Справа № 196/1218/21
№ провадження 2/196/25/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року смт Царичанка

Царичанський? ? районний суд Дніпропетровської області в складі:

? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? головуючого судді:? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? Костюкова Д.Г.,

? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? за участю секретарів судового засідання: Дорошенко В.В., Кузнецової Г.С.,

? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? позивача:? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ОСОБА_2.,

? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? представника позивача:? ? ? ? ? ? ? ? ? адвоката Бардаченка Д.В.,

? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? відповідача:? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ОСОБА_1 ,

? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? представника відповідача:? ? ? ? ? адвоката Салтисюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОСПОДАР", про стягнення грошових коштів за договорами позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся? ? до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОСПОДАР", про стягнення грошових коштів за договорами позики.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що? ? 23.09.2009 року він передав в борг ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 30 000 грн. та ОСОБА_1 зобов`язалась переоформити (продати) належний їй земельний пай, як тільки це буде можливо (скасують мораторій на продаж земель сільськогосподарського призначення) в рахунок погашення боргу, що підтверджується розпискою від 23.09.2009 року.

29.07.2010 року він передав у борг ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 35 000 грн. та ОСОБА_1 зобов`язалась переоформити (продати) належний їй земельний пай, як тільки це буде можливо (скасують мораторій на продаж земель сільськогосподарського призначення) в рахунок погашення боргу, що підтверджується розпискою від 29.07.2010 року.

Обов`язок повернути йому всю суму боргу за договорами позики виник в ОСОБА_1 01.07.2021 року, тоді коли було скасовано мораторій на продаж земель сільськогосподарського призначення, як це було передбачено умовами розписки.

04.11.2021 року він направив ОСОБА_1 вимоги, в яких зазначив, що мораторій на продаж земель скасовано та висунув вимогу виконати свої боргові зобов`язання й переоформити земельні паї.

Проте 08.11.2021 року ОСОБА_1 направила йому відповідь, в якій зазначила, що вона не пам`ятає, щоб отримувала від нього грошові кошти та фактично відмовилась виконувати боргове зобов`язання.

Договори позики були укладені з відкладальною обставиною, обов`язку боржника повернути суму боргу, коли буде скасовано мораторій на продаж земель сільськогосподарського призначення.

01.07.2021 року вступив в дію Закон України №552-ІХ, яким було виключено заборону на продаж земель сільськогосподарського призначення фізичним особам.

Доказом безспірного боргу відповідача є розписки від 23.09.2009 та від 29.07.2010 року, які? ? були надані відповідачем на підтвердження укладання договору позики і отримання від нього грошових коштів в сумі 30 000 грн. та 35 000 грн.

Вказав, що враховуючи ту обставину, що відповідач відмовляється виконувати умови договору позики та переоформити на нього земельні ділянки в рахунок погашення суми боргу, має право на отримання відсотків за договором позики, що розраховується за формулою:

(сума боргу) х (відсоткову ставку) / 100 / 365 днів х (кількість днів) = (проценти).

Згідно розрахунку розміру процентів за договором позики від 23.09.2009 року, розмір процентів становить 42 577.18 грн.

Згідно розрахунку розміру процентів за договором позики від 29.07.2010 року, розмір процентів становить 46 693.10 грн.

Розрахунок пені здійснюється за формулою: (сума боргу) х (ставка пені %) / 100 / 365 днів х (кількість днів) = (пеня).

Згідно розрахунку пені за договором позики від 23.09.2009 року, розмір пені становить 2 159.18 грн.

Згідно розрахунку пені за договором позики від 29.07.2010 року, розмір пені становить 2 519.04 грн.

Розрахунок інфляційних збитків здійснюється за формулою: (сума боргу) х (індекс інфляції %) / 100 - (суму боргу) = (збитки від інфляції).

Згідно розрахунку інфляційних втрат за договором позики від 23.09.2009 року, збитки від інфляції? ? становлять 603.00 грн.

Згідно розрахунку інфляційних втрат за договором позики від 29.07.2010 року, збитки від інфляції? ? становлять 703.50 грн.

На підставі викладеного прохає стягнути з ОСОБА_1 на його користь грошові кошти за договором позики від 23.09.2009 року в розмірі 75 339.36 грн. в якості погашення суми боргу, які складаються з наступного: 30 000 грн. - сума боргу, 42 577.18 грн. - проценти, 2 159.18 грн. - пеня, 603 грн. - інфляційні втрати.

Стягнути з ОСОБА_1 на його користь грошові кошти за договором позики від 29.07.2010 року в розмірі 84 915.64 грн, які складаються з наступного: 35 000 грн. - сума боргу, 46 693.10 грн. - проценти, 2 519.04 грн. - пеня, 703.50 грн. - інфляційні втрати, а всього 160 255.00 грн.

До Царичанського районного суду Дніпропетровської області? ? 26 січня 2022 року надійшов відзив на позовну заяву від відповідачки ОСОБА_1 від 19.01.2022 р., в якій відповідачка позовні вимоги не визнає посилаючись на наступне. Вона не укладала з позивачем договору позики, вимоги про повернення грошових коштів в розмірі 30 000 грн. та 35 000 грн. не отримувала, позивач в позовній заяві лише вимагав здійснити переоформлення земельних ділянок на нього. Повернення коштів позивач не вимагав, а отже строк на їх повернення не настав. В розписках зазначено, що вона повинна здійснити переоформлення паю, проте який пай не зазначено. До моменту настання строку на повернення коштів розгляд вказаної справи є неможливим, оскільки відсутній предмет спору, розглядати питання щодо відсотків за договором позики чи неустойки, передчасно. Прохає відмовити в задоволенні позову.

29 грудня 2022 року на адресу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Салтисюк Ю.В. надійшли додаткові пояснення. В поясненнях представник відповідача зазначив, що правовідносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 взагалі не повинні підпадати під визначення позики та не підлягають врегулюванню у відповідності до норм ст.ст. 1046-1049 ЦК України. 23.09.2009 та 29.07.2010 відповідачка дійсно отримувала від ОСОБА_2 готівкові кошти, однак вони не були позикою, а були передані в якості передплати за оренду земельних ділянок, які перебувають у власності відповідачки.

ОСОБА_1 на праві власності володіє земельними ділянками:

1) кадастровий номер :01:005:0324, площею 4,51 га;

2) кадастровий номер :01:005:0333, площею 4,58 га;

3) кадастровий номер :01:004:0303, площею 5,0162 га.

В 2009 році ОСОБА_1 передала земельні ділянки у користування ТОВ "ГОСПОДАР" на правах оренди.

Земельна ділянка, кадастровий номер :01:005:0324, площею 4,51 га на підставі договору оренди землі від 26.02.2009 року була передана ОСОБА_1 в користування ТОВ "ГОСПОДАР" терміном на 17 років, починаючи з моменту державної реєстрації договору. На даний час договір чинний, земельна ділянка перебуває у фактичному користуванні орендаря.

Земельна ділянка, кадастровий номер :01:005:0333, площею 4,58 га? ? на підставі договору оренди землі від 26.02.2009 року була передана ОСОБА_1 в користування ТОВ "ГОСПОДАР" терміном на 17 років, починаючи з моменту державної реєстрації договору. На даний час договір чинний, земельна ділянка перебуває у фактичному користуванні орендаря.

Земельна ділянка, кадастровий номер :01:004:0303, площею 5,0162 га? ? на підставі договору оренди землі від 26.02.2009 року була передана в користування ТОВ "Господар", однак екземпляр договору оренди ОСОБА_1 орендарем надано не було, тому вона не володіє відомостями щодо термінів укладеної оренди, однак земельна ділянка перебувала у фактичному користуванні ТОВ "ГОСПОДАР" станом до осені 2017 року.

Всі перемовини щодо укладення договорів оренди проводила з ОСОБА_2 . В усній розмові ОСОБА_2 вказував, що являється одним із власників ТОВ "ГОСПОДАР" та необмежений будь-якими діями від імені Товариства.

Після підписання договорів оренди в вересні 2009 року та в липні 2010 року ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 з проханням надати на її користь грошові кошти, в якості передплати за укладеними договорами оренди, за наступні 10 років оренди землі, без умови появи фактичної заборгованості. Передаючи грошові кошти, ОСОБА_2 неодноразово висловив на адресу ОСОБА_1 занепокоєння, що вона в майбутньому може розірвати договори в судовому порядку і наполіг на написанні розписок на більшу суму коштів, ніж була їй видана, та написала тексти розписок, які диктував їй ОСОБА_2 . Окремо в тексті розписок було вказано за продаж земельних ділянок.

Після отримання грошових коштів ОСОБА_1 протягом наступних десяти років не отримувала в ТОВ "ГОСПОДАР" орендної плати.

Земельні ділянки - кадастровий номер :01:005:0324, площею 4,51 га, кадастровий номер :01:004:0303, площею 5,0162 га. перебували в користуванні ТОВ "ГОСПОДАР", представником якого і представлявся ОСОБА_2 , при цьому земельна ділянка - кадастровий номер :01:005:0324 і на даний час використовується товариством. Прохає дані пояснення врахувати при винесенні судового рішення.

Дана справа знаходилась в провадженні судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області Руснак А.І. та ухвалою судді від 16.12.2021 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2022 року задоволено заяву відповідача ОСОБА_1 про перехід до загального позовного провадження, здійснено перехід зі спрощеного позовного провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договорами позики до загального позовного провадження, справу призначено у підготовче судове засідання.

Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 18 листопада 2022 року №41, на підставі п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30,? ? ч.7 ст.33 ЦПК України, в зв`язку з довготривалим перебуванням судді Руснака А.І. у відпустках ( з 18.02.2022 по 22.11.2022), на підставі рішення зборів суддів Царичанського районного суду Дніпропетровської області №3 від 24 серпня 2022 року, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договорами позики, передано на повторний автоматизований розподіл.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2022 року, вказану справу 18.11.2022 року передано на розгляд судді Костюкова Д.Г.

Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2022 року? ? цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договорами позики прийнято до провадження суддею Костюковим Д.Г. та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою? ? судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2023 року за клопотанням представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Салтисюк Ю.В. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача, - Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОСПОДАР".

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2023 року за клопотанням представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Салтисюк Ю.В. застосовано до ТОВ "ГОСПОДАР" заходи процесуального примусу у виді тмчасового вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом.

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2023 року зупинено провадження в? ? даній справі до закінчення виконавчого провадження з тимчасового вилучення доказів для дослідження їх судом.

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2023 року провадження в даній справі відновлено та продовжено розгляд справи у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засідання позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Вказав, що 23.09.2009 року він позичив ОСОБА_4 30 000 грн., 29.07.2010 позичив 35 000 грн. Факт отримання коштів підтверджується розписками. На той час він працював заступником директора ТОВ "ГОСПОДАР". В ОСОБА_1 було три паї та вони перебували в оренді ТОВ "ГОСПОДАР", вона отримувала орендну плату, виплатою орендної плати займалась бухгалтерія.? ? Згідно розписок ОСОБА_4 повинна була переоформити земельні паї на нього, або повернути позичені кошти в еквіваленті. Грошові кошти передавав у неї вдома. Коли відкрився мораторій на продаж землі в 2021 році, він звернувся до ОСОБА_4 оформити документи з приводу продажу паїв, але ОСОБА_1 відмовилась. Борг повертати ОСОБА_4 теж відмовилась. Після чого він звернувся до суду.

Представник позивача адвокат Бардаченко Д.В. прохав задовольнити позовні вимоги. Вказав, що правовідносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .? ? підпадають? ? під визначення позики, та зазначив, що в розписках написаних ОСОБА_4 було зазначено продаж земельних паїв в рахунок боргу.

Відповідачка ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вказала, що вона має три паї. У 2009 році в силу складних життєвих обставин, вона звернулась до ОСОБА_2 за допомогою надати їй кошти в рахунок орендної плати, оскільки її паї знаходились в оренді в ТОВ "ГОСПОДАР". Вона розуміла про що писала в розписках та усвідомлювала, що грошові кошти бере як передоплату за орендну плату. Розписки писала під тиском. Оригінали Державних актів на землю віддала ОСОБА_2 . Після цього орендну плату вона не отримувала. Домовленості з ОСОБА_2 про продаж паїв не було, боргу немає, тому що ОСОБА_2 отримував замість неї орендну плату.

Представник відповідачки адвокат Салтисюк Ю.В. вказав, що ОСОБА_1 жодної позики від ОСОБА_2 не отримувала. ОСОБА_2 був розпорядником орендної плати як заступник директора, а ОСОБА_1 зверталась до нього щоб він сплатив їй орендну плату наперед. У розписці вона написала те, що їй диктував ОСОБА_2 , а вона вважала, що це орендна плата. Він забрав у ОСОБА_1 оригінали договорів на землю. Позивач сам підтверджує, що це не позика, а договір направлений на придбання землі. ОСОБА_2 хотів придбати земельні ділянки і саме це підтвердив. Позивачці дійсно направлялась вимога, але це вимога продажу земельних ділянок.

Третя особа - представник ТОВ "Господар" в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника та пояснення, в яких вказали наступне. Починаючи з 2009 року ТОВ "Господар" здійснює обробіток земельних ділянок, кадастровий номер :01:004:0303, :01:005:0324, :01:004:0333 починаючи з 2009 року по теперішній час на умовах оренди. Обробіток земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0303 здійснювався товариством до 2017 року та було припинено в зв`язку з закінченням терміну дії договору оренди. Користуванння? ? земельними ділянками кадастровий номер :01:005:0324, :01:005:0333 здійснюється і до даного часу. В товаристві зберігаються документи, що підтверджують факт видачі орендної плати ОСОБА_1 за останні три роки. Документи, що підтверджують видачу орендної плати орендодавцям, в тому числі ОСОБА_1 , за більш пізній період часу в розпорядженні ТОВ "Господар" відсутні, в зв`язку з закінченням терміну їх зберігання. Станом на 2009-2010 роки відповідальною особою ТОВ "Господар", яка забезпечувала укладання договорів оренди земельних ділянок (паїв) з фізичними особами для передачі їх в користування ТОВ "ГОСПОДАР", контролювала та здійснювала видачу орендної плати, являвся ОСОБА_2 , який був працівником Товариства.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснив наступне. Він позичив кошти ОСОБА_4 23.09.2009р. в розмірі 30 000.00 грн. та 29.07.2010р. в розмірі 35 000. 00 грн. ОСОБА_1 пообіцяла повернути кошти або пай, коли скасується мораторій на продаж землі.? ? Перший раз віддав їй кошти біля її будинку, а другий раз на току бригади на території ТОВ "Господар". Інших осіб в момент передачі коштів не було. В 2009 році та 2010 році ОСОБА_1 віддала йому Державні акти, як гарантію переоформлення або продажу паїв. Земельні паї ОСОБА_4 перебували в оренді ТОВ "Господар", вона отримувала орендну плату. Документи щодо виплати орендної плати були в бухгалтерії. Він працював в ТОВ "Господар" по 2017 рік. Від ТОВ "Господар" передав ОСОБА_1 орендну плату в 2009 році в липні один раз. Передавав позичені кошти ОСОБА_4 з метою придбання двох паїв. Одна розписка написана за один пай, інша розписка за інший пай. Після скасування мораторію звернувся до ОСОБА_1 , але вона відмовилась переоформити землю або повернути кошти. Хоче щоб ОСОБА_1 повернула йому або кошти або переоформила земельні паї. Вважає, що на даний час орендна плата збільшилась. ОСОБА_1 не хоче повертати йому кошти та переоформляти паї.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що з 2000 року працював керівником ТОВ "ГОСПОДАР". Позивач ОСОБА_2 працював в товаристві спочатку бригадиром, а потім був переведений на посаду заступника директора, відповідно до якої був наділений повноваженнями щодо укладення договорів оренди землі та виплати орендної плати. В оренді товариства було близько 200 га землі. Виплата орендної плати здійснювалося ОСОБА_2 самостійно та у випадку, коли орендодавець виявляв бажання отримати орендну плату наперед, то ОСОБА_2 погоджував це питання з ним та іншим співучасником товариства. Орендна плата виплачувалася як в грошовій формі, так і в натуральній формі. Наперед орендна плата виплачувалася лише в грошовій формі. Максимальний строк, за який могла бути виплачена орендна плата, становив 5 років. Нарікань з боку орендодавців щодо виплати орендної плати не було, виплачувалася систематично, інколи виникали незначні затримки по строкам виплаті.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, з`ясувавши правову позицію представників сторін,? ? перевіривши доводи сторін, покази свідків, даючи оцінку доказам у їх сукупності об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та взаємозв`язку і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що згідно розписки ОСОБА_1 від 23.09.2009 року вона позичила в ОСОБА_2 30 000 (тридцять тисяч) гривень для своїх сімейних потреб, при першій можливості переоформити? ? (продати) земельний пай в рахунок вказаного боргу (а.с.9).

Згідно розписки ОСОБА_1 від 29.07.2010 року, вона позичила в ОСОБА_2 35 (тридцять п`ять тисяч) гривень для своїх сімейних потреб. При першій можливості переоформити (продати) земельний пай в рахунок вказаного боргу (а.с.10).

04.11.2021 року? ? ОСОБА_2 надіслав вимогу ОСОБА_4 про зобов`язання переоформлення (продажу) земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:005:0324, на виконання позикового зобов`язання - передачу? ? 23.09.2009 року 30 000.00 грн. ОСОБА_1 для сімейних потреб, що було еквівалентом 3 746.81 доларів США (а.с.11).

04.11.2021 року? ? ОСОБА_2 надіслав вимогу ОСОБА_4 про зобов`язання переоформлення (продажу) земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:004:0303, на виконання позикового зобов`язання - передачу? ? 29.07.2010 року 35 000.00 грн. ОСОБА_1 для сімейних потреб, що було еквівалентом 4 434.20 доларів США (а.с.12).

08.11.2021 року ОСОБА_1 надіслала ОСОБА_2 відповіді на його вимоги про виконання зобов`язання, в яких вказала, що не пам`ятає щоб отримувала кошти від ОСОБА_2 та прохала надати їй документи, що підтверджують борг перед ОСОБА_2 щодо зобов`язання передати йому земельні ділянки з кадастровими номерами :01:005:0324, :01:004:0303 (а.с.13-14).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 557741 від 10.12.2007 року ОСОБА_1 є власником? ? земельної ділянки площею 4.510 у межах згідно планом, яка розташована на території Прядівської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.15).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 778384 від 20.08.2008 року ОСОБА_1 є власником? ? земельної ділянки площею 5.0162 у межах згідно планом, яка розташована на території Прядівської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.16).

В лютому 2009 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Господар» було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 4,58 га на строк сім років, договір зареєстровано у? ? Царичанському відділі Дніпровської регіональної філії ДП «ЦДЗК» про що в книзі реєстрації договорів оренди земель вчинено запис від 28 травня 2009 року за №23 (а.с.70-72).

До Договору додано? ? Акт про прийом передачу? ? земельної ділянки (а.с.72 зворот), Державний акт на право приватної власності на землю від 10.12.2007р. виданий ОСОБА_1 серія ІІІ-ДП №114724,? ? згідно якого ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 4.580 гектарів в межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території Прядівської сільської ради (а.с.73).

В 2009 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Господар» було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 5,0162 га на строк сім років, договір зареєстровано у? ? Царичанському відділі Дніпровської регіональної філії ДП «ЦДЗК» про що в книзі реєстрації договорів оренди земель вчинено запис від 28 травня 2009 року за №11(а.с.74-76).

До Договору додано? ? Акт про прийом передачу? ? земельної ділянки (а.с.76 зворот), Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку? ? серія ЯД №778384 від 20.08.2008р. виданий ОСОБА_1 ,? ? згідно якого ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 5.0162 у межах згідно з планом, яка розташована на території Прядівської сільської ради (а.с.77).

В лютому 2009 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Господар» було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 4,51 га на строк сім років, договір зареєстровано у? ? Царичанському відділі Дніпровської регіональної філії ДП «ЦДЗК» про що в книзі реєстрації договорів оренди земель вчинено запис від 28 травня 2009 року за №30 (а.с.78-80).

До вказаного Договору додано? ? Акт про прийом передачу? ? земельної ділянки (а.с.80 зворот), Державний акт на право власності на земельну ділянку? ? серія ЯГ №557741 від 10.12.2007р. виданий ОСОБА_1 ,? ? згідно якого ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4.510 у межах згідно з планом, яка розташована на території Прядівської сільської ради (а.с.77).

Відповідно до актуальної інформації про нерухомість сформованої 07.12.2022р. ОСОБА_1 є власником земельних ділянок з кадастровими номерами:? ? :01:005:0333, :01:005:0303,? ? :01:005:0324 (а.с.82-84).

Згідно розписки ОСОБА_1 від 23.07.2009 р. отримала від ТОВ «Господар» орендну плату на земельний пай по 2014 рік включно, претензій по виплаті орендної плати не має (а.с.116).

Відповідно до видаткового касового ордеру від 25 жовтня 2019 року виданого ТОВ "Господар" ОСОБА_1 отримала орендну плату за пай 2019р. (0333; 0324) 14 451. 76 грн. (а.с.160).

Відповідно до видаткового касового ордеру від 15 грудня 2020 року виданого ТОВ "Господар" ОСОБА_1 отримала орендну плату за пай 2020р. (0333; 0324) 14 451. 76 грн. (а.с.161).

Згідно? ? видаткового касового ордеру від 20 листопада 2021 року виданого ТОВ "Господар" ОСОБА_1 отримала орендну плату за пай 2021р. (0333; 0324) 14 451. 76 грн. (а.с.162).

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_2 НОМЕР_1 від 10.05.1988р.? ? ОСОБА_2 01.04.2002р. прийнятий на роботу ТОВ "Господар" бригадиром тракторної бригади; 01.03.2007 р. переведено з бригадира тракторної бригади на посаду замісника директора; 04.01.2011р. переведено з посади замісника директора на посаду заступника директора; 11.07.2017р. звільнений з роботи за згодою сторін згідно ст.36 п.1 КЗпП України (а.с.179-182).

Також, судом встановлено та не оспорюється стороною відповідачки, що відповідачка ОСОБА_1 відповідно до розписки від 23.09.2009 та розписки від 29.07.2010 не вчинила дій щодо переоформлення на відповідача належних їй земельних ділянок, зокрема укладення договору купівлі-продажу земельних ділянок, у зв`язку з чим позивач ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_1 кошти отримані за розпискою від 23.09.2009 та розпискою від 29.07.2010, а також 3% річних від суми боргу, пені та інфляційні втрати за весь час прострочення.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 у справі №6-1967цс15, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. Тому у справах про стягнення боргу за договором позики позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання, а суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Отже, досліджуючи боргові розписки, суд для визначення факту укладення договору, його умов та його юридичної природи з метою правильного застосування ст.ст.1046, 1047 ЦК України повинен виявити справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа.

Саме такий правовий висновок про застосування ст.ст.1046, 1047 ЦК України міститься в постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі N6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі N6-79цс14, які згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов`язковими для всіх судів України.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Крім того, відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до частин першої і другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики за своєю юридичною природою є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дата її отримання.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 року в справі № 757/27533/15-ц.

Надані позивачем розписки від 23.09.2009 та від 29.07.2010 не містять ознак договору позики, зокрема зобов`язання повернення грошових коштів, а також порядку та умов їх повернення, а тому до них не можна застосовувати норми, які регулюють дані правовідносини.

Поміж тим, дані розписки підтверджують одержання відповідачем від позивача коштів з зобов`язанням вчинити певну дію, а саме переоформити на позивача земельні ділянки у майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

ЗК України закріплено його пріоритет у сфері регламентації земельних відносин, що підкріплюється ст. 9 ЦК України, де зазначено, що положення ЦК України застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 132 ЗК України, угоди про перехід права власності на земельні ділянки укладаються в письмовій формі та нотаріально посвідчуються. Додатком до угоди, за якою здійснюється відчуження земельної ділянки приватної власності, є державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується (або відчужувалась).

Частиною 2 цієї статті встановлено істотні умови угод про перехід права власності на земельні ділянки. Так, угоди про перехід права власності на земельні ділянки повинні містити: а) назву сторін; б) вид угоди; в) предмет угоди (земельна ділянка з визначенням місця розташування, площі, цільового призначення, складу угідь, правового режиму тощо); г) документ, що підтверджує право власності на земельну ділянку; ґ) відомості про відсутність заборон на відчуження земельної ділянки; д) відомості про відсутність або наявність обмежень щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням (застава, оренда, сервітути тощо); е) договірну ціну; є) права та обов`язки сторін; ж) кадастровий номер земельної ділянки; з) момент переходу права власності на земельну ділянку.

Пунктом 15 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що до набрання чинності? ? законами України про державний земельний кадастр та про ринок земель не допускається:? ? а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб; б) купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб.

Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення).

Поміж тим, 31 березня 2020 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо умов обігу земель сільськогосподарського призначення» №552-ІХ, який набрав чинності 01 липня 2021 року.

ОСОБА_2 вважав, що після набрання чинності вказаним Законом, яким скасовується мораторій на продаж земель сільськогосподарського призначення, ОСОБА_1 зобов`язана була відповідно до умов розписок в рахунок отриманих коштів переоформити на нього земельні ділянки.

Аналізуючи зміст розписок суд доходить висновку, що справжня воля сторін при передачі грошових коштів від позивача до відповідача була спрямована на перехід права власності на земельні ділянки від відповідача до позивача, що було прямо заборонено вищевказаними нормами Земельного кодексу України. Крім того, враховуючи вищенаведені норми, такі угоди повинні укладатися в письмовій формі із погодженням усіх істотних умов та нотаріально посвідчуватися, однак у даному випадку сторонами було порушено дані вимоги закону.

Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частиною 1 статті 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Таким чином, грошові кошти отримані відповідачкою ОСОБА_1 за розпискою від 23.09.2009р. в сумі 30 000,00 грн. та за розпискою від 29.07.2010р. в сумі 35 000,00 грн. підлягають поверненню останньою на користь позивача ОСОБА_2 .

Доводи сторони відповідачки про те, що грошові кошти за розписками від 23.09.2009 та від 29.07.2010 ОСОБА_1 отримувала від позивача як орендну плату за договорами оренди земельних ділянок наперед за 10 років, суд не бере до уваги, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, розпискою ОСОБА_1 про отримання нею орендної плати по 2014 рік включно, яка була написана 23.07.2009, тобто до написання вищевказаних розписок.

Отже, з урахуванням зазначеного, суд, взявши до уваги фактичні обставини даної справи, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів підлягає частковому задоволенню.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до постанови Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі № 405/5723/18 (провадження № 61-7659св21), саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №917/1739/17, від 08 червня 2021 року у справі №662/397/15-ц, від 02 листопада 2022 року у справі №685/1008/20.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду пропорційно до розміру задоволених вимог (а.с. 1).

Керуючись ст.ст.13, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договорами позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , грошові кошти в сумі 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , грошові кошти в сумі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір в сумі 657,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

? ? Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

? ? Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 23.02.2024 року.

? ? ? ? ? ? ? ? ? ? Суддя:? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? Д.Г. Костюков