Провадження № 2/522/1421/24
УХВАЛА

20 лютого 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді - Косіциної В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Слободянюк І.Р.,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника позивачки про витребування доказів,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини.

Підготовче судове засідання по справі призначено на 20 лютого 2024 року.

Ухвалою суду від 06 лютого 2024 року витребувано у Державної податкової служби України завірені належним чином відомості про отримання доходів у будь-якому вигляді громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , та завірені копії всіх наявних документів вказаної особи.

Проте, станом на 20 лютого 2024 року, відповідь на ухвалу від Державної податкової служби України - не надходила.

20 лютого 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника позивача - адвоката Слаблюка Василя Миколайовича про витребування доказів, у якому заявник просить суд витребувати у АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Універсал Банк», ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», ПАТ «ОТП БАНК», ПАТ УКРСИББАНК», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Державний ощадний банк України», АТ «Банк Кредит Дніпро», ПАТ «Креді Агріколь Банк», ПАТ «Банк Восток», АТ «УКРЕКСІМБАНК», АТ «ПУМБ» завірену належним чином інформацію щодо наявних відкритих рахунків на ім`я ОСОБА_2 виписку з цих рахунків, а також витребувати у Державної прикордонної служби України відомості про перетин державного кордону України ОСОБА_2 , із зазначенням причини перетинання та на підставі якого документу здійснювався перетин державного.

У підготовче судове засідання, призначене на 20 лютого 2024 року з`явився представник позивача. Інші учасники справи у судове засідання - не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

В підготовчому судовому засіданні судом було розглянуто клопотання представника позивачки про витребування доказів.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій (п. 3); сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п. 4); запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (п. 5).

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Частиною 6 ст. 84 ЦПК України встановлено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд, зокрема, з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Згідно п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.). Принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування. Принцип покликаний надати можливість учасникам правовідносин передбачити результати своїх дій, набуття відповідних прав та обов`язків. Це передбачає і прогнозованість судових рішень за результатами розгляду спорів.

Суд також роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно ч. 4, 7 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Зі змісту клопотання про витребування доказів вбачається, що заявник просить витребувати відомості про перетин кордону із зазначенням причини перетинання та на підставі якого документу здійснювався перетин державного.

Проте, відповідно до Порядку надання Адміністрацією Держприкордонслужби України Держфінмоніторингу України відомостей про перетинання особами державного кордону України, від 09.09.2004 року № 114/659, відповідь Адміністрації Держприкордонслужби України формується згідно з наявною інформацією з урахуванням реквізитів, визначених у пункті 5 цього Порядку (прізвище, ім`я, по батькові особи, дата народження, серія та номер закордонного паспорта, а також визначається передбачуваний період перетину кордону). Додатково до реквізитів указується також назва пункту пропуску через державний кордон України, дата та напрямок перетинання (в`їзд чи виїзд) державного кордону України об`єктом запиту та період, за який здійснено перетин.

Тому, такі реквізити як причини перетинання та на підставі якого документу здійснювався перетин державного не являються складовою відповіді Держприкордонслужби України стосовно перетину фізичною особою державного кордону України.

Таким чином, з метою всебічного, повного встановлення усіх обставин справи та ухвалення законного і обгрунтованого рішення у справі, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання представника позивача про витребування доказів.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 84, 260-261 суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача - адвоката Слаблюка Василя Миколайовича про витребування доказів - задовольнити частково.

Витребувати у АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Універсал Банк», ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», ПАТ «ОТП БАНК», ПАТ УКРСИББАНК», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Державний ощадний банк України», АТ «Банк Кредит Дніпро», ПАТ «Креді Агріколь Банк», ПАТ «Банк Восток», АТ «УКРЕКСІМБАНК», АТ «ПУМБ» належним чином засвідчену інформацію щодо наявних рахунків на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , та виписку про рух коштів за цими рахунками.

Витребувати з Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону України громадянином України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Повторно витребувати у Державної податкової служби України завірені належним чином відомості про отримання доходів у будь-якому вигляді громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , та завірені копії всіх наявних документів вказаної особи.

Копію ухвали до виконання направити на адресу: Державної податкової служби України - 04053, м. Київ, Львівська пл., 8, електронна адреса - ; Адміністрації Державної прикордонної служби України - 01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 26, електронна адреса - ; АТ КБ «ПРИВАТБАНК», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д, електронна адреса - ; АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», 04082, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, електронна адреса - ; ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, електронна адреса - ; ПАТ «ОТП БАНК», 01033, м. Київ, вул. Жулянська, 43, електронна адреса - ; ПАТ УКРСИББАНК», 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, електронна адреса - ; АТ «Райффайзен Банк Аваль» - 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 4А, електронна адреса - ; АТ «Державний ощадний банк України», 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12Г, електронна адреса - ; АТ «Банк Кредит Дніпро», 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 32, електронна адреса - ; ПАТ «Креді Агріколь Банк», 01004, м. Київ вул. Пушкінська, 42/4, електронна адреса - ; ПАТ «Банк Восток», 49051, Дніпро, вул. Курсантська, 24, електронна адреса - , АТ «УКРЕКСІМБАНК», 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, електронна адреса - ; АТ «ПУМБ», 04070, Київ, вул. Андріївська, 4, електронна адреса - .

Вищезазначені документи необхідно надіслати до суду невідкладно після отримання ухвали задля недопущення порушення строків розгляду справи, але не пізніше 1 березня 2024 року.

Роз`яснити, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складений 22 лютого 2024 року.

Суддя Косіцина В.В.