Справа № 298/274/24
Номер провадження 2/298/22/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

Головуючого - судді Тарасевича П.П.,

при секретарі судового засідання Келешовчак І.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судових засідань, в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В позові йдеться про те, що 03 лютого 2001 року між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу у сторін народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою по справі за останній рік життя не складається. Сторони дуже часто сваряться, сперечаються у зв`язку з різними поглядами на життя. Через різні характери, відповідачка не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхній сім`ї, у позивача особиста думка, що вона не має наміру підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами родини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Надалі, так проживати позивач не має наміру. Спільне господарство з відповідачкою не ведеться. Кожен із них має свій особистий шлях, шлюбні відносини не підтримують. З відповідачкою по справі на сьогоднішній день позивач спільно не проживає. Відповідачка часто залишає дитину разом з ним і не рідко пропадає на пару днів, що пагубно впливає на їхні відносини та на розвиток дитини.

Окрім всього вищезазначеного дружина, за її словами має намір виїхати на тривалий час за кордон. Натомість він із донькою залишається проживати в Україні. Зважаючи на зазначені обставини, позивач просить розірвати шлюб між ними. Одночасно, просив суд залишити неповнолітню доньку проживати з ним.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив такі задовольнити, з підстав викладених у позові.

Відповідачка, також в підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала повністю, також відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України не заперечила проти прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні.

Зважаючи на наведене, суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів.

Зважаючи на наведене, суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи та зважаючи на те, що відповідач проти позову не заперечив, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, в тому числі й з підстав, передбачених ч.4 ст.200 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа.

Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

По справі встановлено, що 03 лютого 2001 року виконавчим комітетом Костринської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дана обставина стверджується виданим свідоцтвом про одруження від 03.02.2001 р. серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу у сторін народилась доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження від 26 лютого 2016 року серії НОМЕР_2 , яка є неповнолітньою.

За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим.

Згідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.ст. 81 ч.1, 82 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

В силу положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб - розірванню.

Вирішуючи заяву позивача про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків буде проживати неповнолітня дитина, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.

Більш того, відповідач подала до суду заяву, в якій не заперечувала проти залишення дитини після розірвання шлюбу разом з позивачем.

У зв`язку із вказаним, після розірвання шлюбу дитину слід залишити із позивачем, з яким вона на даний час фактично проживають. Таким чином, суд вважає, що звернення позивача з такою вимогою одночасно з позовом про розірвання шлюбу не суперечить законодавству, а відтак підлягає задоволенню.

Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч.1 ст.142 ЦПК України).

Враховуючи визнання позову відповідачем, за позовну вимогу про розірвання шлюбу, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211, 20 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 50% сплаченого позивачем судового збору, що становить 605,60 грн.. Інші 50%, тобто 605,60 грн., слід повернути позивачу безпосередньо із бюджету.

Керуючись ст.ст. 2-5,10,12,13,19,76-82,133,263-265 ЦПК України, ст.ст. 112,160 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 03 лютого 2001 року виконавчим комітетом Костринської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після розірвання шлюбу залишити на подальше проживання, самостійному вихованні та утримання разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 % сплаченого судового збору згідно платіжних інструкцій № 0.0..1 від 03 листопада 2023 року та № 0.0..1 від 30 січня 2024 року, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів після його проголошення апеляційної скарги (сторонами, які не були при цьому присутні - в той же строк, з дня отримання ними копії цього рішення) і набере законної сили після закінчення вищезазначеного строку, якщо не буде оскаржене, а в разі оскарження - після апеляційного розгляду справи, якщо не буде скасоване.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 );

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 (паспорт серії НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ).

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Головуючий Тарасевич П.П.