Справа № 274/9308/23 Провадження № 2/0274/484/24
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
22.02.24 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд),
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якого є ОСОБА_2 ,
доАкціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес", представником якого є Маркевич Ю.Ф.,
проскасування запису про заборону відчуження нерухомого майна,
ОСОБА_1 звернувся з позовом, у якому просить скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про обтяження належного йому житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді заборони на нерухоме майно, реєстраційний номер 3005772, зареєстрований 23.03.2006 р., підстава обтяження: повідомлення, б/н, Прогрес, м. Бердичів.
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває під обтяженням у вигляді заборони, яке зареєстровано 23.03.2006 р. Це обтяження було накладено за наслідком отримання ОСОБА_1 внутрішнього займу на будівництво будинку, який давно погашений, проте відомості щодо цього не були надані нотаріусу для зняття вказаного обтяження. ОСОБА_1 звернувся з заявою до Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" (далі Завод) щодо надання до Бердичівської державної нотаріальної контори повідомлення про скасування запису про обтяження нерухомого майна, проте у відповідь Завод повідомив, що в нього не збереглися будь-які документи, які б підтверджували наявність зобов`язальних правовідносин з ОСОБА_1 , та відмовив у наданні такого повідомлення.
Завод проти задоволення позову не заперечив, посилаючись на те, що скасування оскаржуваного обтяження не впливає на його законні права, обов`язки та інтереси.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , право власності було зареєстровано 17.11.2023 р., що підтверджується інформацією від 28.11.2023 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а. с. 8).
З цієї ж інформації від 28.11.2023 р. вбачається, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис № 3005772 про обтяження зазначеного житлового будинку тип обтяження: заборона (архівний запис); зареєстровано: 23.03.2006 р. реєстратором: Новоград-Волинська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: повідомлення, б/н, Прогрес м. Бердичів; додаткові дані: архівний номер 7481ZITOMIR4, архівна дата: 02.02.1999 р., дата виникнення: 10.01.1990 р., № реєстру: 1-1889, внутр. № 6B012E2923F05B2D274E.
Таким чином ОСОБА_1 , будучи власником житлового будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , обмежений у реалізації своїх прав власника майна.
З листа від 20.12.2023 р. Заводу випливає, що у Заводу до ОСОБА_1 будь-які фінансові вимоги відсутні, будь-які документи, які б підтверджували наявність зобов`язальних правовідносин Заводу з ОСОБА_1 , відсутні (а. с. 9).
У відзив Завод також посилається на ці самі обставини, та, як вказувалося вище, не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 , посилаючись на те, що скасування оскаржуваного обтяження не впливає на його, Заводу, законні права, обов`язки та інтереси.
За таких обставин Суд вважає, що на даний час у наявності оскаржуваного обтяження немає потреби, це обтяження порушує право власності ОСОБА_1 .
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Згідно з пунктом 1, абзацом першим пункту 5 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень":
державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;
обтяження заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину.
Абзацом першим частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.
Пунктом 1 частини сьомої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що у разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав або підтвердження факту використання ідентифікаторів доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав іншими особами Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають рішення про: визнання прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора (про державну реєстрацію прав, про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав), анулювання рішення територіального органу Міністерства юстиції України.
Тобто відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, підлягають скасуванню та/або вилученню виключно у разі у разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав або підтвердження факту використання ідентифікаторів доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав іншими особами та прийняття Міністерством юстиції України, його територіальними органами рішення про: визнання прийнятим з порушенням Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та анулювання рішення державного реєстратора (про державну реєстрацію прав), анулювання рішення територіального органу Міністерства юстиції України.
Таким чином позов ОСОБА_1 про скасування запису про обтяження належного йому житлового будинку (запис № 3005772 про обтяження, тип обтяження: заборона (архівний запис); зареєстровано: 23.03.2006 р.) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно суперечить наведеній вище нормі абзацу першого частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав не підлягають скасуванню, окрім випадків, які у справі, яка розглядається, відсутні), а тому Суд відмовляє у задоволенні позову.
При цьому Суд вважає за необхідне роз`яснити наступне.
Частиною першою статті 5 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили.
Тобто належним способом захисту права ОСОБА_1 є вимога про припинення обтяження майна (тип обтяження заборона) житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 не позбавлений права звернутись з відповідним позовом.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут