Справа № 559/4518/23
Провадження № 2/559/184/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року місто Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Остапчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

1.1 В обґрунтування позовних вимог позивач на те, що з відповідачкою у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 04.11.2020 розірвано. Від шлюбу у них є троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно судового наказу Дубенського міськрайонного суду від 13.10.2020 з позивача тягуються аліменти на користь відповідачки на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у розмірі 1/3 частина усіх видів заробітку, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Крім того, рішенням Дубенського міськрайонного суду від 11.08.2021 з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_8 у розмірі частина усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Сукупний розмір аліментів, які стягуються з позивача становить 7/12, тобто 58% його заробітку, що для нього є обтяжливим і перевищує розмір, встановлений законом. Він не має можливості сплачувати аліменти у такому розмірі, вважає, що достатнім для забезпечення дітей буде розмір аліментів частини усіх видів його заробітку. Також вказує, що він перебуває на службі у ЗСУ, сплачує та сплачував аліменти, призначені судом та не має наміру ухилятися від обов`язку по утриманню дітей, але аліменти у розмірі 7/12 частки заробітку є непосильними і складають більше 50% від його доходу. Тому змушений звернути до суду із вказаним позовом, просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання дітей до частини усіх видів доходів.

1.2 Відповідачка подала відзив на позовну заяву, згідно якого вважає позов необґрунтованим та безпідставним. У відзиві вказує, що зменшення розміру аліментів можливе лише при погіршенні спроможності боржника сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі, а також із урахуванням інтересів дитини, що має довести позивач. Однак, позивач не вказує у своєму позові на зміну матеріального, сімейного стану, погіршення здоров`я. В матеріалах справи відсутні будь-які докази погіршення матеріального стану чи здоров`я, тим більше, позивач сам вказує, що на даний час працевлаштований та проходить службу у лавах ЗСУ, що свідчить про те, що він отримує стабільний дохід. Тому, підстав для зменшення розміру аліментів не має.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 29 грудня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду без повідомлення (виклику) сторін.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 04 листопада 2020 року розірвано (а.с.8-9).

Від шлюбу мають трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно судового наказу Дубенського міськрайонного суду від 13.10.2020 з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частина усіх видів заробітку, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття (а.с.10).

Крім того, рішенням Дубенського міськрайонного суду від 11.08.2021 з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі частина усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с.11-13).

Станом на 16.11.2023 боргу по сплаті аліментів не має (а.с.15).

Згідно довідки №1938 від 24.10.2023, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 14.05.2023 по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 (а.с.14).

IV. Норми права, які застосував суд.

Згідно ст.ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. -

Згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч.9 ст.7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.

Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

У розумінні статті 81 ЦПК України та наведеної вище норми СК України презюмується необхідність саме ініціатору позову доводити обставини змін у його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Відповідно ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою ВРУ №789-XII від 27.02.1991, визначено, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей (ст. 3).

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що підстав для зменшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України, а відповідно і для задоволення позову - немає. Позивач є працевлаштованим, отримує стабільний дохід, що спростовує його доводи про погіршення майнового стану та неспроможність сплачувати аліменти у визначено рішеннями суду розмірі.

Сплата аліментів у розмірі 1/3 на двох дітей на на одну дитину не є надмірним тягарем для позивача, яому залишається 42% від доходу на одного, зменшення розміру аліментів не відповідає інтересам малолітніх дітей.

В підсумку, в задоволенні позову суд відмовляє внаслідок безпідставності.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 133, 137, 141, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 4, 5 ЗУ «Про судовий збір», суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: О.Ю. Жуковська