"13" березня 2024 р.
Справа № 642/478/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року місто Харків

Ленінський районний суд м. Харкова

в складі: головуючої судді Бородіної О.В.,

з участі секретаря Брус М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

у лютому 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зменшити розмір аліментів з 1/4 до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обгрунтування позовних вимог посилався на наступне. Так, 05 липня 2008 року між ним та відповідачем (після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_4 , яке в подальшому буде змінено на ОСОБА_5 ) було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 947.

Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з відповідачем.

18 травня 2012 року Ленінським районним судом м. Харкова винесено рішення про розірвання шлюбу та стягнуто з позивача на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 26.04.2012 і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вказаного рішення суду 05.06.2012 видано виконавчий лист №2-3472/12. Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції.

12.07.2018 відкрито виконавче провадження ВП №56750693 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно, довідки про доходи № 225/56/17/фс від 09 січня 2024 року виданої військовою частиною НОМЕР_1 , нараховано заробітної плати та нараховані одноразові ( бойові виплати), а також сплачені аліменти та сплачений виконавчий збір з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року сума загального доходу становить п`ятсот п`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят вісім грн. 50 коп. Утримані аліменти складають сто двадцять дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят сім грн. 68 коп. Утриманий військовий збір складає двадцять три тисячі сімсот сімдесят три грн. 68 коп.

Відповідно до розрахунку боргу по стягненню аліментів, орган ДВС в Харківській області надав довідку № 8877 від 31.01.2024 року, що станом на 31 січня 2024 року з урахуванням боргу, боржник повинен був сплатити 352 959 грн. 99 коп., сплачено 202 392 грн. 34 коп., залишок боргу складає 150 567 грн. 65 коп.

Крім того, у вказаному виконавчому провадженні стягується виконавчий збір.

Суми утримань складали: у червні 2023 року 3952.04 грн., у липні 2023 року 4117.25 грн., у серпні 2023 року без сплати., у вересні 2023 року 4117.25 грн., у жовтні 2023 року 9633. 25 грн., у листопаді 2023 року 1953. 38 грн., у грудні без сплати. Утриманий виконавчий збір складає: двадцять три тисячі сімсот сімдесят три грн. 17 коп.

Враховуючи вказане, позивач вважає, що наявні підстави зменшити розмір аліментів. Так, він з 25.05.2022 року по теперішній час проходить службу у лавах Збройних Силах України (військова частина НОМЕР_1 ).

З початку отримання грошового забезпечення у позивача відбулося покращення матеріального становища, що призвело до істотного збільшення розміру аліментів. За місцем служби він тривалий час сплачує аліменти на дитину в розмірі більше 50 % (відсотків) від свого грошового забезпечення, а не прожиткового мінімуму, встановленого для дитини встановленого віку, та особисто отримує грошове забезпечення у розмірі 13400 грн., інших доходів не має. На даний час, враховуючи складну економічну, соціальну ситуацію в країні, значне підвищення цін, інфляцію, позивач фінансово допомагає своїм батькам похилого віку, які є пенсіонерами та потребують постійної матеріальної підтримки з його боку на лікування, також несе витрати на військовій службі щодо екіпірування, обслуговування транспорту.

Крім того, у листопаді 2023 року позивач зареєстрував шлюб, тобто у нього змінився сімейний стан.

Позивач вказує, що тих коштів, що залишається після відрахувань на аліменти, йому не вистачає, та значно впливає на рівень його доходу, не вистачає на забезпечення побутових потреб його сім`ї.

Беручи до уваги, що після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів змінився його сімейний та майновий стан, вважає, що є підстави для зменшення розміру аліментів до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), що є достатнім розміром аліментів з урахуванням солідарного утримання дитини обома батьками, передбаченого ст. 180 Сімейного кодексу України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 07.02.2024 року у справі відкрито провадження та ухвалено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачем подано відзив на позов, я кому вона заперечує проти задоволення позовних вимог. Вказує, що позивач протягом тривалого часу, а саме з квітня 2012 року по травень 2023 року жодного разу не сплатив аліменти, у зв`язку із чим утворилася така заборгованість. Також, посилається на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що у нього після ухвалення рішення про стягнення аліментів суттєво погіршився матеріальний стан, або стан здоров`я, через що він не може сплачувати аліменти у встановленому розмірі.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якому він наполягав на задоволенні позовних вимог, та посилався на постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2023 року в справі № 682/2454/22-ц ( провадження № 61-10748 св23) в якій встановлено наявність підстав для зміни розміру аліментів, як зміна матеріального та сімейного стану. Також просив врахувати, що у нього є батьки похилого віку, у яких незадовільний стан здоров`я, і він несе витрати на їх лікування та сплату комунальних платежів, у зв`язку з чим виникли кредитні зобов`язання.

Інших письмових заяв на адресу суду не надходило.

Позивач до судового засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності та наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання з`явилась, проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Вислухавши доводи відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 18 травня 2012 року шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 26.04.2012 і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_4 після укладання шлюбу із ОСОБА_8 змінено прізвище на « ОСОБА_5 ».

01.11.2023 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_9 , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 .

Батьки позивача ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є особами похилого віку, пенсіонери за віком.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем та з травня 2022 року проходить службу у лавах Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ).

Відповідно до розрахунку боргу по стягненню аліментів органу ДВС в Харківській області № 8877 від 31.01.2024 року, станом на 31 січня 2024 року з урахуванням боргу, боржник повинен був сплатити 352 959 тис. грн. 99 коп., сплачено 202 392 грн. 34 коп., залишок боргу складає 150 567 грн. 65 коп.

З розрахунку боргу по аліментах ОСОБА_1 вбачається, що за період з квітня 2012 року по квітень 2023 року ним не сплачено жодного разу аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Відрахування почались з травня 2023 року.

Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно роз`яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Наведена правова норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Суд приходить до висновку, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували зміну його матеріального становища.

Сам факт укладення нового шлюбу, та наявність батьків пенсійного віку, не свідчать про зміну матеріального стану позивача та не є підставами, передбаченими ст. 192 СК України для зменшення розміру аліментів.

Крім того, суд зазначає, що за останній неповний рік з позивача було стягнуто значну суму по аліментам виключно з тих підстав, що він на протязі одинадцяти років не сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина.

При цьому суд враховує, що батьки повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Дотримуючись рівноваги між інтересами дітей та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дітей, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

Обов`язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, враховуючи загальне правило, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття навіть у тому разі, коли виконання цього обов`язку може призвести до неповного задоволення їх власних матеріальних і духовних потреб.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.

Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Утримання інших осіб впливає на матеріальне становище утримувача.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

З позовної заяви вбачається, що заявляючи вимоги про зменшення розміру аліментів позивач посилається на зміну його матеріального та сімейного стану у зв`язку з укладанням шлюбу, наявністю батьків пенсійного віку, кредитними зобов`язаннями.

Однак, це не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доводи позивача щодо зміни його сімейного та матеріального стану не приймаються судом до уваги, оскільки останній не надав належних та допустимих доказів, які б підтвердили погіршення його матеріального стану.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що позивач переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги не надав, тобто позивачем не доведено, що після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина його матеріальне становище погіршилося до такого рівня, що він не в змозі сплачувати аліменти в раніше визначеному розмірі, а також те, що визначений судом розмір аліментів є об`єктивним, відповідає встановленим вимогам СК України, суд приходить до висновку, що достатніх та законних підстав для зменшення розміру аліментів немає, а відтак, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 181, 182, 192 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.03.2024 року.

Суддя О.В. Бородіна