Провадження № 2-др/161/13/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Луцький міськрайонний суд Волинської області
головуючого судді Присяжнюк Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Шарунович К.П.,
Рішенням суду від 16 січня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про скасування рішення реєстратора відмовлено.

З врахуванням вимог ч.8 ст.141 ЦПК України, у заяві від 16.01.2024 представник відповідача повідомив, що має намір звертатися із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу.

19.01.2024, у межах строку, передбаченого ч.8 ст.141 ЦПК України, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Хомич О.В. подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просить суд стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн.

Ухвалою суду від 24 січня 2024 року заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Представник відповідача у заяві від 06.02.2024 заяву підтримав та просив здійснювати її розгляд без їх участі.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися,

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід ухвалити додаткове рішення, такого змісту.

Частиною першою статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідач ОСОБА_1 дотрималася вищенаведеного процесуального правила, а саме - в першій заяві по суті спору відзиві на позов від 29.11.2023 навела попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат з надання професійної правничої допомоги у розмірі 20 000,00 грн.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема витрат на професійну правничу допомогу.

відповідно до частин третьої п`ятої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у постанові від 15.05.2019 року у справі №308/15007/15-ц вказав, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

В підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник відповідача долучає до матеріалів справи копії договору про надання правової допомоги від 09.11.2023 з додатковою угодою від 09.11.2023, ордеру на надання правничої (правової) допомоги, акту прийняття виконаних робіт з опис робіт та їх вартості, квитанції №1 від 16.01.2024.

Водночас, на думку суду, виокремлення адвокатом «консультування клієнта щодо спору, вивчення документів, аналіз чинного законодавства..» як самостійного виду адвокатських послуг є необґрунтованими та охоплюється діями адвоката із «підготовка та подання відзиву на позовну заяву», а тому визначення оплати за цю послугу є неспівмірним із фактично наданим обсягом юридичної допомоги.

Варто зауважити, що ні у додаткові угоді від 09.11.2023, ні у акті здачі-прийняття виконаних робіт не вказано час, який затрачений на кожну послугу.

Узгодження сторонами договору про надання правничої допомоги гонорару у фіксованому вигляді не звільняє сторону позивача від виконання вимог ч.3 ст.137 ЦПК України з надання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та обґрунтування суми заявлених витрат на предмет їх співмірності та реальної затрати часу адвоката.

Верховний Суд у постанові від 31.08.2023 у справі №824/20/23 висловив правову позицію, що зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

З огляду на співрозмірність витрат на оплату послуг адвоката, пов`язаних із захистом прав та представництвом інтересів відповідача у даній конкретній справі, враховуючи характер спору, участь адвоката у справі, керуючись ч.5 ст.137 ЦПК України, суд зменшує розмір витрат на правничу допомогу до 6 000,00 грн. та стягує її з позивача на користь відповідача. Такий розмір витрат, на думку суду, буде відповідати критеріям, передбаченим ч.4 ст.137 ЦПК України. В решті заяви слід відмовити.

Керуючись статтею 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Хомич О.В. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати, а саме: витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачем у справі є ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк