Справа № 404/1207/23
Номер провадження 2/404/224/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.

участю секретаря Щербини А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ТзОВ «Споживчий центр» (, вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року представник ТОВ «Споживчий центр» звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , по якому просила стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 18.01.2022-100005780 від 19.01.2022 в розмірі 15520 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19.01.2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 18.01.2022-100005780 шляхом підписання заявки.

Відповідно до умов договору та заявки відповідачу надано кредит у розмірі 8000,00 грн., що підтверджується чеком про електронний переказ коштів від 19.01.2022 року, строком на 42 дні за процентною ставкою «Економ»/«Стандарт».

Період користування ставкою "Економ"- період фактичного користування Кредитом, протягом якого застосовується фіксована процентна ставка "Економ", який розпочинається в день, наступний за днем сплати Позичальником повністю всіх процентів, нарахованих на дату платежу, та закінчується через 14 днів.

Ставка "Економ" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ".

В свою черг ставка "Стандарт" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду "Економ".

Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі.

В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 23.02.2022, утворилась заборгованість у розмірі 15520,00 грн.,з яких заборгованість по тілу кредиту становить 8000,00 грн. та за процентами 7520,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.04.2023 року позовну заяву залишено без руху, надавши строк для усунення недоліків, які позивач виконав.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.04.2023 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду.

27.10.2023 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнає в повному обсязі, заперечує проти задоволення позовних вимог.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.11.2023 року суддею Варакіною Н.Б. витребувано від від ТзОВ «Споживчий центр»: докази перерахування грошових коштів у форматі ІВАN; ліцензію від НБУ на право кредитування фізичних осіб; довіреність співробітника МФО заключати кредитний договір; розширену роздруківку руху коштів (з якого рахунку і з рахунку якої організації перераховані кошти на який рахунок відповідача ОСОБА_1 ); докази реєстрації ОСОБА_1 у відповідній мережі для отримання кредиту (створення особистого кабінету, заповнення анкети, тощо).

В судове засідання представник позивача не з`явився, згідно до позовної заяви просила проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог. Вказав, що факт перерахунку коштів на свій рахунок визнає, але сприймає його як подарунок, оскільки платіж був здійснений всупереч вимогам встановлених НБУ для таких платежів.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020р. у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020р. у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020р. № 127/33824/19.

Судом встановлено, що 19.01.2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 18.01.2022-100005780 шляхом підписання заявки.

Відповідно до умов договору та заявки відповідачу надано кредит у розмірі 8000,00 грн., що підтверджується чеком про електронний переказ коштів від 19.01.2022 року, строком на 42 дні за процентною ставкою «Економ»/«Стандарт».

Період користування ставкою "Економ"- період фактичного користування Кредитом, протягом якого застосовується фіксована процентна ставка "Економ", який розпочинається в день, наступний за днем сплати Позичальником повністю всіх процентів, нарахованих на дату платежу, та закінчується через 14 днів.

Ставка "Економ" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ".

В свою черг ставка "Стандарт" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду "Економ".

Відповідно до п. 1.1 Договору, позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит, а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника.

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується копією чеку про електронний переказ від 19.01.2022 року. ID платежу: .

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 23.02.2022, утворилась заборгованість у розмірі 15520,00 грн.,з яких заборгованість по тілу кредиту становить 8000,00 грн. та за процентами 7520,00 грн.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», «так і строк (термін) виконання зобов`язання» (ст. 530 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 15520,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача в розмірі 2147,00 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ТзОВ «Споживчий центр» (, вул. Саксаганського, 133-А м. Київ, 01032) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ТзОВ «Споживчий центр» (, вул. Саксаганського, 133-А м. Київ, 01032) заборгованість за кредитним договором № 18.01.2022-100005780 від 19.01.2022 року в розмірі 15520,00 грн. та 2147,00 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення складено 21.02.2024.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда