У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2024 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: О. Грегуль

ОСОБА_9 - позивач

ОСОБА_1 - відповідач 1

ОСОБА_2 - відповідач 2

ОСОБА_3 - відповідач 3

ОСОБА_4 - відповідач 4

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Аніскова Надія Анатоліївна - третя особа

Онопрієнко З.В. - адвокат позивача

ВСТАНОВИВ:

Позивачем подано позов про встановлення факту проживання однією сім`єю (нова редакція) з проханням 1) Встановити факт проживання позивача із ОСОБА_6 (спадкодавець) однією сім`єю з 01.01.1987 по ІНФОРМАЦІЯ_1 (день смерті); 2) Визнати позивача спадкоємцем четвертої черги, як особу, що проживала зі спадкодавцем ОСОБА_6 однією сім`єю не менше п`яти років до відкриття спадщини на нерухоме майно.

Згідно доданої до позову копії свідоцтва про смерть від 24.04.2023 ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підсудність справи Деснянському районному суду м. Києва визначена ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2023 у справі № 127/34716/23 (суддя Бессараб Н.М.) з посиланням на те, що спадкове майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України, 1. Позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, 4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18: «7.25. Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. 7.26. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.».

У зв`язку з тим, що об`єктом спірного матеріального правовідношення є нерухоме майно на даний спір поширюються правила виключної підсудності.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 12.08.2021 у справі № 438/1673/13-ц: «Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.».

Практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).

ЄСПЛ підкреслив, що право на доступ до суду є невід`ємним аспектом гарантій, закріплених у Європейській конвенції з прав людини, посилаючись на принципи верховенства права та уникнення свавілля, які лежать в основі багатьох Конвенції. Можливі обмеження вищезазначеного права не повинні обмежувати доступ, наданий особі, таким чином або в такому обсязі, щоб була порушена сама суть права. Так, ЄСПЛ зазначив, що, застосовуючи процесуальні норми, суди повинні уникати надмірного формалізму, який би зашкодив справедливості розгляду.

Вимоги ч. 1 ст. 30 ЦПК України мають імперативний характер, а тому суд не вправі формально вирішувати питання щодо підсудності справи.

Згідно доданої до позову копії свідоцтва про право власності на житло від 12.09.1995 ОСОБА_6 (спадкодавець) за життя була власницею нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ).

Згідно доданої до позову копії нотаріально посвідченого заповіту ОСОБА_7 (заповідач) від 15.02.1997, остання заповіла ОСОБА_6 (спадкодавець) нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 ).

Про інше можливе спірне нерухоме спадкове майно інформація в позові і додатках відсутня.

Ухвалою суду від 07.02.2024 у справі № 127/34716/23 позов залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків з тих підстав, що в порушення п. 3, п. 4 і п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зміст позову не містить і в ньому не викладено обставин та не зазначено доказів, яке конкретно майно є спадковим і на яке має наміри позивач та яка дійсна (або хоча б орієнтовна на час подання позову) вартість кожного спадкового об`єкта нерухомого майна, оскільки від правильного вирішення даного питання залежить правильність вирішення питання виключної підсудності справи, а повне ігнорування стороною позивача надання/зазначення в позові чіткої інформації про конкретне спадкове нерухоме майно і його вартість (або хоча б орієнтовну вартість на час подання позову) позбавляє суд можливості однозначно вирішити питання дотримання підсудності справи та відкрити провадження.

У наданий строк стороною позивача подано заяву з доданими до неї письмовими доказами вартості нерухомого спадкового майна, яке складається з двох квартир, місцезнаходження однієї з яких за адресою: АДРЕСА_1 ) і вартістю: 1182710 грн., а місцезнаходження другої за адресою: АДРЕСА_2 ) і вартістю: 1508112 грн..

З урахуванням викладено та положень ч. 1 ст. 30 ЦПК України правові підстави для розгляду вищевказаного позову Деснянським районним судом м. Києва позивачем у позові не зазначено та відсутні такі докази і в додатках до позову.

За таких обставин позов з доданими до нього документами передається за територіальною юрисдикцією (підсудністю) іншому суду.

Передача справи за підсудністю не є перешкодою в доступі до правосуддя.

Керуючись ст. 31 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Передати справу № 127/34716/23 за позовною заявою ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно позову адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) Дніпровському районному суду м. Києва.

Передачу справи здійснити не пізніше п'яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів.

Згідно ст. 261 ЦПК України, 1. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. 2. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

СУДДЯ: