Провадження №2/523/2288/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань Бєлік Л.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Від імені та в інтересах ОСОБА_1 до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, звернулась адвокат Іскра С.Л.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначила, що 09.12.1995 року між сторонами у справі було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1393. Від шлюбу у подружжя є діти, які досягли повноліття. Представник зазначив, що шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони тривалий час проживають окремо, шлюб носить формальний характер, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача.

На підставі викладеного представник позивача просить: розірвати шлюб укладений між сторонами 09.12.1995 року, актовий запис № 1393.

Ухвалою Приморського районного суду Одеської області від 02.01.2024 року цивільну справу ОСОБА_1 про розірвання шлюбу передано на розгляд до Суворовського районного суду м. Одеси за територіальною підсудністю, оскільки, відповідач значиться зареєстрованою за адресою, що підсудна Суворовському районному суду м. Одеси.

Після надходження та реєстрації зазначеного позову, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30 січня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача не з`явились, на адресу суду надійшла заява представника позивача щодо можливості розгляду справи у відсутність сторони позивача та ухвалення рішення суду про розірвання шлюбу (а.с.30-31).

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача адвокат Слободяник Олексій Ігорович до суду також не з`явились, на адресу суду надійшла заява представника відповідача щодо можливості розгляду справи за відсутності відповідача, згідно якої представник зазначив, що відповідач позов про розірвання шлюбу визнає (а.с.33-34). Також, заява відповідача, згідно якої остання зазначила, що позов про розірвання шлюбу визнає та просить залишити їй прізвище « ОСОБА_3 » (а.с.39).

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, представники сторін звернулись з заявами про підтримку та визнання позовних вимоги, а тому, підстав для відкладення слухання справи відповідно до ст. 223 ЦПК України, не встановлено.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані позивачем письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 09 грудня 1995 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1393. Після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_3 ». Свідоцтво про шлюб видане повторно 20.10.2023 року, серія НОМЕР_1 (а.с.7).

Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб і створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права.

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Нормами Сімейного Кодексу України передбачена добровільність шлюбу. Так, згідно ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

З урахуванням того, що представник позивача, відповідач та представник відповідача звернулись із заявами про підтримку та визнання позовних вимог, вказали, що час на примирення не потрібен, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін у справі, а тому шлюб підлягає розірванню.

Спорів з приводу поділу спільного майна подружжя під час розгляду справи заявлено не було.

Позивачем не порушувалось питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а відтак судом питання щодо судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 110-112 СК України, ст.ст. 3, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 354-355, пп.15.5 п.15 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 09 грудня 1995 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1393, між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) розірвати.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили направити Суворовському районному у м. Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 29.02.2024р.

Суддя: