Справа № 297/3318/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 січня 2024 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду у складі:

головуючого Собослой Г.Г.

суддів: Кожух О.А., Джуга С.Д.,

з участю секретаря Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Берегівського районного суду від 29 вересня 2023 року у справі № 297/3318/23 (головуючий Гецко Ю.Ю.)

в с т а н о в и л а :

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Гарапко Х.М. про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання двох будинків садибного типу, земельної ділянки та автомобіля спільним сумісним майном, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його жінка ОСОБА_3 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина за законом, до складу якої, зокрема, входять три житлові будинки садибного типу за адресою: АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_3 . Окрім нього, право на спадкування за законом в першу чергу має її син під попереднього шлюбу ОСОБА_4 .

Встановлення юридичного факту є необхідною передумовою отримання права на спадкування за законом і врегулювання цивільно-правових відношень, пов`язаних з нею. Позивач позбавлений можливості у повному обсязі користуватися конституційними правами та виконувати обов`язки до тих пір, поки вони не будуть вирішені шляхом встановлення юридичного факту.

Позивач просив суд встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка ОСОБА_1 та ОСОБА_3 більше п`яти років з листопада 2002 року по 16 березня 2022 року, визнати придбаний на його кошти у вересні 2006 року і капітально відремонтований, перебудований на двохповерховий будинок АДРЕСА_4 спільною сумісною власністю та визнати за ним право власності на 1/2 частини у кожному житловому будинку садибного типу; визнати земельну ділянку під придбаним на його кошти у вересні 2006 року будинку АДРЕСА_5 площею 0,0691 га спільною сумісною власністю та визнати за ним право власності на 1/2 частини цієї земельної ділянки.

25 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Берегівського районного суду із заявою про накладення арешту на житлові будинки за адресою: АДРЕСА_6 , на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_7 , на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль «Фольксваген кадік» рік випуску 2012, реєстраційний номер НОМЕР_1 .Н.

Заявник зазначає, що з метою запобігання будь-яким зловживанням з боку відповідача є потреба у зобов`язанні приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Гарапко Х.М. не вчиняти певні дії щодо майна до вирішення справи у суді.

Ухвалою Берегівського районного суду від 29 вересня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позов у даній справі відмовлено.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування ухвали суду, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у заяві відсутні, так як суд позбавив його гарантії збереження частки належного йому майна до ухвалення остаточного рішення.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить розписка про вручення поштового відправлення (а.с. 203) і його неявка не перешкоджає розгляду справи у відсутності заявника відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

ОСОБА_5 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с. 107) і його неявка не перешкоджає розгляду справи у його відсутності відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Статті 149 та 150 ЦПК України містять підстави та види забезпечення позову.

У відповідності до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, які викладені в п. 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суди) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку зі застосуванням відповідних заходів.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обгрунтованості і адекватності вимог позивача щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобіганню порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Із позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що у прохальній частині позову просить визнати придбаний на його кошти у вересні 2006 року і капітально відремонтований, перебудований на двоповерховий будинок АДРЕСА_5 та будинок АДРЕСА_8 спільною сумісною власністю та визнати за ним право власності на 1/2 частину у кожному житловому будинку садибного типу та визнати земельну ділянку придбаної на його кошти у вересні 2006 року будинком АДРЕСА_5 загальною площею 0,0691 га спільною сумісною власністю та визнати за ним право власності на 1/2 частини земельної ділянки і про розподіл іншого майна, а саме щодо будинку АДРЕСА_3 , автомашини та заборони нотаріуса вчиняти які-небудь реєстраційні дії щодо майна у позові не ставиться, а отже і заява про забезпечення позову розглядається тільки у межах заявлених позовних вимог у його прохальній частині.

Суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованими побоювання позивача щодо того, що у разі не застосування заходу забезпечення позову у виді арешту нерухомого майна, відповідач може його відчужити, що у свою чергу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся у разі ухвалення рішення на його користь.

Заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна, передбачений нормами чинного законодавства є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної справи.

Накладення арешту на майно суд вважає співмірними заходами забезпечення з огляду на предмет спору та таким, що відповідає характеру спірних відносин та буде сприяти забезпеченню виконання рішення суду.

Суд першої інстанції не звернув увагу на вищезазначене і ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового рішення, яким заяву ОСОБА_1 слід задовольнити частково та накласти арешт на 1/2 частину будинку АДРЕСА_5 та 1/2 частину будинку АДРЕСА_8 , а у решті заяви слід відмовити із вище наведених підстав.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 -384 ЦПК України, судова колегія,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Берегівського районного суду від 29 вересня 2023 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/2частину будинку АДРЕСА_5 та на 1/2 частину будинку АДРЕСА_8 .

У решті заяви ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 лютого 2024 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Габор СОБОСЛОЙ