Справа № 288/2050/23
Провадження № 2/288/50/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

з участю секретаря судових засідань Плетенецької Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Строківської сільської ради Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Строківської сільської ради Житомирської області (далі відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач - ОСОБА_1 (дівоча - ОСОБА_3 ) являється дочкою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом ЗАГС м. Чернігів, УССР 22 грудня 1967 року, де батьком вказано - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу 18 квітня 1980 року мати позивача ОСОБА_5 знову одружилася з ОСОБА_6 та отримала прізвище ОСОБА_7 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу 03 січня 1988 року ОСОБА_8 одружилася з ОСОБА_9 та отримала прізвище ОСОБА_10 .

Позивач ОСОБА_1 (дівоча - ОСОБА_3 ) одружилася з ОСОБА_11 та отримала прізвище ОСОБА_12 , однак 05 червня 1989 року розірвала шлюбю

Відповідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу 23 липня 1989 року ОСОБА_13 знову одружилася з ОСОБА_14 та отримала прізвище ОСОБА_15 .

Згідно спадкової справи № 9/2017 заяву про прийняття спадщини у встановлений законом термін після померлої матері ОСОБА_2 подала її дочка ОСОБА_1 , яка відповідно додовідки нотаріуса являється єдиною спадкоємицею.

Інших спадкоємців, які мають право на спадкування за законом та звернулися до нотаріальної контори не має. Заповіт спадкодавцем складено не було.

Проте, нотаріусом обґрунтовано було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на її частину житлового будинку, так як право власності за померлою на вищевказаний житловий будинок не зареєстровано.

Документом, який підтверджує належність даного будинку спадкодавцю є виписка №2 від 03.01.2023 року, видана Попільнянською селищною радою про те, що згідно погосподарської книги №5 за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 головою двору була ОСОБА_2 .

Рішенням виконавчого комітету Строківської сільської ради Попільнянського району № 21 від 07.05.2011 року було підтверджено право власності на 1/2 частину житлового будинку та господарських споруд за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Крім того було доручено КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» виготовити та зареєструвати свідоцтво про право власності на даний об`єкт.

Однак свідоцтво про право власності на дане домоволодіння спадкодавця ОСОБА_2 за життя не отримала та належним чином його не зареєструвала, що підтверджується довідкою Бердичівського БТІ.

Згідно технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок відповідне домогосподарство складається з житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею 152,6 м. кв., житловою площею 96,4 м. кв. з господарськими будівлями та спорудами: погріб Б-і, погріб В-і, загальна ринкова вартість ?2 ід. частки якого згідно висновку про проведену оцінку від 03.05.2023р. становить - 24035,00 грн.

У зв`язку з цим я змушена звернутись до суду, для визнання за мною права власності в порядку спадкування, так як право власності на будинок за спадкодавцем зареєстроване не було.

Позивач просить визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею 152,6 м. кв., житловою площею 96,4 м. кв. з господарськими будівлями та спорудами: погріб Б-і, погріб В-і в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі.

Представник відповідач Строківської сільської ради Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу слухати без участі їх представника, проти задоволення позовної заяви не заперечують.

Згідно частини третьої статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 19 грудня 2016 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис за № 3139.

Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач - ОСОБА_1 (дівоча фамілія - ОСОБА_3 ) являється дочкою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданим відділом ЗАГС м. Чернігів, УССР 22 грудня 1967 року, де батьком вказано - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 .

Відповідно до копії свідоцтва про одруження НОМЕР_4 виданого 18 січня 1979 року мати позивача ОСОБА_16 (дівоче прізвище) одружилася 30.12.1961 року з ОСОБА_4 та змінила своє прізвище на « ОСОБА_3 ».

Згідно копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 виданого 08 грудня 1978 року ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу 18 квітня 1980 року мати позивача ОСОБА_5 знову одружилася з ОСОБА_6 та змінила своє прізвище на « ОСОБА_7 ».

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу 03 січня 1988 року ОСОБА_8 одружилася з ОСОБА_9 та змінила своє прізвище на « ОСОБА_10 ».

Позивач ОСОБА_1 (дівоча - ОСОБА_3 ) одружилася з ОСОБА_11 та змінила своє прізвище на « ОСОБА_12 », однак 05 червня 1989 року розірвала шлюб згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_6 .

Відповідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу 23 липня 1989 року ОСОБА_13 знову одружилася з ОСОБА_14 та змінила своє прізвище на « ОСОБА_15 ».

Згідно спадкової справи № 9/2017 заяву про прийняття спадщини у встановлений законом термін після померлої матері ОСОБА_2 подала її дочка ОСОБА_1 , яка відповідно до довідки нотаріуса є її спадкоємицею.

Відповідно до копії виписки №2 від 03 січня 2023 року, виданої Попільнянською селищною радою про те, що згідно погосподарської книги №5 за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 головою двору була ОСОБА_2 .

Рішенням виконавчого комітету Строківської сільської ради Попільнянського району № 21 від 07.05.2011 року було підтверджено право власності на 1/2 частину житлового будинку та господарських споруд за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Крім того було доручено КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» виготовити та зареєструвати свідоцтво про право власності на даний об`єкт.

Однак свідоцтво про право власності на дане домоволодіння спадкодавця ОСОБА_2 за життя не отримала та належним чином його не зареєструвала, що підтверджується довідкою Бердичівського БТІ.

Згідно копії технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок відповідне домогосподарство складається з житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею 152,6 м. кв., житловою площею 96,4 м. кв. з господарськими будівлями та спорудами: погріб Б-і, погріб В-і, загальна ринкова вартість 1/2 ід. частки якого згідно висновку про проведену оцінку від 03 травня 2023 року становить - 24035,00 грн.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 квітня 2023 року, ОСОБА_1 оформила свої спадкові права на земельну ділянку № НОМЕР_7 , кадастровий номер: :02:004:0148, загальною площею 0,2486 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлій ОСОБА_2 .

Як вбачається з копії постанови державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області від 17 квітня 2023 року № 587/02-31, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку, після смерті матері ОСОБА_2 , так як право власності за померлою на вищевказаний житловий будинок не зареєстровано.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7, зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Оскільки на нерухоме майно, не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку.

Відповідно до пункту 4.15. частини 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Статтею 1216 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, відповідно до статті 1218 Цивільного Кодексу України.

Частиною першою статті 182 Цивільного Кодексу України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації.

У відповідності із статею 328 Цивільного Кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття.

Згідно приписів частини першої статті 1297 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно статті 316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем, як спадкоємцем за законом, права власності на частину будинку.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»; Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; статтями 182, 328, 334, 386, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1258, 1262, 1268-1270, 1297 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 189-200,206, 211, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Строківської сільської ради Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею 152,6 м. кв., житловою площею 96,4 м. кв. з господарськими будівлями та спорудами: погріб Б-і, погріб В-і в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко