Ширяївський районний суд Одеської області
15.02.2024 Справа №: 518/1220/23 Провадження № 2/518/65/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року

Ширяївський районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді Тарасенка М.С.,

Секретаря судового засідання Надир І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2014 року з відповідача на її користь присуджено стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 30% з усіх видів доходу (заробітку), але не менше як 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 19.08.2014 року та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що на даний час розмір присуджених до стягнення аліментів на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки на даний час збільшилися потреби у розвитку, навчанні та вихованні дитини, крім того дитина потребує постійного медичного спостереження та застосування заходів профілактичного характеру, що також потребує додаткових витрат.

Позивач в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Надав до суду відзив відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 про збільшення розміру стягуваних аліментів, посилаючись на те, що не має можливості забезпечувати сина в такому обсязі, тому що має ще одну дитину від другого шлюбу, яку також забезпечує згідно судового рішення Миколаївського районного суду Одеської області. Крім того, зазначає, що на його утриманні перебуває батько, що потребує лікуванню, постійного догляду та допомоги. Вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини позову.

Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 21.11.2023 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову про зміну розміру аліментів потрібно відмовити за наступних підстав.

За змістом ст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави.

Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Як встановлено судом, батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 03 квітня 2012 року виконавчим комітетом Малігонівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, актовий запис №01.

Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2014 року по справі № 518/1282/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 30% з усіх видів доходу (заробітку), але не менше як 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 19.08.2014 року та до дня повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII викладено ч. 2 ст. 182 СК України в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

У постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зазначається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Таким чином, зміст ст. 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18).

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку про те, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів - і зміни сімейного і зміни матеріального стану.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів, ОСОБА_1 зазначала, що вона бажає, щоб аліменти на утримання дитини стягувалися в частці 1/2 від доходу відповідача.

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини 1 та 2 статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази,які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, за положеннямистатті 192 СК України розмір аліментів може бути зменшено або збільшено у разі зміни матеріального або сімейного стану, поліпшення або погіршення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Проте позивач всупереч зазначених норм закону, не надала суду будь-яких доказів щодо покращення матеріального стану відповідача або щодо погіршення її матеріального стану, зазначивши у своїй позовній заяві, що вона бажає, щоб аліменти на утримання дитини стягувались у частці від доходу відповідача.

Натомість відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив у якому зазначив, що він заперечує щодо задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки відповідно до копії рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 19 квітня 2023 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 08.03.2023 року і до повноліття дитини.

До відзиву відповідач додав довідку Березівського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про те, що на виконанні знаходиться виконавчий лист №518/1282/14 виданий Ширяївським районним судом Одеської області 06.11.2014 року, №АСВП 47886515 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 01.11.2023 року заборгованість по сплаті аліментів відсутня.

Також відповідачем надано копію свідоцтва про народження доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , копію виписки із медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який потребує лікуванню та матеріальної підтримки відповідача.

Таким чином, позивачем не надано суду будь-яких доказів щодо покращення матеріального стану відповідача і щодо погіршення її матеріального стану.

Отже враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, ч.3 ст.12, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 192 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 15 лютого 2024 року.

Суддя М. Тарасенко