23.02.2024 Єдиний унікальний номер 202/755/24
Провадження № 2/205/2013/24
У Х В А Л А

23 лютого 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Терещенко Т.П., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2024 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищезазначена цивільна справа на підставі ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2024 року про передання справи за підсудністю.

Частиною 2 статті 32 ЦПК України передбачено, що справа, передана з одного суду до іншого в порядку встановленому ст. 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до загальних приписів процесуального права, у разі зміни складу суду, розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків передбачених ЦПК України.

Дослідивши зміст поданої позовної заяви та додані до неї документи, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Згідно із п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В позовній заяві позивач, окрім позовної вимоги про розірвання шлюбу, просить також визначити порядок виховання та зустрічей відповідача з дитиною; зобов`язати третю особу анулювати актовий запис №235 від 01 квітня 2022 року, а також вирішити питання щодо місця проживання дитини з позивачем.

Зазначені позовні вимоги не є однорідними, так як не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу не залежить від вирішення позовних вимог про визначення способу спілкування і побачення з дитиною, а також щодо місця проживання дитини. Крім того, спільний розгляд, різних не взаємопов`язаних між собою позовних вимог, може ускладнити вирішення справи, а тому, позивачу необхідно уточнити зміст позовних вимог.

Також відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити також: повне найменування (для юридичних осіб) сторін та інших учасників справи.

У порушення зазначених вимог закону, позивачем не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) третьої особи, оскільки у позовній заяві вказано - Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), тоді як відповідно до вказана установа має найменування - Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а тому позивачу потрібно уточнити третю особу у позовній заяві.

Більш того, при розгляді такого спору обов`язковим є залучення органу опіки і піклування та надання ним відповідного висновку, а позивачем у справі вказаний орган не залучено та не обґрунтовано залучення в якості третьої особи Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси).

Крім того, частинами 4, 5 статті 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо визначення способу спілкування і побачення з дитиною, а також щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що у разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Правовий висновок щодо обов`язковості подання висновку органу опіки та піклування при розгляді судом спорів цієї категорії, а також про необхідність попереднього звернення до органу опіки та піклування для вирішення спору міститься у постанові Верховного Суду від 17 січня 2019 року у справі №638/18531/16ц.

У порушення зазначених вимог зміст та матеріали позовної заяви не містять відомостей щодо звернення позивача до відповідної служби у справах дітей в частині визначення способу спілкування і побачення з дитиною, а також щодо місця проживання дитини, про які зазначено у позовних вимогах. Разом із тим, звертаючись з цим позовом до суду, позивачем не зазначено про висновок відповідного органу опіку та піклування щодо розв`язання спору між батьками про визначення способу спілкування і побачення з дитиною, а також щодо місця проживання дитини.

Також позивачем не зазначено у позовній заяві про докази, які характеризують батьків і їх відношення до дитини, а саме: наявність довідки та характеристики з місця роботи і місця проживання, інші документи, що характеризують поведінку за місцем роботи і за місцем проживання сторін, а також акти обстеження житлових умов батьків, на предмет визначення місця проживання дитини.

Крім того, позивачем усупереч п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначено відомостей щодо наявності у неї або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Більш того, частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно із ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 211,20 грн. на час подання позовної заяви позивачем, оскільки відповідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2024 року становить 3 028 грн.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1 073,60 грн., хоча відповідно до матеріалів справи відсутні відомості про подання позовної заяви поштовою кореспонденцією 26 грудня 2023 року, оскільки відповідно до штампу канцелярії суду позовна заява подана до суду 16 січня 2024 року.

Таким чином, позивачу необхідно доплатити судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру про розірвання шлюбу в розмірі 137,60 грн. (1 211,20 грн. - 1 073,60 грн.).

Також частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Проте позивачем не виконано зазначені вимоги закону, оскільки у позовній заяві ОСОБА_1 заявляє чотири позовні вимоги немайнового характеру, за які судовий збір слід сплачувати як за чотири самостійні позовні вимоги, однак лише сплачено за одну вимогу немайнового характеру в розмірі 1 073,60 грн., але не у повному обсязі, а тому позивачу слід сплатити судовий збір ще за три вимоги немайнового характеру в розмірі по 1 211,20 грн. за кожну та доплатити ще за одну вимогу немайнового характеру в розмірі 137,60 грн., що на загальну суму в розмірі 3 771,20 грн.

Отже, відповідно до положень ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивачу слід додати до виправленої позовної заяви її копію та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Враховуючи зазначене, вищевказані вимоги закону позивачем не виконані, таким чином, згідно із ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки при вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а тому позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з метою надання позивачу строку, що не перевищує десяти днів з дня отримання нею копії ухвали, усунути зазначені недоліки.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня отримання нею копії ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.П. Терещенко

.