Справа№ 505/3402/21
Провадження № 2-п/505/11/2024
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

23.02.2024 року суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Павловська Г.В., розглянувши в м.Подільську Одеської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2022 року у справі за позовною заявою Херсонського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів по безробіттю у сумі 43214, 52 грн. та судового збору 2270.00 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

До Котовського міськрайонного суду Одеської області звернулась ОСОБА_1 із заявою про перегляд заочного рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2022 року, в якій просила переглянути заочне рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2022 року по справі №505/3402/21 за позовною заявою Херсонського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів по безробіттю у сумі 43214, 52 грн. та судового збору 2270.00 грн.

Дана заява підлягає залишенню без руху, як така, що не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Так, приписами ч.4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачка по тексту поданої заяви заявляла про звільнення її від сплати судового збору, посилаючись на майновий стан.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. За зазначених підстав, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

В пункті 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. А за ч. 2 цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Звернувшись до суду із заявою про перегляд заочного рішення, заявниця просила звільнити її від сплати судового збору та на підтвердження скрутного майнового стану надала довідку про доходи №1594 8253 8250 1528 та відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела нарахованого податку та військового збору станом на 24.01.2024 року.

Проте, позивачкою не надано інших доказів на підтвердження свого скрутного матеріального становища.

Оскільки суд не наділений повноваженнями звільняти особу від сплати судового збору без будь-яких достатніх правових підстав та, враховуючи, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, враховуючи докази надані позивачем на підтвердження його майнового стану, вважаю, що підстави, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір» для його звільнення від сплати судового збору, відсутні.

Слід зазначити, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

За таких обставин, суд позбавлений можливості оцінити майновий стан позивача, а тому не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки звільнення від сплати судового збору допускається лише у виключних випадках.

За таких обставин, позовну заяву необхідно залишити без руху.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі. На підставі ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при об`єднанні в одній заяві кількох позовних вимог, судовий збір сплачується в розмірі визначеному ставками, встановленими для відповідних позовів, за кожну таку вимогу окремо.

Відповідно до тієї ж Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10, від 17.10.2014 року, у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру, судовий збір, згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI, підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому, судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. п. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви про перегляд судового рішення, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено, що з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривні, відповідно судовий збір на момент подачі позову складає 605,60 грн.

Кошти за оплату судового збору повинні бути перераховані за реквізитами: рахунок UA0015746 , Казначейство України (ел. адм. подат.) , код отримувача 37607526 , код банку отримувача 899998 , код класифікації доходів бюджету: 22030101 , отримувач коштів: ГУК в Од.обл./м.Подільськ/22030101.

Таким чином, дану заяву необхідно залишити без руху, оскільки вона надійшла до суду у порушенням вимог ст. 175,177 ЦПК України.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (1, 2 ст. 185 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 136, 175, 177, 185 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суддя,

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2022 року у справі за позовною заявою Херсонського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів по безробіттю у сумі 43214, 52 грн. та судового збору 2270.00 грн - залишити без руху.

Надати заявниці строк на усунення недоліків - протягом 10 днів з дня отримання цієї копії ухвали суду.

Роз`яснити, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали у зазначений термін, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала суду в порядку окремого провадження оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Павловська