УХВАЛА

26 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 494/1174/20

провадження № 61-1841ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Подорожнього Андрія Сергійовича на постанови Одеського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання прав власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 , з урахуванням уточнень, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання право власності на спадкове майно.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 16 березня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину, посвідчене 25 червня 2019 року державним нотаріусом Березівської держаної нотаріальної контори Одеської області, що видано ОСОБА_2 на спадщину від померлої ОСОБА_3 , яка складається з житлового будинку по АДРЕСА_1 . В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Березівського районного суду Одеської області від 30 березня 2023 року заяву адвоката Подорожнього А. С., який представляв інтереси ОСОБА_1 , про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та судового збору задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500 грн. Стягнуто з держави на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1 833 грн 20 коп. В іншій частині вимог заяви Подорожнього А. С. відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Березівського районного суду Одеської області від 16 березня 2023 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Додаткове рішення Березівського районного суду Одеської області від 30 березня 2023 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та судового збору відмовлено.

31 січня 2024 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Подорожнього А. С., в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, зазначені судові рішення скасувати й залишити в силі судові рішення першої інстанції.

Клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивовано тим, що повний текст постанов Одеського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року оприлюднено на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) 29 грудня 2023 року та 01 січня 2024 року відповідно, про які й стало відомо заявнику з ЄДРСР 01 січня 2024 року, однак, які заявником отримані не були, під час проголошення вказаних постанов суду апеляційної інстанції заявник та його представник присутніми також не були, помилково вважаючи це достатніми підставами для поновлення строку на касаційне оскарження.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду у такому його елементі як правова визначеність.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судового рішення, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, у тому числі, спрямовані на своєчасне одержання судових рішень, а також підготовку касаційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

Разом з тим, всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, заявником не доведено, що зазначені ним обставини пропуску строку на касаційне оскарження постанов Одеського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року унеможливили подання касаційної скарги у визначений законодавством строк.

Отже, на підтвердження наведених обставин, у разі пропуску процесуального строку на касаційне оскарження, заявник має надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути, наприклад: поштовий конверт з трек-номером поштового відправлення, довідка з суду щодо дати первинного надіслання (отримання/неотримання) ОСОБА_1 та його представнику копії оскаржуваних судових рішень апеляційного суду, поштового відділення зв`язку тощо, або навести інші підстави та надати до суду разом із відповідними доказами, з урахуванням, як вбачається з оскаржуваних судових рішень, що про дату судового засідання були повідомлені.

Звернення до Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики при реалізації права на справедливий суд, передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, відтак такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності намірів забезпечення права на оскарження судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень ОСОБА_1 заявлено вимоги як майнового, так і немайнового характеру.

До касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору в установлених порядку та розмірі.

Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач у справі. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані договори купівлі-продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна тощо.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час подачі позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був установлений у розмірі 2 684 грн.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час вчинення процесуальної дії) передбачено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру (встановлення факту сумісного проживання, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину), яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру (визнання права власності), яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Так, судові рішення, які оскаржує заявник, свідчать про існування, окрім вимог немайнового характеру, про вимоги майнового характеру (визнання права власності за позивачем на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 ).

Оскільки з поданої касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень неможливо встановити ціну позову станом на день звернення до суду з вимогою майнового характеру, заявник зобов`язаний самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору щодо вимоги майнового характеру та сплатити суму судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві, Печерський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати платіжний документ або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Отже подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Подорожнього Андрія Сергійовича на постанови Одеського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян