ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/8201/22

Провадження № 22-ц/4820/484/24

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю представника апелянта ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_2 - адвоката Кримчака О.А.,

представника ОСОБА_3 - адвоката Горвата І.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2023 року, суддя Заворотна О.Л., у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зобов`язання вчинити дії,

встановив:

В листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність начальника Другого ВДВС м. Хмельницький, в якій просив визнати неправомірною бездіяльність начальника Другого ВДВС м. Хмельницький щодо арешту рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_2 , на який надходить заробітня плата, зобов`язати начальника Другого ВДВС м. Хмельницький скасувати арешт грошових коштів, які є заробітною платою, на вищевказаному рахунку.

В обґрунтування скарги вказав, що на виконанні Другого відділу ДВС у м. Хмельницький перебуває виконавче провадження НОМЕР_3, в межах якого винесено постанову про арешт коштів боржника, зокрема, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_2

07.08.2023 року також було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 , який отримує дохід у в/ч НОМЕР_2 , у розмірі 20% доходів щомісяця, для погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 659137,17 грн., в т.ч. виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій.

08.11.2023 року представником боржника було подано клопотання про зняття арешту з грошових коштів, які знаходяться на рахунку боржника ОСОБА_2 НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», на який останній отримує заробітну плату, як військовослужбовець.

На зазначене клопотання 14.11.2023 року була надана відповідь за підписом начальника Другого ВДВС м. Хмельницький, якою фактично відмовлено у його задоволенні, і, зокрема, зазначено, що 09.08.2023 року державним виконавцем винесено постанову про визначення поточного рахунку НОМЕР_1 у банку для здійснення видаткових операції №69165229 та направлено на виконання до ПАТ КБ «ПриватБанк».

Вказану бездіяльність скаржник вважає протиправною, оскільки дії, спрямовані на звернення стягнення, в тому числі на заробітну плату боржника, не можуть та не повинні позбавляти боржника засобів до існування та можливості утримування своєї сім`ї.

На рахунок НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк» він отримує заробітну плату, однак у зв`язку з його арештом, він та його сім`я позбавлені засобів до існування, особливо в умовах війни, коли він перебуває в зоні проведення бойових дій.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.12.2023 року скаргу задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність начальника Другого відділу ДВС м. Хмельницький Гончаренко Ольги щодо залишення арешту коштів на рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_2 для зарахування заробітної плати. Зобов`язано начальника Другого відділу ДВС м. Хмельницький Гончаренко Ольгу скасувати арешт грошових коштів, які є заробітною платою, та які обліковуються на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_2 .

Задовольняючи скаргу суд вказав, що зі змісту досліджених у судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження вбачається, що начальник Другого відділу ДВС м. Хмельницький Ольга Гончаренко при розгляді клопотання представника скаржника від 08.11.2023 року не розглянула вимогу про скасування арешту коштів, які є заробітною платою божника, чим допустила бездіяльність.

В апеляційній скарзі Другий відділ ДВС у м. Хмельницькому ЦМУМЮ (м. Київ) просив рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні скарги.

В обґрунтування скарги апелянт вказав, що скаржником пропущено строк оскарження постанови про арешт коштів боржника на його банківських рахунках, не надано доказів, що на відповідний банківський рахунок надходить виключно заробітна плата і він є спеціальним. Суд не врахував, що скаржником фактично оскаржується постанова про накладення арешту на кошти боржника у банківських установах, яка була винесена державним виконавцем, а не начальника Другого відділу ДВС м. Хмельницький, бездіяльність якого оскаржується.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 навів аргументи, в яких повністю підтримав оскаржуване судове рішення.

В суді представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник боржника в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, підтримав оскаржуване судове рішення.

Представник стягувача за виконавчим листом в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановлено, що на виконанні Другого відділу Державної виконавчої служби у м. Хмельницькому перебуває виконавче провадження НОМЕР_3 щодо виконання виконавчого листа №686/8201/22, виданого 23.05.2023 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики від 09.11.2021 року на загальну суму 16250 дол. США та судового збору в сумі 4753,13 грн.

02.08.2023 року державним виконавцем ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Цього ж дня, державним виконавцем Яворською Ю.В. винесено постанову про арешт коштів боржника та арешт майна боржника.

08.11.2023 року представник боржника Кримчак О.А. подав на адресу Другого відділу Державної виконавчої служби у м. Хмельницький письмове клопотання про зняття арешту з рахунку боржника ОСОБА_2 НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», оскільки на цей рахунок боржник отримує заробітну плату.

У листі за вих. №95058З від 14.11.2023 року, начальник Другого відділу Державної виконавчої служби у м. Хмельницький повідомила боржника про хід виконавчих дій в межах ВПНОМЕР_3. Відповіді щодо зняття арешту з банківського рахунку адресантом не надано.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За положеннями частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частина третя статті 451 ЦПК України).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України cуд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Не підлягають арешту кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку.

Відповідно до частин першої-третьої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Частинами другою та третьою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

З наведених норм права вбачається, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати за наявності декількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємстввами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Встановлення відрахувань у певному відсотковому визначенні від заробітної плати боржника покликане гарантувати людині право на своєчасне, у передбачені законом строки, одержання винагороди за працю, що становить одне з основних трудових прав людини, тому й законодавець обмежив розмір будь - яких утримань із заробітної плати, і таке обмеження є законодавчо встановленою забороною на накладення арешту на заробітну плату, що виплачена боржнику після таких утримань, або частину заробітної плати, що перевищує граничну межу таких відрахувань.

Накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя.

Таким чином, не може бути накладений арешт на кошти що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, таке обмеження не розповсюджується (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.04.2022 року у справі №756/8815/20.

Зняття арешту з коштів здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

В абзаці другому частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до пунктів 10, 15 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення, до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення, а також якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», за умови перебування боржника в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу;

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року №492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом.

Банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» може та повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладати арешт, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі у разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Велика Палати Верховного Суду у постанові від 20.04.2022 року у справі №756/8815/20 також вказала, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати за наявності декількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

У випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалося виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Кримчак О.А. в інтересах боржника ОСОБА_2 звернувся до Другого ВДВС у м. Хмельницькому ЦМУ МЮ (м. Київ) з клопотанням про зняття арешту з рахунку боржника ОСОБА_2 № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», на який останній отримує заробітну плату.

Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 30.10.2023 року, на вищевказаному рахунку залишок коштів становив 132508,35 грн., на вказаний рахунок ОСОБА_2 отримує зарплатні виплати, також на вказаний рахунок може бути зарахована будь-яка виплата (переказ).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що за відсутності у справі доказів, наданої банком інформації про те, що вищевказані кошти є заробітною платою боржника, а також, що даний рахунок є спеціальним банківським рахунком, у державного виконавця були відсутні правові підстави для зняття арешту з коштів, розміщених на даному рахунку.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що під час виконання судового рішення 07.08.2023 року постановою державного виконавця було звернуто стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_2 , який отримує дохід у в/ч НОМЕР_2 , у розмірі 20% доходів щомісяця, відтак звернення стягнення на решту його заробітної плати, яка знаходиться на банківському рахунку боржника, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», в тому числі накладення арешту на такі кошти, є безпідставним, а накладений виконавцем арешт підлягає зняттю.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував, що згідно з положеннями ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», саме державний виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів, що складають заробітну плату боржника, стягнення на яку заборонено законом, у зв`язку з чим резолютивна частина рішення підлягає зміні.

За наявності не спростованих даних щодо розміщення на банківському рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк» заробітної плати ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність визнання неправомірною бездіяльності начальника Другого відділу ДВС м. Хмельницький Гончаренко Ольги щодо залишення арешту коштів на вищезазначеному рахунку.

З огляду на те, що апелянтом не доведено правомірності дій державного виконавця в частині накладення арешту на кошти, які є заробітною платою ОСОБА_2 і знаходяться на його рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та необхідності зміни ухваленого судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2023 року змінити виклавши абзац третій резолютивної частини у наступній редакції: «Зобов`язати державного виконавця Другого відділу ДВС м. Хмельницький скасувати арешт грошових коштів, які є заробітною платою, та які обліковуються на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_2 ».

В решті ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 лютого 2024 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова