Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого суді - І.О. Сидоренко,

за участю:

секретаря судового засідання - В.В. Зубкова,

представника відповідача - А.І. Ромась,

розглянувши в судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2023 року ОСОБА_2 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів.

Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтувала тим, що рішенням суду від 04.04.2023 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів було задоволено та зобов`язано стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 в розмірі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.02.2023 і до досягнення нею повноліття. Виконавчий лист щодо примусового виконання вказаного рішення перебуває на виконанні у Краматорському відділі державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження № 72337252. Починаючи з 01.02.2023 по 31.08.2023 виникла заборгованість зі сплати аліментів у сумі 66800,45 грн., що підтверджується довідкою державного виконавця. Згідно складеного розрахунку неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з 01.02.2023 по 31.08.2023 становить 153572,16 грн. з вказівкою, що розрахунок здійснювався відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду України. Зазначила, що оскільки розмір неустойки (пені) за спірний період значно перевищує сукупний розмір заборгованості за аліментами, врахувавши загальні засади справедливості та розумності регулювання сімейних відносин, вважає за необхідне застосувати положення ст. 196 СК України та стягнути з відповідача 66800,45 грн.

Тому, просить суд: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 66800,45 грн.

Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак не використали свого права на безпосередню участь у судовому засіданні. Представник позивача надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та відсутність позивача, за змістом якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні, що здійснювалося в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EasyCon», просила відмовити у позові у повному обсязі та надала аналогічні пояснення, викладені в своєму відзиві на позовну заяву.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, за змістом якого позовні вимоги не визнаються в повному обсязі. На обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначає, що 18.10.2023 ОСОБА_3 , стало відомо про відкриття провадження по справі про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів. Рішенням суду від 04.04.2023 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів було задоволено та зобов`язано стягувати з ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 в розмірі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.02.2023. Державним виконавцем Краматорського ВДВС у Краматорському районі Донецької області було відкрито виконавче провадження ВП № 72337252 від 08.08.2023 за виконавчим листом від 04.04.2023. Згідно розрахунку виконавчої служби станом на 31.08.2023 заборгованість по аліментам склала 66800,45 грн. Відповідач не ухилявся від сплати аліментів, він при ухваленні рішення суду визнав позов, хоча в нього на утриманні є ще інші діти і готовий був сплачувати аліменти. З квітня 2023 року по серпень 2023 року позивачка не повідомляла відповідачу реквізити про сплату аліментів і постанову про відкриття виконавчого провадження до серпня 2023 року відповідач не отримував. З метою, щоб поки не прийшов виконавчий лист не утворювались борги за рішенням суду у липні 2023 року відповідач подав за місцем роботи ( в нього їх 3) заяву щодо утримання аліментів, щоб сплатити їх коли отримає реквізити, що підтверджується довідками при здійснені відрахування та виплати. Звертає увагу, що позивачка мала можливість також подати за місцем роботи відповідача заяву про відрахування аліментів, але цього не зробила. Зазначає, що постанова про звернення стягнення з заробітної плати від державної виконавчої служби була отримана за місцем роботи лише у серпні 2023 року і одразу бухгалтерія почала відрахування із заробітної плати. В період з 30.08.2023 по 01.10.2023 згідно довідок про утримані аліменти за місцем роботи з відповідача було утримано аліменти на загальну суму 106065,62 грн. і заборгованості на теперішній час немає. Зазначає, що відповідач та бухгалтерія підприємства де він працює фактично одразу після отримання постанови про звернення стягнення та отримання реквізитів виконавчої служби, добровільно сплатив усю суму заборгованості по аліментам. Відповідно, якщо б йому одразу після суду, надали реквізити він сплатив би і сам добровільно аліменти на утримання дитини. Згідно з розрахунком позивача, пеня за прострочення сплати аліментів з 01.02.2023 по 31.08.2023 начебто складає 158572,16 грн., але позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 66800,45 грн. застосовуючи ст. 196 СК України. Представник відповідача наголошує, що вони не вважають, що несплата аліментів в період з лютого по серпень виникла з вини відповідача, адже йому після рішення суду не було надано реквізити для добровільної сплати аліментів, а він дізнався про них лише після отримання постанови виконавця за місцем роботи. Отже, представник відповідача та відповідач вважають, що вини відповідача у простроченні сплати аліментів немає і підстав для стягнення пені немає. Крім того представник відповідача зазначає, що на утриманні відповідача перебувають, ще дружина відповідача та троє малолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З урахуванням наведеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представником позивача надано відповідь відзив, за змістом якого позивач ознайомившись із відзивом на позовну заяву заперечує та вважає, що позов підлягає задоволенню обґрунтувавши тим, що наявність судового рішення та відкритого виконавчого провадження свідчить про те, що добровільної сплати аліментів не було. Заборгованість зі сплати аліментів у сумі 66800,45 грн. підтверджується довідкою державного виконавця. У разі добровільної виплати аліментів на утримання дитини заборгованість була би відсутня. Позивач підтверджує, що після відкриття виконавчого провадження почала отримувати аліменти, а після звернення до суду про стягнення неустойки (пені) відповідач виплатив заборгованість. Представник відповідача зазначила, що у позові було вказано щодо відсутність інших дітей на утриманні відповідача через необізнаність, однак, дана обставина не звільняє відповідача від відповідальності.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів, не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 04 квітня 2023 року, яке набрало законної сили 05.05.2023 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 в розмірі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 лютого 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 72337252 від 24.07.2023 вбачається, що старшим державним виконавцем Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тимачовою К.О. було розглянуто заяву про примусове виконання та відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/243/651/2023; 243/323/23 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.04.2023 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 в розмірі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 лютого 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно до розрахунку заборгованості, зі сплати аліментів складеним старшим державним виконавцем, в період з 01.02.2023 та станом на 31.08.2023, загальна заборгованість складає 66800,45 грн.

Згідно до розрахунку, проведеного позивачем, розмір пені за прострочку сплати аліментів за період з лютого по липень становить 153572,16 грн.

Згідно до довідки КНП «Мирноградська центральна міська лікарня» Мирноградської міської ради № 29 від 17.10.2023 вбачається, що станом на 01.10.2023 заборгованості погашена.

Згідно до довідки ТОВ «Євромед Краматорськ» станом на 04.10.2023 заборгованості за виконавчим листом немає.

Згідно до довідки КНП «ТМО «СМОЛ»» від 23.10.2023 вбачається, що за період з 01 лютого 2023 року по 30 вересня 2023 року станом на 01.10.2023 заборгованості за виконавчим листом немає.

Згідно свідоцтва про шлюб виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області вбачається, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було укладено шлюб 31 грудня 2013 року.

Згідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 15 лютого 2020 року Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Краматорськ Донецької області та його батьком є ОСОБА_3 .

Згідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 02 листопада 2018 року Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області вбачається, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у м.Краматорськ Донецької області та її батьком є ОСОБА_3 .

Згідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 24 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області вбачається, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 у м.Краматорськ Донецької області та його батьком є ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ Про виконавче провадження, виконавчий документ про стягнення періодичних платежів може бути самостійно надісланий стягувачем безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю, фізичній особі, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Відповідно до ч. 4 ст. 7 ЗУ Про виконавче провадження підприємства, установи, організації, фізичні особи - підприємці та фізичні особи, зазначені у частині першій цієї статті, за заявою стягувача зобов`язані здійснювати відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника у розмірі, визначеному виконавчим документом, з урахуванням положень статті 70 цього Закону.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 71 цього Закону виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 71 цього Закону у разі самостійного надіслання стягувачем виконавчого документа безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю чи фізичній особі, зазначеним у частині першій статті 7 цього Закону, індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Відповідно до ч. 9 ст. 71 цього Закону за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем відповідних постанов не виносилося, позивачем таких доказів суду не надано. Цей факт свідчить про відсутність заборгованості та відсутність підстав для застосування таких обмежень до відповідача у зв`язку з добровільною сплатою аліментів, що підтверджує відсутність наявності вини відповідача у несплаті аліментів.

Відповідно до частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України та ст.196 СК України неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання.

Окрім того, суд враховує правову позицію Верховного суду, викладену у постанові від 14.12.2020 у справі №661/905/19, відповідно до якої ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів).

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухилення від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитися, як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку, доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо.

Тлумачення ст. 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, після відкриття 24.07.2023 виконавчого провадження №72337252 державним виконавцем було обраховано заборгованість по аліментах, з якої вбачається, що на час відкриття виконавчого провадження заборгованість вже була наявна за період з 01.02.2023 по 31.08.2023 66800,45 грн.

Відповідно до довідки КНП «Мирноградська центральна міська лікарня» Мирноградької міської ради вбачається, що ОСОБА_3 працює в КНП «МЦМЛ» ММР з 03.04.2023 зазначено, що постанову ВП №72337252 ними було отримано 15.08.2023. Станом на 01.07.2023 заборгованість по аліментам склала 3408 грн., станом на 01.10.2023 заборгованість погашена.

Відповідно до довідки КНП «ТМО «СМОЛ»» за постановою ВП №72337252 в період з 01 лютого 2023 року по 30 вересня 2023 року з ОСОБА_3 було утримано 9088 грн. станом на 01.10.2023 заборгованості за виконавчим листом відсутня.

Як вбачається з довідки ТОВ «Євромед Краматорськ» ОСОБА_3 звертався з заявою про стягнення аліментів протягом двох місяців, та з нього було утримано кошти, які не перераховувалися, оскільки стягував не звернувся з виконавчим документом ані за місцем роботи відповідача ані до виконавчої служби, а лише звернулася з заявою про примусове виконання рішення 24.07.2023 про, що державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Крім того станом на 04.10.2023 у ОСОБА_3 відсутня заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом.

Доводи позивача щодо того, що після звернення до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) відповідач виплатив заборгованість спростовуються, оскільки відповідач станом на день звернення позивачки до суду з вказаним позовом, заборгованості по сплаті аліментів не мав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що позивачем не доведено факт свідомого ухилення відповідачем від виконання своїх обов`язків щодо сплати аліментів на утримання своєї дитини. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження винної поведінки ОСОБА_3 щодо умисного ухилення від сплати аліментів.

Враховуючи докази надані учасниками справи, беручи до уваги довідки надані представником відповідача суд приходить до висновку, що в діях відповідача відсутня винна поведінка щодо несплати заборгованості по аліментах, заборгованість по аліментах виникла з незалежних від нього причин, що також свідчить про відсутність в нього умислу на ухилення від сплати заборгованості по аліментах, а тому підстав для стягнення з відповідача пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів у суду немає, відтак з цих підстав позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. 196 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів - відмовити.

Повний текст рішення буде виготовлений протягом п`яти днів.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко