Справа № 502/424/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради про визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , який при житті склав заповіт на ім`я ОСОБА_1 , в якому заповідав йому все своє майно. Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складалося з житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 правовстановлюючі документи на який відсутні. Згідно довідки КП КМР «БТІ» від 18.01.2024 р. право власності на житловий будинок який розташований в АДРЕСА_1 , не зареєстровано.Позивач, відповідно до ст. 1233 ЦК України є спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_2 . Позивач, прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , внаслідок чого, нотаріусом було відкрито спадкову справу № 128/2023 та видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14.11.2023 р. на земельну ділянку належну спадкодавцю ОСОБА_2 . Позивач, звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлого ОСОБА_2 та йому нотаріусом було пояснено, що оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, це питання вирішується в судовому порядку. Відсутність у позивача всіх належних правовстановлюючих документів на спадкове майно у вигляді житлового будинку унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що зі свого боку стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав.

В зв`язку з зазначеним, позивач просив суд:

- визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 житловою площею 54,3 кв.м. та загальною площею 103,0 кв. м., кухні літ. Б, бані літ. В, літньої кухні літ. Г, гаражу літ. Д1, літньої кухні літ. Е, сараю літ. Ж, сараю літ. З1, сараю літ. И, убиральні літ. К, надвірних споруд - № 1-5, І, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої просив розглянути справу без його присутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради, в судове засідання не прибув, надав відзив, в якому просив судрозглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 20.11.1973 року в м. Кілія р/б ЗАГС Кілійського району Одеської області, запис акта про народження № 392 від 20.11.1973 року вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , /а.с.6/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 15.08.2017 року, виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 397, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , /а.с7/.

Згідно заповіту складеного та посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченком М.Є. 01.02.2017 року за реєстровим №102 вбачається, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив наступне заповідальне розпорядження: все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, та взагалі все те, що на день його смерті буди йому належати та на що він за законом матиме право, заповідав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно заяви ОСОБА_1 №324 від 18.09.2023 року, поданої приватному нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Богачовій Н.М. встановлено, що заявник приймає спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 , який залишив на його ім`я заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округ Одеської області 01.02.2017 року за реєстровим № 102.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НСР 111886, від 14.11.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за №1791 вбачається, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_2 , 1945 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з: земельної ділянки площею 2,8284 гектарів, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованої 12.10.2013 року відділом Держземагенства у Кілійському районі, належної спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю Р1 №493233, виданого Кілійською міською радою 18.10.2001 року на підставі рішення виконкому Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області від 19 липня 2001 року №159 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3270, кадастровий номер :01:001:0305.

Відповідно до технічного паспорту, складеного Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» від 02.01.2023 року вбачається, що житловий будинок в АДРЕСА_1 в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 житловою площею 54,3 кв.м. та загальною площею 103,0 кв. м., кухні літ. Б, бані літ. В, літньої кухні літ. Г, гаражу літ. Д1, літньої кухні літ. Е, сараю літ. Ж, сараю літ. З1, сараю літ. И, убиральні літ. К, надвірних споруд - № 1-5, І, /а.с.10-12/.

Згідно довідки Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» від 18.01.2024 року № 37 встановлено, що по даним реєстрації на паперових носіях КП КМР «БТІ» станом на 01.01.2013 року, право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 не зареєстровано, /а.с.13/.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 73984828 від 18.09.2023 року, сформованої приватним нотаріусом Богачовою Н.М., заповіт за номером у спадковому реєстрі 60179567 дата посвідчення 01.02.2017 року, місце посвідчення приватний нотаріус Юрченко М.Є. за номером в Спадкову реєстрі 102, заповідачем якого є ОСОБА_2 чинний, /а.с.7/.

З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73984887 від 18.09.2023 року, сформованої приватним нотаріусом Богачовою Н.М., вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Богачовою Н.М. 18.09.2023 року була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 71252927 та номером у нотаріуса 128/2023.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять, усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Не підлягає задоволенню вимога спадкоємця про визнання за ним права власності на самочинно зведені спадкодавцем будівлі, або споруди, оскільки згідно ч. 2 ст. 376 УК України останній не може набути права власності на таке майно.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на житловий будинок у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1218, 1233 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Кілійської міської ради Ізмаїльського району про визнання права власності за спадщиною задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 житловою площею 54,3 кв.м. та загальною площею 103,0 кв. м., кухні літ. Б, бані літ. В, літньої кухні літ. Г, гаражу літ. Д1, літньої кухні літ. Е, сараю літ. Ж, сараю літ. З1, сараю літ. И, убиральні літ. К, надвірних споруд - № 1-5,І, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан