, квартира не звільнена та не передана власнику АТ «Полтава-банк» до 27.11.2020 року. Отже, вбачається, що договір розірваний, а відповідач ОСОБА_1 не мав права на користування квартирою після 26.11.2020 року. Своїми діями відповідач спричиняв перешкоди у вільному доступі та на власний розсуд у користуванні та розпорядженні житловим приміщенням позивача за зустрічним позовом порушував та обмежував приватне право власності АТ «Полтава-банк» на зазначений об`єкт нерухомості квартиру. Проживання після 27.11.2020 року відповідача за зустрічним позовом у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36,1 кв.м. та користування нею здійснювалося ОСОБА_1 без згоди власника АТ «Полтава-банк», тобто, вчинене без належних правових підстав та порушувало право позивача як власника вказаної квартири. Жодних договорів на користування квартирою, яка належить АТ «Полтава-банк» на праві власності, після 23.11.2020 року з відповідачем не укладалося. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 23.06.2021 року у цивільній справі №552/1423/21 задоволено позов АТ «Полтава-банк» до ОСОБА_1 про вилучення в останнього квартири та повернення предмета лізингу банку, а також суд вирішив виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення добровільно не виконано, застосовано примусове виконання через держану виконавчу службу із залученням поліції. Відповідач продовжував користуватися предметом лізингу банку квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , до 20.01.2022 року включно. На момент фактичного повернення предмету лізингу 20.01.2022 року (квартири за адресою: АДРЕСА_1 ), плата за користування предметом лізингу - розмір місячної плати відповідно до графіка на 25.11.2020 року - 25.12.2020 року в додатку №1 від 28.11.2016 року до договору фінансового лізингу №828 від 28.11.2016 року та умов договору становила 4 587,02 грн. Таким чином, плата за користування об`єктом лізингу за період незаконного користування предметом лізингу після розірвання договору фінансового лізингу за період з 27.11.2020 року по 20.01.2022 року становить 5 9631,26 грн., яка розрахована наступним чином: 4587,02 х13 =59631,26 грн., де 4587,02 грн. - розмір місячної плати відповідно до умов договору фінансового лізингу №828 від 28.11.2016 року, додатку №1 від 28.11.2016 року до договору фінансового лізингу №828 від 28.11.2016 року; 13 місяців - період користування об`єктом лізингу після розірвання договору з 27.11.2020 року по 20.01.2022 року. За підрахунками неустойка в розмірі подвійної плати за користування об`єктом лізингу за час прострочення з 27.11.2020 року по 20.01.2022 року (дата фактичного повернення об`єкту лізингу) становить 119 262,52 грн. та розрахована наступним чином 59631,26/420х420х2=119262,52, де: 59631,26 грн. - розмір плати за користування об`єктом лізингу після розірвання договору за період з 27.11.2020 року по 20.01.2022 року; 420 днів -кількість днів з 27.11.2020 року по 20.01.2022 року; 420 днів час прострочення повернення об`єкту лізингу; 2 кратність розміру неустойки. Крім того, станом на 20.01.2022 року (включно) за квартирою в АДРЕСА_1 , не оплачено комунальні платежі у загальній сумі 13 176,59 грн., з яких: за послуги з централізованого опалення 9789,57 грн.; за послуги з централізованого постачання гарячої води 626,79 грн.; за споживання газу 331,11 грн.; за послуги розподілу природного газу 69,89 грн.; за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій 2284,23 грн.; за послуги з поводження з побутовими відходами 75,78 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтава від 19.05.2022 року прийнято зустрічний позов Акціонерного товариства «Полтава-банк» до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за неповернення предмету лізингу та заборгованості по комунальним послугам та вирішено розглядати його з первісним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтава-банк» про повернення коштів, що були помилково перераховано. Розгляд справи слухати за правилами загального позовного провадження (а.с. 100).

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 02.10.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтава-банк» про повернення коштів, що були помилково перераховано - залишено без розгляду (а.с. 187).

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 02 жовтня 2023 року зустрічну позовну заяву Акціонерного товариства «Полтава-банк» до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за неповернення предмету лізингу та заборгованості по комунальним послугам - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Полтава-банк» неустойку за неповернення предмету лізингу за період з 24.11.2020 року по 22.01.2022 року включно у розмірі 119 262,52 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Полтава-банк» заборгованість по сплаті за комунальні послуги у розмірі 13 176,59 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Полтава-банк» судові витрати пов`язані з розглядом справи в розмірі 2 481 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що враховуючи вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути неустойку за неповернення предмету лізингу за період з 24.11.2020 року по 22.01.2022 року включно у розмірі 119 262,52 грн. та заборгованість по сплаті за комунальні послуги всього у розмірі 13 176,59 грн.

В апеляційній скарзіна рішення суду ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції від 02.10.2023 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити первісний позов позивача, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішенням суду першої інстанції ухвалено задовольнити зустрічний позов відповідача про стягнення з ОСОБА_1 на його користь 119262 грн. Того ж дня цим же судом постановлено ухвалу про відмову у задоволенні первісного позову позивача. Підставою для прийняття рішення зазначено неявка представника позивача у судове засідання. Вказує, що у рішенні суду зазначено, що представник належним чином надав суду клопотання про відкладення засідання з поважної причини із-за участі в кримінальному провадженні в якості захисника. Позивач про дату проведення засідання не був повідомлений, в оскаржуваному рішенні відсутнє посилання на підстави розгляду справи за відсутності позивача. Вказує, що таким чином була штучно створена фабула підстав для відмови у задоволенні законних прав позивача та істотно порушені норми ЦПК України. Також посилається на постанову Верховного Суду від 23.012018 року у справі №755/7704/15 щодо процесуального обов`язку суду належним чином дослідити надані стороною докази (розрахунки заборгованості за договором, розписками), перевірити їх, оцінити, зазначити правові аргументи на їх спростування, навести у рішенні свій розрахунок. Вказує, що у мотивувальній частині оскаржуваного рішення відсутні належні докази щодо суми стягнення, обгрунтування суми стягнення не надано. При цьому посилається на висновки ВРП України у дисциплінарній справі №152/1дп/15-21 та позицію, викладену у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 16.01.2018 року. Вказує, що не дотримання судом вимог ЦПК України є істотною підставою для скасування рішення суду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання до апеляційного суду вдруге не з`явилися відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Березовський Ю.В. У попереднє судове засідання 29.01.2024 року адвокат Березовський Ю.В. подав суду заяву про відкладення справи розглядом у зв`язку з хворобою, тому участь представника унеможливлена (а.с. 218). Належних та допустимих доказів хвороби суду не надано. 20.02.2024 року адвокат Березовський Ю.В. подав суду заяву про відкладення справи розглядом у зв`язку з призначенням у цей час кримінальної справи в Октябрському районному суді м. Полтави. Належних та допустимих доказів зайнятості в іншій справі суду не надано.

Згідно ч.1, п.2 ч.2 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Отже, вбачається, що представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Березовський Ю.В. вдруге подав заяву про відкладення справи розглядом, доказів на підтвердження поважності причин неявки апеляційному суду не надав, що є порушенням вимог ст. 183 ЦПК України, оскільки для вирішення судом питання, чи є причина неявки відповідача та його представника у зазначені судові засідання поважною, то при вчиненні представником відповідача процесуальної дії подачі апеляційному суду вказаних клопотань, слід було надати до клопотань належні та допустимі докази, які б вказували на поважність причин неявки сторони відповідача у судові засідання. Оскільки такі докази стороною відповідача суду не надані, починаючи з першого засідання 29.01.2024 року, то колегія суддів приходить до висновку, що друга неявки сторони відповідача у судове засідання 21.02.2024 року без поважних причин не перешкоджає розгляду справи по суті. Крім цього, відповідач ОСОБА_1 є ініціатором апеляційного провадження, тому повинен вживати усіх заходів для розгляду справи у строки, передбачені ЦПК України. Вбачається, що адвокат Березовський Ю.В. на власний розсуд обрав іншу справу, в якій йому слід брати участь, що є його правом.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що 28.11.2016 року між Акціонерним товариством «Полтава-банк» (лізингодавець) та ОСОБА_1 (лізингоодержувач) був укладений договір фінансового лізингу №828, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н.Ю. та зареєстрований в реєстрі за №1816, відповідно до умов якого Акціонерне товариство «Полтава-банк» (лізингодавець) передало у строкове платне користування лізингоодержувачу нерухоме майно (предмет лізингу) строком до 27.11.2026 року із подальшим переходом права власності за умови повної вчасної сплати лізингових платежів за вищевказаним договором лізингу (а.с. 60-62).

Пунктом 1.2 договору фінансового лізингу визначено, що предметом лізингу є квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36,1 кв.м.

Згідно акту прийому-передачі до Договору фінансового лізингу №828 АТ «Полтава-банк» передав, а ОСОБА_1 прийняв відповідно до п.2.1 договору фінансового лізингу №828 від 28.11.2016 року квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36,1 кв.м., який був підписаний сторонами без зауважень.

Пунктом 3.1 договору фінансового лізингу передбачено, що лізингоодержувач за користування предметом лізингу протягом всього строку дії цього договору вносить лізингодавцю платежі, які включають в себе компенсацію вартості предмета лізингу, плату за користування предметом лізингу в розмірі 19,5% річних від залишку невиплаченої компенсації вартості предмету лізингу.

Всупереч взятих на себе договірних обов`язків лізингоодержувач ОСОБА_1 порушував договірні зобов`язання, не виконуючи умов договору фінансового лізингу, укладеного лізингодавцем, не забезпечував належну сплату лізингових платежів встановлених договором, що завдавало збитків АТ «Полтава-банк».

Враховуючи те, що ОСОБА_1 допустив порушення умов договору фінансового лізингу щодо строків внесення платежів, АТ «Полтава-банк» відповідно до умов договору (підпункт 7) пункту 5.1 договору) та чинного законодавства п.3 ч.1 ст.10 Закону України «Про фінансовий лізинг» реалізував своє право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку.

Акціонерне товариство «Полтава-банк» як лізингодавець 23.11.2020 року вручив особисто під підпис ОСОБА_1 повідомлення за вихідним №005-006/3057 про відмову від договору фінансового лізингу, в якому чітко зазначив про те, що 1) відмовляється в односторонньому порядку від договору фінансового лізингу №828, посвідченого 28.11.2016 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за №1816 та повідомив про розірвання в односторонньому порядку вказаного договору та припинення його дії в день отримання ОСОБА_1 як лізингоодержувачем, цього повідомлення. 2) вимагає від ОСОБА_1 як лізингоодержувача повернути АТ «Полтава-банк» як лізингодавцю предмет лізингу квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на протязі 3 робочих днів з моменту отримання цієї вимоги, згідно пп.11 п.5.1., пп.4, пп.11 п.6.2. договору фінансового лізингу №828 від 28.11.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за №1816 (а.с. 58-59).

Квартира мала бути повернута ОСОБА_1 до АТ «Полтава-банк» у строк до 27.11.2020 року.

Вищевказане повідомлення за вихідним №005-006/3057 від 23.11.2020 року залишено без виконання, предмет лізингу не повернутий, банку квартира не звільнена та не передана власнику АТ «Полтава-банк» до 27.11.2020 року.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 23.06.2021 року у цивільній справі №552/1423/21 задоволено позов АТ «Полтава-банк» до ОСОБА_1 про вилучення в останнього квартири та повернення предмета лізингу банку, а також суд вирішив виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення добровільно не виконано, застосовано примусове виконання через держану виконавчу службу із залученням поліції.

Відповідач продовжував користуватися предметом лізингу банку квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , до 20.01.2022 року включно.

На момент фактичного повернення предмету лізингу 20.01.2022 року (квартири за адресою: АДРЕСА_1 ), плата за користування предметом лізингу - розмір місячної плати відповідно до графіка на 25.11.2020 року 25.12.2020 року в додатку №1 від 28.11.2016 року до договору фінансового лізингу №828 від 28.11.2016 року та умов договору становила 4 587,02 грн. (а.с. 63-64).

Плата за користування об`єктом лізингу за період незаконного користування предметом лізингу після розірвання договору фінансового лізингу за період з 27.11.2020 року по 20.01.2022 року становить 59 631,26 грн., яка розрахована наступним чином: 4587,02 х13 =59631,26 грн., де 4587,02 грн. - розмір місячної плати відповідно до умов договору фінансового лізингу №828 від 28.11.2016 року, додатку №1 від 28.11.2016 року до договору фінансового лізингу №828 від 28.11.2016 року; 13 місяців період користування об`єктом лізингу після розірвання договору з 27.11.2020 року по 20.01.2022 року.

За підрахунками неустойка у розмірі подвійної плати за користування об`єктом лізингу за час прострочення з 27.11.2020 року по 20.01.2022 року (дата фактичного повернення об`єкту лізингу) становить 119 262,52 грн. та розрахована наступним чином: 59631,26/420 х 420 х 2=119262,52, де: 59631,26 грн. - розмір плати за користування об`єктом лізингу після розірвання договору за період з 27.11.2020 року по 20.01.2022 року; 420 днів - кількість днів з 27.11.2020 року по 20.01.2022 року; 420 днів - час прострочення повернення об`єкту лізингу; 2 кратність розміру неустойки.

Крім того, станом на 20.01.2022 року (включно) за квартирою в АДРЕСА_1 , не оплачено комунальні платежі у загальному розмірі 13 176,59 грн., з яких: за послуги з централізованого опалення 9789,57 грн. (а.с. 94); за послуги з централізованого постачання гарячої води 626,79 грн. (а.с. 87); за споживання газу 331,11 грн. (а.с. 91): за послуги розподілу природного газу 69,89 грн. (а.с. 98); за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій 2284,23 грн. (а.с. 96); за послуги з поводження з побутовими відходами 75,78 грн. (а.с. 67).

При вирішенні спору суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог т а вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з положень статей 11, 526 ЦК України та приймаючи до уваги те, що в силу приписів статті 806 ЦК України та статті 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» до договору лізингу на правовідносини, що склалися між сторонами з приводу користування об`єктом лізингу застосовуються загальні положення про оренду (найм) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом, та частиною 2 статті 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплатити неустойку у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом зустрічного позову є стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Полтава-банк»: - неустойки за неповернення предмету лізингу за період з 27.11.2020 року по 20.01.2022 року включно у розмірі 119 262,52 грн.; - заборгованості по сплаті за комунальні послуги всього у розмірі 13 176,59 грн.

Колегія суддів звертає увагу на те, що предметом апеляційного перегляду є законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції від 02.10.2023 року.

Відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 в апеляційному порядку не оскаржена ухвала суду першої інстанції від 02.10.2023 року, якою позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтава-банк» про повернення коштів, що були помилково перераховано, залишена без розгляду (а.с. 187), тому її законність і обгрунтованість апеляційним судом не переглядається.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі (згідно зустрічної позовної заяви), суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Як правильно встановив суд першої інстанції, після відмови Акціонерного товариства «Полтава-банк» в односторонньому порядку від договору фінансового лізингу №828 від 28.11.2016 року, укладеного з ОСОБА_1 , посвідченого 28.11.2016 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за №1816, повідомлення 23.11.2020 року ОСОБА_1 про розірвання в односторонньому порядку вказаного договору та припинення його дії в день отримання ОСОБА_1 як лізингоодержувачем повідомлення від 23.11.2020 року за вихідним №005-006/3057, яке було вручено особисто під підпис ОСОБА_1 , згідно якого спірна квартира повинна бути передана власнику АТ «Полтава-банк» до 27.11.2020 року, ОСОБА_1 продовжував користуватися предметом лізингу банку - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , до 20.01.2022 року включно.

Згідно акту державного виконавця від 20.01.2022 року, складеного у присутності двох понятих, квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , повернуто стягувачу Акціонерному товариству «Полтава-банк», шляхом здійснення виходу за вказаною адресою встановлено, що боржники виселилися з вказаної квартири добровільно, при здійсненні виконавчих дій велася фото та відеофіксація (а.с. 52). На цьому акту міститься підпис боржника ОСОБА_1 .

Таким чином, спірний період з 27.11.2020 року по 20.01.2022 року (420 днів) щодо стягнення неустойки за неповернення предмету лізингу є доведеним належними та допустимими доказами.

На момент фактичного повернення предмету лізингу 20.01.2022 року (квартири за адресою: АДРЕСА_1 ), плата за користування предметом лізингу - розмір місячної плати відповідно до графіка на 25.11.2020 року 25.12.2020 року в додатку №1 від 28.11.2016 року до договору фінансового лізингу №828 від 28.11.2016 року та умов договору становила 4 587,02 грн. (а.с. 63-64).

Згідно додатку №1 від 28.11.2016 року до договору фінансового лізингу №828 від 28.11.2016 року розмір місячної плати становить 4 587,02 грн. (а.с. 63 зворот).

Отже, плата за користування об`єктом лізингу за період незаконного користування предметом лізингу після розірвання договору фінансового лізингу за період з 27.11.2020 року по 20.01.2022 року (13 календарних місяців 24 дні) становить 59 631,26 грн., яка розрахована АТ «Полтава-банк» наступним чином: 4587,02 грн. (розмір місячної плати) х 13 місяців =59 631,26 грн.

Згідно ч.1,2 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Виходячи з вимог ч.1,2 ст. 785 ЦК України, розмір неустойки за користування об`єктом лізингу за час прострочення з 27.11.2020 року по 20.01.2022 року становить 119 262,52 грн. (59631,26/420 х 420 х 2=119262,52).

Крім цього, станом на 20.01.2022 року (включно) за квартирою в АДРЕСА_1 , рахувалися борги з оплати комунальних платежів у загальному розмірі 13 176,59 грн., з яких: за послуги з централізованого опалення 9789,57 грн. та за послуги з централізованого постачання гарячої води 626,79 грн., що підтверджується довідкою ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» від 12.04.2022 року (а.с. 87,94); за споживання газу 331,11 грн., що підтверджується рахунком Газопостачальної компанії «Нафтогаз» за спожитий газ станом на січень 2022 року (а.с. 91): за послуги розподілу природного газу 69,89 грн., що підтверджується рахунком-фактурою АТ «Полтавагаз» за січень 2022 року (а.с. 92,98); за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій 2 284,23 грн., що підтверджується довідкою КП ЖЕО №2 №5508 від 06.04.2022 року (а.с. 96); за послуги з поводження з побутовими відходами 75,78 грн., що підтверджується повідомленням про сплату боргу Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 станом на 01.02.2022 року (а.с. 67).

З урахуванням правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи, природи спірних правовідносин сторін за зустрічним позовом, які підтверджені належними та допустимими доказами та які не спростовані відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 , колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про задоволення зустрічного позову у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішенням суду першої інстанції ухвалено задовольнити зустрічний позов відповідача про стягнення з ОСОБА_1 на його користь 119262 грн., а того ж дня цим же судом постановлено ухвалу про відмову у задоволенні первісного позову позивача, то колегія суддів звертала увагу на те, що ухвалою суду первісний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду, ухвала суду відповідачем ОСОБА_1 не оскаржена в апеляційному порядку, тому не є предметом даного апеляційного розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що підставою для прийняття рішення зазначено неявка представника позивача у судове засідання, що у рішенні суду зазначено, що представник належним чином надав суду клопотання про відкладення засідання з поважної причини із-за участі в кримінальному провадженні в якості захисника, що ОСОБА_1 про дату проведення засідання не був повідомлений, в оскаржуваному рішенні відсутнє посилання на підстави розгляду справи за його відсутності, що таким чином була штучно створена фабула підстав для відмови у задоволенні законних прав позивача та істотно порушені норми ЦПК України, то ці доводи не є підставою для скасування законного і обгрунтованого рішення суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 18.07.2023 року було закрито підготовче провадження у даній справі та справа призначалася до судового розгляду на 05.09.2023 року о 9-15 год. (а.с. 171). Згідно поштового повідомлення про причини повернення поштового відправлення судової повістки на ім`я ОСОБА_1 у судове засідання на 05.09.2023 року о 9-15 год., судова повістка повернулася з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», що у відповідності до вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки, тобто, є належним повідомленням особи про дату, час і місце судового засідання (а.с. 175). Повторно справа призначалася до судового розгляду на 02.10.2023 року об 11-30 год. (а.с. 177). Згідно поштового повідомлення про причини повернення поштового відправлення судової повістки на ім`я ОСОБА_1 у судове засідання на 02.010.2023 року об 11-30 год., судова повістка повернулася з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», що у відповідності до вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки, тобто, є належним повідомленням особи про дату, час і місце судового засідання (а.с. 182). 01.10.2023 року електронною поштою до суду першої інстанції надійшла заява адвоката Березовського Ю.В., в якій останній повідомив, що на 02.10.2023 року має перебувати в м. Костянтинівка Донецької області у кримінальному провадженні за ст. 121 ч. 2 КК України, у зв`язку з чим просив відкласти розгляд справи на іншу дату (а.с. 184). Доказів на підтвердження участі у кримінальному провадженні як на підставу поважності відсутності у даній справі адвокатом Березовським Ю.В. не надано.

Таким чином, з урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про дотримання судом першої інстанції вимог ЦПК України щодо належного повідомлення сторони відповідача за зустрічним позовом при ухваленні рішення суду 02.10.2023 року, відсутні підстави для скасування рішення суду із-за порушення судом вимог ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо процесуального обов`язку суду належним чином дослідити надані стороною докази (розрахунки заборгованості за договором, розписками), перевірити їх, оцінити, зазначити правові аргументи на їх спростування, навести у рішенні свій розрахунок, що у мотивувальній частині оскаржуваного рішення відсутні належні докази щодо суми стягнення, обгрунтування суми стягнення не надано, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки належні та допустимі докази зустрічного позов наявні у матеріалах справи, розрахунки неустойки та заборгованості зі сплати комунальних послуг наведені позивачем за зустрічним позовомАТ «Полтава-банк» у зустрічному позові, вони перевірені судом першої інстанції, наведені у мотивувальній частині рішення суду. Наведені розрахунки перевірені колегією суддів на підставі безпосереднього дослідження письмових доказів в частині зустрічних позовних вимог, які є підтвердженими та доведеними.

Інші доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 02 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2024 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов