Справа № 503/1225/23
Провадження № 2/503/138/24
16 січня 2024 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Калашнікової Т.О.,
при секретарі судового засідання Поліковській О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кодима в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом адвоката Лоли Лесі Олександрівни, яка діє в інтересах У Лянцзі, до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,
Представник позивача - адвокат Лола Л.О., яка діє в інтересах У Лянцзі, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 та просить розірвати шлюб, укладений між У Лянцзі та відповідачем ОСОБА_2 , що зареєстрований 16.08.2017 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1074.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 серпня 2017 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_1 . Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними та різні погляди на життя, внаслідок чого відбувались часті сварки між ними. Шлюбні відносини між сторонами припиненні дуже давно та не підтримуються тривалиий час. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та суперечить інтересам позивача. Спільного господарства не ведуть. Майнові претензії у сторін відсутні.
В судове засідання позивач та його представник - адвокат Лола Л.О. не з 'явилися, в письмовій заяві представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила проводити судовий розгляд цивільної справи без їх участі.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача, позивач не заперечує проти заочного розгляду.
Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно із ч.1 та ч.3 ст.1 Глави 1 Договору між Україною і Китайською Народною Республікою про правову допомогу у цивільних та кримінальних справах від 31.10.1992 року, що ратифіковано 05.02.1993 року та який набув чинності 19.01.1994 року, громадяни однієї Договірної Сторони користуються на території другої Договірної Сторони таким же правовим захистом своїх особистих та майнових прав, як і громадяни другої Договірної Сторони. Вони мають право звертатись до суду та інших установ, до компетенції яких відносяться цивільні та кримінальні справи, і можуть порушувати клопотання і здійснювати інші процесуальні дії за тих же умов, що і громадяни другої Договірної Сторони. Термін "цивільні справи", що вживається в цьому Договорі, містить також торговельні, господарські, шлюбно-сімейні і трудові справи.
Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.
Відповідно до ч.1 ст. 60 цього Закону України правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.
Статтею 16 вищевказаного Закону визначено, що особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.
Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно з ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України.
Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 16.08.2017 року, який було зареєстровано в Україні Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1074, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 16.08.2017 року (а.с.7).
Позивач У Лянцзі є громадянином Китайської Народної Республіки, про що свідчить вищевказаний оригінал свідоцтва про шлюб та копія посвідки на постійне проживання в Україні № НОМЕР_2 , видане 07.11.2019 року на ім`я ОСОБА_3 та діє до 06.11.2029 року, орган, що видав 5103 (а.с.6). Він проживає на території України в АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданого 16.08.2017 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, серії НОМЕР_3 . Зареєстрованим місцем проживання відповідача є АДРЕСА_2 .
Від спільного подружнього життя у сторін дітей у них немає.
Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.
Отже, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.
З огляду на цищевикладене, враховуючи обґрунтування позову, на який відповідач не подав заперечення, а також те, що подружжя не ведуть спільного побуту, суд дійшов до висновку, що фактичні подружні стосунки сторони припинили та не бажають їх відновлювати. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_1 не допускається.
За таких обставин, суд дійшов до висновку, що строк на примирення надавати недоцільно, і шлюб між сторонами належить розірвати.
В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.24, ч.3 ст.105, ст.112 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, ст.ст. 263-265, 274, 279, 280 ЦПК України, суд,-
Позов представника позивача - адвоката Лоли Л.О., яка діє в інтересах У Лянцзі, до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16.08.2017 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1074, - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючого в АДРЕСА_1 судовий збір сплачений ним при зверненні до суду з позовом в розмірі 1073 (однієї тисячі сімдесят трьох) грн. 60 коп.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Кодимським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя Т.О. Калашнікова