Провадження № 2/201/1122/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 лютого 2024р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Покопцевої Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

12.12.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. № 3-5).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 12.12.2023р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (а.с.№21).

Представник позивача адвокат Білоус Л.Г. (діє на підставі ордеру від 24.11.2023р. а.с № 16) в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що сторони зареєстрували шлюб 26.10.1985р. у Жовтневому відділі ЗАГС м. Дніпропетровська під актовим записом №2259. Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 , яка наразі є повнолітньою. Представник позивача зазначала, що з 2016р. сторони фактично причини шлюбні стосунки, не проживають разом, не ведуть спільного господарства. Подружнє життя не склалося через несхожість характерів та поглядів, у зв`язку з чим між сторонами виникали суперечки та сварки. Представник позивача вважала, що родина сторін розпалася остаточно, примирення неможливе, просила шлюб розірвати.

В судове засідання 20.02.2024р. сторони (їх представники) не з`явилися.

Представник позивача в заявах до суду від 15.01.2024р. (надійшла до канцелярії суду) та 19.02.2024р. (надійшла на е/пошту суду) (а.с. № 30, 40), підтримала поданий позов, просила ухвалити рішення суду за її відсутності та відсутності позивача. Також в цій заяві зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду та те, що судові витрати по справі позивач покладає на себе.

Відповідачка ОСОБА_2 в судові засідання по справі, які були призначені на 24.01.2024р. та 20.02.2024р., повторно не з`явилася, про дату розгляду справи була повідомлена належним чином, а саме рекомендованим листом з повідомленням за адресою реєстрації місця проживання, яка підтверджена відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 12.12.2023р., як це передбачено вимогами ЦПК України (а.с. № 20). Втім, до суду двічі повернулися конверти з позначками «адресат відсутній за вказаною адресою» (№ 24, 34). Також про дату судового засідання 20.02.2024р. відповідачка була повідомлена шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. № 39).

Про причини неявки в судові засідання 24.01.2024р. та 20.02.2024р. відповідачка суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надіслала, а також не скористалася своїм правом на подачу відзиву на позов в порядку ст. 178 ЦПК України.

З урахуванням заяви позивача від 15.01.2024р. та 19.02.2024р., повторної неявки відповідачки при належному повідомлені про дати судових засідань, суд у відповідності до положень ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ч.1 ст. 280 ЦПК України ухвалив заочне рішення в судовому засіданні 20.02.2024р. за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.10.1985р. у Жовтневому відділі ЗАГС м. Дніпропетровська під актовим записом №2259 (а.с. №9).

Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей наразі вже немає.

Судом встановлено, що спільне життя сторін, зі слів представника позивача, не склалося через несхожість характерів та поглядів, у зв`язку з чим між сторонами виникали суперечки та сварки.

Сторони остаточно припинили шлюбні відносини, зі слів представник позивача, з 2016р., та з того часу не ведуть спільного господарства.

Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені, зі слів представник позивача, з 2016р. (отже, майже 8 років назад), з того часу не відновлювалися, позивач від позову не відмовився, а відповідачка заперечень стосовно позову не висловила, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

По тексту рішення суду період та причина остаточного припинення шлюбних стосунків зазначається, виходячи з тих причин та строків, які зазначені по тексту позову (а.с. № 3-5), а також виходячи з того, що відповідачка заперечень щодо розірвання шлюбу суду не скерувала.

При ухваленні рішення суду, відповідно до положень ст. 113 СК України, питання про зміну прізвища відповідачки не вирішується, оскільки з цього приводу суду не відома думка самої відповідачки.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, приймаючи до уваги, що представник позивача в заяві до суду від 19.02.2024р. (а.с. № 40) просила не стягувати з відповідачки на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору при подачі позову, ці судові витрати суд відносить на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч.4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.5 ст. 279, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 26.10.1985р. у Жовтневому відділі ЗАГС м. Дніпропетровська під актовим записом №2259, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які не мають неповнолітніх дітей - розірвати.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.