Справа № 544/140/24
пров. № 2/544/237/2024
Номер рядка звіту 69
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Ощинської Ю.О.,

за участі секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в м. Пирятин у приміщенні суду по вул. Ярмарковій, 17 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання,

у с т а н о в и в:

22 січня 2024 року позивач звернулася до Пирятинського районного суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання. В обґрунтування своїх вимог вказала, що її батьком є ОСОБА_2 . На даний час вона навчається в Національному університеті «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» на бюджетній основі та є студенткою І курсу форми навчання осітньої кваліфікації рівня «Бакалавр», передбачуваний термін закінчення навчання 30.06.2027. На даний час позивач ніде не працює, отримує стипендію у розмірі 2000 грн. на місяць, інших доходів не має. Отриманих коштів та коштів, які їй надає мама вистачає тільки на оплату її навчання у вузі, проте їх не вистачає на забезпечення всіх необхідних витрат: задоволення потреб з освіти, культурного та соціального розвитку. Дані кошти використовуються лише на харчування та купівлю сезонного одягу, а також оплату оренди помешкання включно зі сплатою комунальних послуг. Відповідач на даний час проходить службу у Збройних Силах україни та має можливість допомагати їй матеріально. Чи виплачує він аліменти чи інших платежі на утримання інших осіб, їй не відомо, вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання на період її навчання. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти, у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і закінчення навчання, але не більше ніж як до досягненн 23 років.

22.02.2024 до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява в частині стягнення розміру аліментів, де остання просила стягнути з відповідача на її користь аліменти, у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і закінчення навчання, але не більше ніж як до досягненн 23 років.

Ухвалою суду від 24 січня 2024 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач позовні вимоги підтримала з підстав викладених в уточненій позовній заяві, просила суд слухати справу у її відсутність, про що подала заяву.

Відповідач у судове засідання не з`явився, на адресу суду подав заяву у якій зазначив, що позов визнає частково, сплачувати аліменти не заперечує проти у розмірі 1/6 частини, оскільки додатково оплачує гуртожиток Поліні та має на утриманні ще одну дитину на яку також сплачує аліменти у розмірі 1/6 частини від заробітку.

Згідно ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, вислухавши учасників, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, уважає позов таким, що підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом установлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 16 січня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції в Полтавській області, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4).

З 01.09.2023 ОСОБА_1 є студентом І курсу Навчально-наукового інституту архітектури, будівництва та землеустрою Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка», освітнього ступеня бакалавр, форма навчання денна, бюджет. Орієнтовний термін закінчення навчання 30.06.2027 (а.с. 5).

Відповідно довідки про доходи від 28.12.2023 ОСОБА_1 отримує стипендію, загальна сума хододу за період з 01.09.2023 до 31.12.2023 становить 8000 грн. (а.с. 6). Проте на час розгляду справи щомісячну стипендію вже не отримує.

ОСОБА_1 перебуває на повному утриманні матері. У зв`язку з витратами, пов`язаними з проїздом до навчального закладу, оплатою ви найманого житла, харчуванням, організацією її життєдіяльності позивач потребує матеріальної допомоги. Відповідачем надання добровільної матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання письмових доказів не надано, хоча він має таку можливість вказуючи про те, що проходе службу у ЗС України.

ОСОБА_1 зареєстрована у АДРЕСА_1 (а.с. 3).

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стаття 200 СК України визначає, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано наступні роз`яснення: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Сімейний кодекс України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є повнолітньою, навчається на денній формі навчання, а відтак потребує матеріальної допомоги, оскільки саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість її працевлаштування впродовж часу навчання.

Суд, проаналізувавши вищевикладені положення законодавства, відзначає, що утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, є обов`язком батьків, бере до уваги, що позивач зазначила у позовній заяві та проти чого відповідач не заперечував, що останній є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, не сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньї доньки, яка продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі.

Визначаючи розмір аліментів, який необхідно стягувати з відповідача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд враховує також положення СК України у відповідності із яким, правове зобов`язання по утриманню повнолітніх дітей, які продовжують навчання покладено в рівній мірі на обох батьків, батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей, які навчаються, за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, а повнолітня дитина потребує допомоги у зв`язку із навчанням.

При визначенні розміру аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд враховує обставини, визначені в ст. 182 СК України, стан здоров`я та матеріальне становище повнолітнього сина відповідача, який навчається у Харківському національному університеті внутрішніх справ та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, позивач отримує стипендію, а також враховуючи матеріальний стан відповідача, його стан здоров`я та можливість надавати матеріальну допомогу, позовні вимоги визнав повністю, тому на переконання суду, позов підлягає до задоволення і стягнення з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22.01.2024 і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років.

Право на утримання невід`ємно пов`язане із навчанням, тому стягнення аліментів з відповідача присуджується з дня подачі позову і до закінчення позивачем навчання.

Суд вважає, що саме такий розмір аліментів, спрямований на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, в зв`язку з навчанням.

Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до суду 22.01.2024, тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місця.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн., від сплати якого при зверненні до суду був звільнений позивач.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України, ст. ст. 12, 13, 18, 81, 141, 247, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

у с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову 22.01.2024 і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

У разі припинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчання у навчальному закладі, стягнення аліментів на її утримання припинити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду по справі може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована у АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 04.02.2020, органо, що видав 5335, реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований у АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_4 .

Суддя Ю.О.Ощинська