Справа № 509/3351/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Сірман Г.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

представника відповідача, адвоката Конової Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2023 року позивач звернувся до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються в рамках виконавчого провадження ВП № 71231237 з нього, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та встановити його у розмірі 1/6 частки усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначив, що судовим наказом Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 січня 2023 року у справі № 509/4994/22 з нього стягнуто на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), щомісячно з дня подання заяви, а саме з 29.11.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до судового наказу відкрито виконавче провадження ВП № 71231237 про стягнення аліментів та утримуються аліментив на користь відповідачки у розмірі 1/4 частини всіх його доходів. Працює він в ТОВ «Чорноморський рибний порт» і щомісячний дохід в середньому становить 20000,00 грн.

12.06.201 року він вступив в шлюб з гр. ОСОБА_4 , від шлюбу є спільна донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вони мешкають разом, що підтверджується довідкою Дальницької сільської ради № 75 від 19.06.2023р.

Отже, на сьогоднішній день на його утриманні знаходяться дві малолітні доньки від двох шлюбів, його дружина не працює (у декретній відпустці), а тому також знаходиться на його утриманні.

Враховуючи свій матеріальний та сімейний стан звернувся до суду з метою зменшення аліментів, стягуваних на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1/4 частини всіх доходів щомісячно до 1/6 частини всіх його доходів, посилаючись на ст.192 Сімейного Кодексу

Позивач в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

В судове засідання з`явилися також відповідачка та її представник, адвокат Конова Л.М., просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Надала суду відзив, в якому зазначила, що позивач не довів погіршення свого матеріального становища, а зменшення аліментів на доньку ОСОБА_3 суперечитиме її інтересам. Заперечувала, що позивач добровільно сплачував щомісяця 3000-4000 грн., зазначила, що вимушена була подати заяву до суду та отримати судовий наказ, так як позивач сплачував, але різними сумами, від 1500 грн. до 3000 грн., а після народження іншої доньки взагалі не платив більше 7 місяців ні копійки. На той період часу вона розуміла його становище, так як отримувала високу зарплатню, однак на теперішній час вона звільнилася з роботи, станом на теперішній час доходу не отримує.

Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши сторони, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч.ч.1,3 ст. 12, ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок по доведенню обставин покладається на сторони.

Так судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 09.02.2021р. по справі № 509/6167/20.

Сторони по справі ОСОБА_6 , та ОСОБА_2 є батьками доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Донька на даний час проживає разом з відповідачкою.

Позивач вступив в другий шлюб, що зареєстрований Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Мінюсту (м.Одеса), актовий запис № 231 від 12.06.2021 року. Від шлюбу народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 .

Відповідно до довідки Дальницької сільської ради № 75 від 19.06.2023р. позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та має склад сім`ї дружина ОСОБА_7 та донька ОСОБА_5 .

Судовим наказом Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 січня 2023 року у справі № 509/4994/22 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), щомісячно,але не менше ніж 50 відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29.11.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою ВП № 71231237 від 09.03.2023р. відкрито виконавче провадження по примусовому стягненню аліментів з ОСОБА_1 на підставі судового наказу № 509/4994/22 виданого 11.01.2023р.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює в ТОВ «Чорноморський рибний порт»

Відповідно до довідки № 048 від 15.06.2023р. позивач з грудня 2022р. по травень 2023р. отримав дохід в сумі 132271,68 грн., з якої утримано податку на доходи 23808,90 грн. та військовий збір 1984,08 грн. Відповідно цієї довідки його зарплата становить в середньому 22045,28 грн. в місяць.

Відповідачкою наданий наказ № 245-ІІ від 19.07.2023р. про звільнення з ТОВ «Епіцентр К» 20.07.2023р., довідка формі ок-5 з Пенсійного Фонду України, та витяг з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених та утриманих податків від 10.10.2023р., з яких вбачається, що відповідачка звільнена з посади бухгалтера відділу «Кафе» 20.07.2023р. та не отримує доходу після звільнення.

Відповідачка зазначила, що після звільнення з посади бухгалтера пройшла косметичні курси, отримала сертифікат та розмістила рекламу та прас-лист в соціальній мережі «ІНСТАГРАМ», однак до цього часу не отримує доходів від своєї нової роботи.

Позивач, заперечуючи доводи відповідачки, в якості доказів по справі надано скриншоти зі сторінки відповідачки в соціальній мережі, що на його думку, є доказом того, що відповідачка працює, надає косметичні послуги та отримує дохід, так як вартість її послуг згідно прас-листа у середньому становить від 1500 до 3000 грн.

Однак суд критично ставиться до наданих позивачем доказів, і вважає їх неналежними, так як розміщення реклами послуг у соціальній мережі навіть з позначеною сумою за послуги не доводить отримання доходу в конкретній сумі. Інших доказів отримання відповідачкою будь-яких доходів, позивачем не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першоїстатті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Згідно зі статями 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Верховний суд у Постанові від 21.07.2021 року у справі № 691/926/20 вказав, що «діти , народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу».

Крім того, Верховний суд у Постанові від 16.09.2020 року у справі №5665/2071/19 зазначив, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Відтак, діти від попереднього шлюбу не повинні бути звужені у правах через народження у платника аліментів іншої дитини, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Зменшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 з 1/4 до 1/6 частин заробітку (доходу) щомісячно, стане наслідком нерівності прав та інтересів дітей позивача народжених у різних шлюбах.

Окрім того, розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання доньки, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без доведення погіршення майнового становища позивача, не буде спрямовано на належне забезпечення малолітньої дитини та суперечитиме її інтересам.

Відтак суд погоджується з доводами відповідачки про те, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та суперечитиме її інтересам.

Оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, враховуючи підтверджене належним чином погіршення майнового стану відповідачки, суд не вбачає підстав для задоволення вимог про зменшення розміру аліментів, а отже приходить до висновку про відмову у позові повністю.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, від 28.05.2021року по справі № 715/2073/20.

Представник відповідача ОСОБА_2 подала заяву на підтвердження понесених судових витрат відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, до початку судових дебатів надала суду договір про надання правової допомоги № 37 від 10.10.2023р., розрахунок суми гонорару у твердій фіксованій сумі, дві квитанції про сплату нею суми гонорару адвокату в розмірі 1000 та 2000 гривень, копію акту виконаних робіт від 14.02.2024 р. та просила стягнути вказані судові витрати з позивача у разі відмови у задоволенні позову.

Суд бере до уваги, що між адвокатом та відповідачкою 10.10.2023 р. був укладений договір про надання правової допомоги, де розмір гонорару визначений у твердій, фіксованій сумі в розмірі 3000,00 гривень, а тому саме ця сума має бути відшкодована іншою стороною. Позивач заперечень щодо суми сплаченої правової допомоги відповідачкою адвокату суду не надав.

Враховуючи значення справи для сторін, суд вважає, що понесені відповідачкою судові витрати на отримання правової допомоги пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору і підтверджений вищевказаними документами, а тому доходить до висновку,що судові витрати повинні бути відшкодовані за рахунок позивача,оскільки у задоволенні позовних вимог суд відмовляє.

Керуючись ст.ст.12, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , судові витрати в сумі 3000,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після розгляду справи апеляційним судом і прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складений 22.02.2024 року.

Суддя А.І.Бочаров