КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-п/947/47/24
УХВАЛА

04.04.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 30.11.2023 року по цивільній справі №947/21199/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №947/21199/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів.

За наслідком розгляду вказаної справи, 30.11.2023 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено заочне рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів задоволено частково.

Змінити розмір аліментів, шляхом зміни розміру та способу стягнення аліментів встановлений судовим наказом №520/2635/19, винесеним 12.02.2019 року Київським районним судом міста Одеси на малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 27786 гривень 61 копійка, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання законної сили рішенням суду й до досягнення найстаршою дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 включно. Починаючи з 29.01.2027 року, стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 13893 гривні 30 копійок, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_4 . У решті вимог ОСОБА_2 відмовлено.

19.02.2024 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 30.11.2023 року по цивільній справі №947/21199/22.

В обґрунтування заяви, відповідач стверджує, що під час розгляду вказаної справи його не було належним чином повідомлено про дату, час і місце проведення розгляду справи, оскільки він судових повісток не отримував. За наслідком чого, ОСОБА_1 був позбавлений можливості приймати участь по справі та подати відзив на позовну заяву, з доказами які мають суттєве значення для наслідків розгляду справи. Також відповідач стверджує, що з нього вже стягуються аліменти, які сплачуються ним належним чином.

На підставі викладених обставин, сторона відповідача вважає наявними підстави для скасування заочного рішення суду.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.02.2024 року, справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 28.02.2024 року вказану заяву прийнято та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

04.04.2024 року до суду від представника відповідача до суду надійшло клопотання про витребування доказів.

У судове засідання призначене на 04.04.2024 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлені належним чином.

Однак, від представників сторін по справі: позивача та відповідача, 04.04.2024 року до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Частиною 1 статті 287 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Приймаючи вказані обставини та положення процесуального законодавства, судом було ухвалено здійснити розгляд заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду в судовому засіданні 04.04.2024 року за відсутності сторін по справі на підставі наявних в матеріалах справи документів.

Також судом у судовому засіданні 04.04.2024 року було залишено без задоволення клопотання представника відповідача про витребування доказів, з підстав того, що відповідачем дане клопотання подано в порушення строків передбачених ст.. 83 ЦПК України, а саме після подання першої заяви по суті справи, без належного клопотання про поновлення процесуального строку, а також враховуючи відсутність надання доказів на підтвердження вжитих відповідачем заходів для отримання заявлених до витребування доказів самостійно, приймаючи, що заявлені до витребування докази стосуються особи відповідача.

Дослідивши та вивчивши матеріали заяви з доданими до неї документами, матеріали цивільної справи №947/21199/22, суд вважає заяву не підлягаючою задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Для скасування заочного рішення суду необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача у судове засідання та не надання відзиву, а й те, що аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише при встановленні цих умов в сукупності у суду є підстави для скасування заочного рішення суду.

Таким чином, підставою для скасування заочного рішення може бути тільки наявність одночасно усіх умов, встановлених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а саме доведеність обставин, що:

- відповідач не з`явився в судове засідання,

- не повідомив про причини неявки

- не подав відзив з поважних причин,

- докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Оглянувши матеріали цивільної справи №947/21199/22, судом встановлено, що відповідачем по справі є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У відповідності до положень статті 128 ЦПК України, в редакції чинній станом на час розгляду справи судом, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається зокрема :

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Днем вручення судової повістки є:

1) день вручення судової повістки під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.

На виконання вказаних приписів процесуального законодавства, судом було надано відповідний запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області на який отримано відповідь, згідно з якою встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

За наслідком встановленого зареєстрованого місця проживання відповідача, уся судова кореспонденція суду, у тому числі копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позовної заяви з додатками до неї, судові повістки, скеровувались судом під час розгляду справи №947/21199/22 разом з рекомендованим поштовим повідомленням про відправлення поштової кореспонденції на ім`я ОСОБА_1 , за вказаною адресою зареєстрованого місця реєстрації.

Однак, вказана поштова кореспонденція, зі скерування у тому числі судових повісток з повідомленням про дату, час і місце проведення судових засідань, скеровані на ім`я відповідача під час розгляду справи, були повернуті до суду без вручення, з підстав «відсутності адресата за вказаною адресою».

Частиною 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

За наслідком викладеного, суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 під час розгляду справи №947/21199/22 належним чином у відповідності до вимог процесуального законодавства повідомлявся про розгляд даної цивільної справи, а також вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце проведення судових засідань, до яких під час розгляду справи не з`явився без поважних причин та не скориставшись процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву.

Доказів на підтвердження наявності поважних причин, які б перешкоджали відповідачу отримати поштову кореспонденцію вчасно за власним зареєстрованим місцем проживання, до суду, як і до заяви про перегляд заочного рішення суду, не надано.

Одночасно судом враховується, що у відповідності до положень ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підставі викладеного, суд вважає безпідставними доводи сторони відповідача, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості на участь під час розгляду справи та був позбавлений можливості на подання відзиву на позовну заяву і поданні відповідних доказів, для доведення своєї правової позиції і заперечень стосовно цього спору, враховуючи, що поштова кореспонденція не отримана останнім за місцем особистого зареєстрованого проживання за наслідком власної бездіяльності.

Крім того, суд зазначає, що усі доводи заявника у заяві зводяться до того, що представник відповідача надає свою оцінку вже наявним у справі доказам.

Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження викладених посилань у заяві про перегляд заочного рішення, як і доказів, які б впливали на наслідки розгляду справи, заявником до суду не надано.

На підставі вищевикладеного в сукупності, приймаючи, що свідоме нехтування процесуальними правами і обов`язками не є підставою для скасування заочного рішення суду, суд вважає посилання ОСОБА_1 в обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення суду безпідставними та необґрунтованими.

Одночасно судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992р.).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З урахуванням вищевикладеного, судом не встановлені підстави для скасування заочного рішення суду, а саме одночасна доведеність усіх обставин, що: відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, не подав з поважних причин відзиву на позовну заяву і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 30.11.2023 року по цивільній справі №947/21199/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, є необґрунтованою, безпідставною та такою, що підлягає залишенню без задоволення.

При викладених обставинах та керуючись ст.ст. 284-288 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 30.11.2023 року по цивільній справі №947/21199/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів залишити без задоволення.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та може бути оскаржена разом з судовим рішенням по цій справі.

Повний текст ухвали суду складено 08.04.2024 року.

Головуючий Калініченко Л. В.