Справа № 309/3305/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 січня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Мацунича М.В. і Собослоя Г.Г., з участю секретаря Гусоньки З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хустського районного суду від 27 червня 2023 року (у складі судді Волощук О.Я.) за поданням Хустського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Хустського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Горват Ю.А., звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина ОСОБА_1 .

Просив тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України фізичну особу боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 309/3305/18, виданим 15.07.2019 р., про стягнення із ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 суми боргу в розмірі 196 288,94 грн.

На обґрунтування указав, що на виконанні Хустського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження № 60941822 з примусового виконання виконавчого листа № 309/3305/18 виданого 15.07.2019 р. про стягнення із ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), мешканця АДРЕСА_1 на користь ТОВ «Укрпромінвест Мукачево» суму заборгованості у розмірі 196288,94 грн.

Державним виконавцем 27.12.2019 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно і попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено.

У ході виконання рішення суду державним виконавцем перевірено майновий стан боржника шляхом надіслання запитів; відповідні органи реєстрації про наявність зареєстрованого на праві власності рухомого та нерухомого майна, транспортних засобів, рахунків у банківських установах. Майна, належного боржнику на праві власності, не виявлено.

24.03.2020 р. відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт майна боржника, відповідне обтяження внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна /номер запису №36151658 від 01.04.2020р. Дану постанову направлено до центру надання послуг пов`язаних з використанням автотранспортних засобів - до виконання.

На запит державного виконавця Державною прикордонною службою України надано відповіді від 19.02.2020 р. і від 10.03.2021 р. про те, що ОСОБА_1 неодноразово перетинав державний кордон України.

27.12.2019 р., 01.04.2020 р., 27.06.2022 р. державним виконавцем на адресу боржника надсилався виклик про необхідність явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`являвся, про причини неявки не повідомив виконавця.

Станом на теперішній час боржником рішення суду не виконано, заборгованість не погашено.

Боржник ухиляється від виконання зобов`язання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Ухвалою Хустського районного суду від 27 червня 2023 р. подання головного державного виконавця Хустського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - Горвата Ю.А., задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 до виконання ним зобов`язань з примусового виконання виконавчого листа № 309/3305/18 виданого 15.07.2019 р. про стягнення із ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), мешканця АДРЕСА_1 на користь ТОВ «Укрпромінвест Мукачево» суми заборгованості у розмірі 196288,94 грн.

ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. Доводить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що державний виконавець подав неправдиві відомості щодо його ухилення від виконання судового рішення, а боржником за період із 06.09.2021 р. по 22.06.2023 р. сплачено на виконання рішення суду 26400 грн.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Головний державний виконавець Хустського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Горват Ю.А., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Доводи заперечення зводяться до того, що Головним державним виконавцем належними та допустимими доказами доведено факт ухиляння ОСОБА_1 від виконання рішення суду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Указаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Ухвала суду мотивована тим, що з метою належного та своєчасного виконання грошових зобов`язань боржника ОСОБА_1 та недопущення перетину боржником державного кордону для ухилення від виконання зобов`язання, суд дійшов висновку, що внесене державним виконавцем подання ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні Хустського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження №60941822 з примусового виконання виконавчого листа №309/3305/18 виданого 15.07.2019 р. про стягнення із ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), мешканця АДРЕСА_1 на користь ТОВ «Укрпромінвест Мукачево» суми заборгованості у розмірі 196288,94 грн.

27.12.2019 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

У ході виконання рішення суду державним виконавцем встановлено за результатами перевірки майнового стану боржника, що у ОСОБА_1 відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення у рахунок погашення боргу.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно зі ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання опорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Відповідно до статті 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованого Законом України від 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

Відтак, дотримання судами процесуального законодавства при ухваленні судових рішень з питань, що пов`язані з обмеженням конституційних прав і свобод громадян, зокрема - щодо обмеження їх у праві виїзду за межі України, є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина.

Як убачається із наведеного, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Поряд із цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні у даному випадку свідчить тривале невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч.6 ст.12 Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Як випливає з аналізу наведених положень закону, підставою обмеження особи у праві виїзду за межі України є не лише наявність невиконаних зобов`язань, покладених на боржника - фізичну особу судовим рішенням, а також винна поведінка цієї особи, яка полягає в ухиленні від виконання таких зобов`язань, яку правильно встановив суд першої інстанції.

Судом було встановлено, що станом на час розгляду подання рішення суду не виконане, боржником після відкриття виконавчого провадження на користь стягувача сплачено дуже незначну суму, що вказує на ухилення боржника від виконання рішення суду. Апелянт всупереч свого процесуального обов`язку не довів належними доказами іншого та не спростував цей висновок суду.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що боржник суму боргу добровільно не сплатив, відсутність можливості сплачувати кошти не довів, пояснення про причини невиконання рішення суду державному виконавцю не надав, адресу фактичного проживання приватному виконавцю не вказав, виїжджав за межі кордону України, що свідчить про ухилення від виконання рішення суду.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що боржником рішення суду дотепер не виконується.

Боржником не надано ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду належних і допустимих доказів виконання рішення суду та наявності підстав скасування обмеження у праві виїзду за межі України.

У сенсі положень частини 1 статті 441 ЦПК України застосоване судом тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України є заходом забезпечення виконання судового рішення, з огляду на що наявність невиконаного зобов`язання (невиконаного судового рішення) має наслідком відсутність підстав для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд. Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Із урахуванням цього, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування до боржника обмеження виїзду за межі України, яке є пропорційним легітимній меті забезпечення права на справедливий суд, яке включає право на виконання рішення суду впродовж розумного строку.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, та не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині ухвали суду першої інстанції

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу відповідно до ст. 375 ЦПК України належить залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Ухвалу Хустського районного суду від 27 червня 2023 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 20 лютого 2024 р.

Судді: