Справа № 442/1518/24
Провадження № 2-н/442/395/2024
УХВАЛА

п р о з а л и ш е н н я п о з о в н о ї з а я в и б е з р у х у

"26" лютого 2024 р. Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Павлів З.С., розглянувши матеріали заяви представника заявника Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області Поліщук Роксолани Ігорівни про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг житлово-комунальних послуг, -

встановила:

22.02.2024 представник заявника Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області Поліщук Роксолана Ігорівна звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості з водопостачання та водовідведення в розмірі 1903,80 грн.

Дану заяву подано до суд через систему «Електронний суд».

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. У випадках, встановлених законом, до суду із заявою про видачу судового наказу можуть звертатись органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

У ст.163 ЦПК України закріплено вимоги до форма та змісту заяви про видачу судового наказу. Так, у зазначеній нормі визначено, що заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. У заяві повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має електронний кабінет, заявник надалі повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви, виключно в електронній формі.

Згідно вимог ч.2 ст.169 ЦПК України, одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Натомість, подача до суду заяви про видачу судового наказу через систему «Електронний суд» позбавляє суд можливості надіслати на адресу боржника копію такої заяви з доданими до неї документами одночасно із копією судового наказу, що передбачено вищевказаною ч.2 ст.169 ЦПК України, при цьому відомості про наявність у боржників офіційної електронної адреси на виконання вимог ч.4 ст.163 ЦПК України матеріали заяви не містять.

У п.29 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) передбачено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Крім цього, у абз.2 ч.1 ст.177 ЦПК України передбачено, що у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Зі змістом ч.5, ч. 6 ст. 43 ЦПК України вбачається, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Водночас у ч.7 ст.43 ЦПК України регламентовано, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Отже, за загальним правилом, звертаючись до суду із процесуальними документами в електронній формі, учасники процесу, якими відповідно до ч.2 ст.42 ЦПК України при розгляді вимог у наказному провадженні є заявник та боржник, зобов`язанні долучати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дана заява підлягає залишенню без руху, а стягувану слід надати заявнику строк для усунення недоліків подання заяви, зокрема: надання інформація про наявність у боржника офіційної електронної адреси або про доказів надсилання боржнику копій поданих до суду документів.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 10, 42, 43, 95, 163, 169, 177, 185, 258, 260, 272, 353 ЦПК України, -

постановила:

Заяву представника заявника Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області Поліщук Роксолани Ігорівни про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг житлово-комунальних послуг - залишити без руху.

Повідомити представника заявника Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області Поліщук Роксолану Ігорівну про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в п`ятиденний термін з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити представнику заявника Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області Поліщук Роксолані Ігорівні, що в іншому випадку заява буде вважатися неподаною та їй повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Павлів З.С.