Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/170/24

20 лютого 2024 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.,

з участю: секретаря Говдяк Д.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в селищі Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 . Після смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй за життя майно в АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла їй все належне майно. Після звернення до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав на майно, їй стало відомо, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вказаний строк пропустила через те, що тривалий час перебувала на роботі за межами України, а після повернення упустила цей момент, оскільки не була достатньо обізнана з порядком прийняття спадщини. Думала, що фактично прийняла спадщину, оскільки є єдиним спадкоємцем за заповітом. Вважає причину пропуску строку поважною, тому просила його поновити.

Позивачка у підготовчому засіданні вимоги позову підтримала та просила задовольнити з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області у підготовче засідання не з`явився, у поданій заяві вимоги позову визнав, просив проводити розгляд справи у його відсутності, з приводу заявленого позову заперечень не висловив.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи суд констатує, що оскільки представник відповідача позовні вимоги визнав, не заперечував щодо визначення ОСОБА_1 додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, а підстав для відмови у прийнятті визнання представником відповідача позову не встановлено, визнання позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав, свобод чи законних інтересів, інших спадкоємців, права яких можуть бути порушеними немає, то суд вважає, що позов слід задовольнити.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Глибівка Івано-Франківського району Івано-Франківської області померла ОСОБА_2 . Спадщина відкрилась в день її смерті відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 02 квітня 2021 року приватним нотаріусом Богородчанського районного нотаріального округу, Івано-Франківської області Максьом Г.І. за № 469, згідно з яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 після смерті баби вчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не була обізнана про порядок вступу у спадкові права.

Постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Острогляд Я.В. №50/02-31 від 29 січня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки нею пропущено строк подання заяви про прийняття спадщини, визначений ст. 1270 ЦК України.

Відповідно до довідки Глибівського старостинського округу №9 Богородчанської селищної ради №5 від 24 січня 2024 року ОСОБА_2 проживала у будинку АДРЕСА_1 . На день її смерті за цією адресою ніхто не був зареєстрований та не проживав.

Позивачка та її баба були зареєстровані за різними адресами. Після відкриття спадщини позивачка у встановлений законом шестимісячний строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відтак на даний час позбавлена можливості реалізувати право на спадкування.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Пропуск такого строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Встановлено, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті розпорядилася належним їй майном, склавши заповіт, за яким спадкоємцем зазначеного майна визначила позивачку у справі ОСОБА_1 .

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, наведені позивачкою причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд прийшов до висновку, що строк слід поновити.

З огляду на викладене, враховуючи свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, поважність причин пропуску строку, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 тривалістю один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1216, 1218, 1261, 1268, 1272 ЦК України, ст. 200, 206, 263-265, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання нею у нотаріальні органи заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - один місяць з часу набрання законної сили рішенням суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.М. Битківський