Єдиний унікальний номер судової справи 459/4066/23
Номер провадження 2/462/133/24
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

27 лютого 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ), останнє відоме місце проживання: Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Пристань, треті особи: Перша Львівська державна нотаріальна контора (далі - Нотаріальна контора), , місцезнаходження: м. Львів, вул. Саксаганського, 6; ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 про зняття заборони відчуження нерухомого майна,

встановив:

Рух справи.

ОСОБА_1 , 05.12.2023 року (вх. № 18773/23) звернулася у Червоноградський міський суд Львівської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: Перша Львівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про зняття заборони відчуження нерухомого майна, у якому просить суд зняти арешт (заборону відчуження) з будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , який було накладено:

- «на підставі заяви, б/н, 24.05.1999, Перша Львівська нотконтора, вх.779 згідно реєстраційного номеру обтяження 434563, зареєстрованого 12.01.2007 року реєстратором: Перша Львівська державна нотаріальна контора, (архівний номер: 1883802LVOV1, Архівна дата: 26/05/1999, дата виникнення: 26.05.1999, № реєстра: 19744-101, внутр. № B00653B26F02B2C712E, комментарий: контроль-заборона;

- на підставі ухвали, б/н, 30.07.1999, ВДВС Залізничного рай.упр.юст., вх. 2139 згідно реєстраційного номеру обтяження 4345538, зареєстрованого 12.01.2007 року за номером 4345538 реєстратором: Перша Львівська державна нотаріальна контора, (архівний номер: 1912904LVOV1, Архівна дата: 16.12.1999, дата виникнення: 16.12.1999, № реєстра: 111120-101, внутр. № E40165312DF04F2D6C45, комментарий: 212/34;

- на підставі ухвали, б/н, 30.07.1999, ВДВС Залізничного рай.упр.юст., вх. 2139 згідно реєстраційного номеру обтяження 4345560, зареєстрованого 12.01.2007 року за номером 4345560 реєстратором: Перша Львівська державна нотаріальна контора, (архівний номер: 1912904LVOV1, Архівна дата: 16.12.1999, дата виникнення: 16.12.1999, № реєстра: 111120-101, внутр. № E40165312DF04F2D6C45, комментарий: 212/34;

- на підставі ухвали, б/н, 30.07.1999, ВДВС Залізничного рай.упр.юст., вх. 2139 згідно реєстраційного номеру обтяження 4345571, зареєстрованого 12.01.2007 року за номером 4345571 реєстратором: Перша Львівська державна нотаріальна контора, (архівний номер: 1912904LVOV1, Архівна дата: 16.12.1999, дата виникнення: 16.12.1999, № реєстра: 111120-101, внутр. № E40165312DF04F2D6C45, комментарий: 212/34».

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Червоноградського міського суду Львівської області від 05.12.2023 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Дем`яновську Ю. Д.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 07.12.2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Першої Львівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 про зняття заборони відчуження нерухомого майна передано на розгляд Залізничного районного суду м. Львова.

Згідно Супровідного листа Червоноградського міського суду Львівської області вих. № 459/4066/23/20404/2023 від 25.12.2023 року стверджується, що матеріали вказаної справи надійшли до Залізничного районного суду м. Львова 28.12.2023 року (вх. № 27915).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Залізничного районного суду м. Львова від 29.12.2023 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю - Галайко Н. М.

Судом у порядку ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) 01.01.2024 року направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Також, запит направлявся і відносно позивача у справі.

Відповідь на вказані запити надійшла до суду 26.02.2024 року.

Так, суд перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що справа помилково скерована до Залізничного районного суду м. Львова, виходячи з наступного.

Щодо територіальної юрисдикції (підсудності).

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені у ч. 1 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами підсудності є, зокрема, загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом підсудності.

Відповідно до положень ЦПК України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Вказане правило загальної підсудності (за місцем знаходження відповідача) діє у всіх випадках, коли закон не обумовлює інше стосовно конкретного виду справ.

Коли відповідачем є громадянин фізична особа, то позови пред`являються до суду за місцем його проживання «actor sequitur forum rei». Такий принцип організації підсудності отримав назву принципу інтересу: особа, зацікавлена у захисті свого права, звертається до того суду, на території юрисдикції якого знаходиться відповідач. Але відповідає цей принцип не стільки інтересам заявника, скільки інтересам відповідача. Пред`явлення позову не тотожно його правомірності, а отже, невиправдане утруднення прав та свобод відповідача неприпустимо. Пред`явлення позову за місцем проживання відповідача створює сприятливі умови для захисту його прав та інтересів у спірних правовідносинах з позивачем, оскільки самим пред`явленням позову він поставлений у скрутніше становище за позивача.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єкта підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Частиною 9 вказаної статті визначено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Так, згідно отриманої судом 26.02.2024 року на запит інформації відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 за адресою: Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Пристань - не значиться.

Згідно ж ч. 1, 2 ст. 30 ЦПК України виключна підсудність застосовується до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Однак у даній справі вказані правила виключної підсудності не підлягають застосуванню.

Щодо можливості прийняття позовної заяви до розгляду.

Так, суд вважає необхідним зазначити, що позивач звертаючись у Червоноградський міський суд Львівської області із позовною заявою зазначив про те, що арешт на майно був накладений ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 10.07.1999 року, що також вбачається із матеріалів справи, зокрема те, що ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 10.07.1999 року в межах забезпечення позову ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до Бачинського В. В., державного нотаріуса Червоноградської нотаріальної контори, приватного нотаріуса Сокальського нотаріального округу, державного нотаріуса 3-ої контори м. Львова про визнання недійсними та скасування доручення та договору купівлі-продажу квартири, договору позики - було накладено арешт на спірне майно (а.с. 7).

У подальшому ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 30.01.2004 року (справа № 2-209/2004р) постановлено справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до Бачинського В. В., державного нотаріуса Червоноградської нотаріальної контори, приватного нотаріуса Сокальського нотаріального округу, державного нотаріуса 3-ої контори м. Львова про визнання недійсними та скасування доручення та договору купівлі-продажу квартири, договору позики залишити без розгляду (а.с. 8).

Тому суд вважає необхідним окремо зазначити, що згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характері діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Таким чином, суд, який вжив заходи забезпечення позову, може скасувати їх з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Тобто, суд, який застосував заходи забезпечення позову вправі їх скасувати, лише у тому разі, коли відпадуть підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів або у забезпеченні позову в цілому.

Питання, пов`язані із забезпеченням позову, зміною виду чи їх скасуванням вирішуються у порядку, передбаченому ЦПК України, і не можуть бути предметом розгляду в іншому провадженні.

Відтак, питання про скасування заходів забезпечення позову має вирішуватися в рамках розгляду справи, в межах якої були застосовані вказані заходи, згідно зі вимогами ст. 158 ЦПК України. Скасування заходів забезпечення позову, накладених в межах іншої справи, за окремим позовом є підміною компетенції суду, який розглядає справу, в межах якої забезпечено позов.

Таким чином, заходи забезпечення позову у виді арешту, можуть бути скасовані лише вказаним судом за вмотивованим клопотанням учасника справи, і не можуть бути предметом розгляду у іншому провадженні.

Схожі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23.03.2018 року у справі № 753/21031/16 (провадження № 61-1455св18), від 27.03.2019 року у справі № 361/2650/16-ц (провадження № 61-17983св18) та від 29.04.2020 року у справі № 210/4854/15-ц (провадження № 61-30421св18).

Окрім цього, постановляючи цю ухвалу, суд враховує, що згідно положень ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Тому, Залізничний районний суд м. Львова не є установленим законом судом для розгляду цієї справи.

Підсумки.

Так, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України).

Стаття 32 ЦПК України передбачає, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи, що справа скерована до Залізничного районного суду м. Львова помилково, відтак, повернення такої до Червоноградського міського суду Львівської області не є спором про підсудність.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши і оцінивши юридичну природу спірних правовідносин, з метою дотримання правил підсудності та додержання як вимог національного процесуального законодавства, так і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на «суд, встановлений законом», суд дійшов висновку про необхідність повернення справи до Червоноградського міського суду Львівської області, як помилково скерованої до Залізничного районного суду м. Львова.

На підставі наведеного та керуючись ст. 4, 27, 28, 30, 31, 32, 258-261, 352-355 ЦПК України, суд -

постановив:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Перша Львівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про зняття заборони відчуження нерухомого майна повернути до Червоноградського міського суду Львівської області (80100, Львівська обл., м. Червоноград, вул. Святого Володимира, 15), як помилково скеровану до Залізничного районного суду м. Львова

Копію ухвали невідкладно направити позивачу - для відома.

Передачу справи на розгляд вказаного суду за встановленою підсудністю здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження даної ухвали, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3 ст. 31 ЦПК України).

Порядок оскарження ухвали суду та набрання нею законної сили.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко