Провадження №2/447/102/24
Справа №447/3651/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

07.02.2024 Миколаївський районний суд Львівської області у складі :

головуючої судді Друзюк М.М.

секретар судового засідання Іськів О.І.

розглянувши цивільну справу у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом( повідомленням) сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини,- встановив:

Стислий виклад обставин справи.

Позивач подала до Миколаївського районного суду Львівської області позов до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що внаслідок невиконання відповідачем ОСОБА_2 рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 19.11.2019 виникла заборгованість по виплаті аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.01.2023 по 23.10.2023 в розмірі 18500 грн.

Розмір заборгованості підтверджується копією розрахунку заборгованості по аліментам у ВП № 60974911 за від 23.10.2023. Зазначила, що згідно з ч.1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, за проведеними позивачкою розрахунками за період з 01.01.2023 -23.10.2023 неустойка за несвоєчасну сплату аліментів відповідачем ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 становить 9 462, 10 грн., а тому просить позов задовольнити та стягнути з відповідача неустойку за несвоєчасну сплату аліментів.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 10.11.2023 у справі відкрито провадження і призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 05.12.2023. Відповідачу визначено строк для подання відзиву, заперечень.

Позивачка у позовній заяві зазначила, про розгляд справи у її відсутності

На адресу суду 04.12.2023 від відповідача надійшли пояснення, що станом на 23.10.2023 у нього відсутня заборгованість по аліментах , також додав копії квитанції згідно з якими 20.10.2023 здійснив платіж у розмірі 18 500 грн.

Ухвалою суду від 05.12.2023 розгляд справи відкладено.

На адресу суду 19.01.2024 надійшла відповідь Галицького відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області про заборгованість по аліментах ОСОБА_2 у якій додано розрахунок зі сплати аліментів за період 01.01.2023 19.01.2024.

Відповідач у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав.

За таких обставин, суд проводить розгляд справи на підставі письмових доказів відповідно до ст.223 ЦПК України.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №60974911 від 15.01.2020 Рогатинського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_2 про стягнення на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї четвертої його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (а.с.4-5)

Згідно з розрахунком зі сплати аліментів згідно з виконавчого листа №2-н/447/152/19 від 19.11.2019 виданого Миколаївським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї четвертої його доходу щомісячно сума заборгованості за період з січня 2023-грудень 2023 становить 8 785,53 грн. (а.с.6).

Відповідно до квитанцій аданих відповідачем, ним було оплачено аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.03.2023 - 4250 грн., 02.05.2023 - 5 200 грн., 20.10.2023 - 18 500 грн.,04.12.2023 - 6413, 50грн. .

Норми права, які застосував суд.

У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (частина перша статті 196 СК України).

Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Перелік причин, з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів, не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року в справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19), на яку є посилання в касаційній скарзі, зазначено, що: «у СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

У зв`язку з викладеним Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне уточнити висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2018 року у справі № 572/1689/16-ц (провадження № 61-311св17), зазначивши, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, а не у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками».

Аналогічний за змістом висновок міститься у постановах Верховного Суду від 10 лютого 2021 року в справі № 461/7406/18 (провадження № 61-2128св20) та від 28 жовтня 2020 року в справі № 610/1213/17 (провадження № 61-212св18), на які теж є посилання в касаційній скарзі.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що розрахунком зі сплати аліментів з згідно з виконавчого листа №2-н/447/152/19 від 19.11.2019 виданого Миколаївським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї четвертої його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття , за період з січня 2023року -грудень 2023 року, сума заборгованості становить 8 785,53 грн.

Відповідач зазначив, що 20.10.2023 оплатив усю суму заборгованості, що підтверджується відповідними квитанціями, однак не заперечив факту несвоєчасної оплаті аліментів. Також не надав суду належних та допустимих доказів вжиття всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання та виникнення заборгованості зі сплати аліментів не з його вини .

Отже, суд дійшов висновку про доведеність того факту, що заборгованість з аліментів мала місце, хоча і була погашена ним станом на час розгляду справи, і така заборгованість виникла з вини відповідача, у зв`язку з чим позивач набула права на стягнення неустойки (пені).

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Аналогічний правовий висновок міститься також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі Справа № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В матеріалах справи наявний розрахунок розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період 28.12.2022-23.10.2023, який становить 9 462,10 грн. Надаючи оцінку сумі неустойки, наведеній позивачем у розрахунку, суд враховує, що 20.10.2023 згідно з квитанцією наданою відповідачем, було оплачено заборгованість по аліментах.

Враховуючи наявні докази у матеріалах справи у своїй сукупності та зважаючи на те, що право позивача порушене відповідачем, а відтак підлягає захисту, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 заборгованість у сумі 9 365,82 грн., за період з 28.12.2023 -20.10.2023 враховуючи факт сплати 20.10.2023 відповідачем наявної у нього суми заборгованості по виплаті за виконавчим листом №2-н/447/152/19 від 19.11.2019, виданого Миколавським районним судом Львівської області.

Розподіл між сторонами судових витрат.

За змістом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою, судовий збір в розмірі 1073 гривень 60 копійок, у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 155, 180, 196 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 неустойки за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 9 365 (дев`ять тисяч триста шістдесять п`ять) грн. 82 (вісімдесят дві) коп.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 (шістдесят) коп.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ..

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 12.02.2024.

Суддя Друзюк М. М.