УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого судді Єригіної І.М.,

при секретарі судового засідання Барашивець Т.С.,

за участю:

представника позивача адвоката Андрушка І.П.,

представника відповідача адвоката Давиденка В.В.,

розглянувши заяву про забезпечення позову подану представником позивача адвокатом Андрушком Ігорем Петровичем у цивільній справі за позовом адвоката Андрушко Ігоря Петровича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Богунський відділ державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Богунського районного суду перебуває цивільна справа позовом адвоката Андрушко Ігоря Петровича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Богунський відділ державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

19.02.2024 року представником позивача адвокатом Андрушком Ігорем Петровичем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер: :02:000:1123, яка розташована за адресою: Житомирська обл., Житомирський р., с/рада. Вертокиївська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220; площею (га): 0.7704, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2 ; та на 1/5 квартири, загальною площею (кв. м.) 50 м2, житловою площею кв.м.): 29,8, за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1; право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2 .

У заяві представник позивача посилається на те, що предметом позову у даній справі є стягнення значної суми коштів.

Ціна позову (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) становить: 159 866,93 грн. Враховуючи вказані вище обставини, існує висока ймовірність того, що відповідач, розуміючи підстави та предмет позову у даній справі, усвідомлюючи наслідки, в разі ухвалення судового рішення на користь позивача, відсутність забезпечення на майно відповідача, останній в будь-який момент зможе здійснити відчуження нерухомого майна, яке йому належить на користь інших осіб, що може значно утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, оскільки відповідачем було здійснено відчуження зазначеного нерухомого майна з метою уникнення від виконання судового рішення.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Андрушко І.П. уточнив заяву про забезпечення позову, та наділі просив накласти арешт лише на земельну ділянку.

Представник відповідача адвокат Давиденко В.В., в судовому засіданні просив залишити без розгляду заяву про забезпечення позову, оскільки в ній не зазначено пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, майно відповідача вже перебуває під арештом за постановами державного виконавця після виконання рішень судів в інших справах.

Дослідивши заяву та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

У постанові Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У пункті 4 цієї постанови Верховний суд України зазначив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У відповідності до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006р. у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003р. у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен враховувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також необхідність запобігти порушенню прав третіх осіб у зв`язку із вжиттям заходів забезпечення позову.

Крім того, у справі № 904/1934/23 Верховний Суд звертає увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які зберігаються на його рахунках, так і відчужити майно, яке перебуває у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

За таких обставин у разі звернення з позовом про стягнення коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач. Зокрема, і ту обставину, що застосовані заходи забезпечення позову створять перешкоди його господарській діяльності.

Отже, наявність практичної можливості отримати відшкодування в рамках позову про стягнення коштів безумовно пов`язана з існуванням дієвих механізмів для забезпечення позову. І це повною мірою відповідає ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом встановлено, що предметом спору у справі є вимоги майнового характеру.

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру речових прав на нерухоме майно, у відповідача наявне нерухоме майно, а саме: Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220; Тип об`єкта: земельна ділянка Кадастровий номер: :02:000:1123; Опис об`єкта: Площа (га): 0.7704, Цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; Адреса: Житомирська обл., Житомирський р., с/рада. Вертокиївська. Вартість вказаної земельно ділянки відповідно до Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 05 лютого 2024 року № 201-07289228 становить 23 592.07 грн.та 1/5 частка нерухомого майна: Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1; Тип об`єкта: квартира, об`єкт житлової нерухомості: Так; Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 50, житлова площа (кв.м): 29.8, Опис: квартира складається з двох жилих кімнат та службових приміщень; Адреса: АДРЕСА_1 .

Таким чином, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет заяви забезпечення позову у даній справі, є взаємопов`язаний із способом забезпечення позову, а саме накладення арешту на майно, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки нерухоме майно - земельна ділянка кадастровий номер: :02:000:1123, яка розташована за адресою: Житомирська обл., Житомирський р., с/рада. Вертокиївська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220; площею (га): 0.7704, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2 , і він, як власник, у будь-який момент може здійснити її відчуження, що надалі, в разі задоволення позову, може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер: :02:000:1123, яка розташована за адресою: Житомирська обл., Житомирський р., с/рада. Вертокиївська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220; площею (га): 0.7704, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І.М. Єригіна