Провадження №: 2/755/1241/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" лютого 2024 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді САВЛУК Т.В., розглянувши в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва матеріали зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, який подано в межах розгляду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №б/н від 23 березня 2010 року в розмірі 161983,56 грн., яка включає: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 147 666,01 гривень; 14 317,55 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 10 781,04 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками; 11 933,21 гривень - заборгованість за простроченими відсотками, а також судові витрати по сплаті судового збору.

30 жовтня 2020 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

27 листопада 2020 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду зустрічний позов з вимогами до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та просила суд: «Визнати дії АТ КБ «ПриватБанк» протиправними, дискримінаційними і такими, що порушують права споживача; зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 врахувавши суму сплачених грошових коштів та проценти в суму погашення тіла заборгованості (кредиту)»

08 грудня 2020 року ОСОБА_1 подала до суду уточнену зустрічну позовну заяву з вимогами до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», просила «визнати дії АТ КБ «ПриватБанк» дискримінаційними і такими, що порушують права споживача; зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» перерахунок заборгованості ОСОБА_1 ; визнати недійсним кредитні договори фізичної особи та фізичної особи підприємця укладені позивачем невідомо коли».

27 квітня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про продовження розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, дата першого судового засідання - 03 червня 2021 року 12.15 година.

06 квітня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про повернення ОСОБА_1 поданий від її імені зустрічний позов до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача.

Уточнену зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, - повернути відповідачу ОСОБА_1 .

06 квітня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалене рішення про задоволення позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

16 жовтня 2023 року Київським апеляційним судом винесено постанову про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 .

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 квітня 2023 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Сторони цивільного процесу в судове засідання не з`явились, в матеріалах цивільної справи міститься заяви представника позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи у їх відсутність.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали зустрічного позову та уточнень до зустрічного позову, оцінивши наведені відповідачем підстави для прийняття зустрічного позову, з урахуванням підстав та предмету спору за первісним позовом, суд приходить до наступних висновків.

Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. ( п.3 ч.2 ст.49 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. (ч. 1-3 ст. 193 Цивільного процесуального кодексу України)

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Як роз`яснено у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції», судам слід мати на увазі, що, оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об`єднання і роз`єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими статтями 123 - 126 ЦПК.

Порядок прийняття зустрічного позову визначений у статі 193 Цивільного процесуального кодексу України, та передбачає, що підставами прийняття зустрічного позову до спільного розгляду є взаємопов`язаність, доцільність розгляду в одному провадженні, а також, можливість виключення повністю або частково задоволення первісного позову, у разі задоволення зустрічного позову.

Умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, тобто такими, що виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно, і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити дійсні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

Зазначена правова норма встановлює окремі умови прийняття до розгляду зустрічного позову, тобто вона вказує на один із способів захисту відповідача проти пред`явленого до нього позову.

Способами захисту проти позову можуть бути: невизнання позову, заперечення проти нього і зустрічний позов. Зустрічний позов - це активний захист проти позову. Зустрічним позовом є позов первісного відповідача до первісного позивача. Зустрічний позов в залежності від ситуації може бути найбільш дієвим засобом захисту відповідача проти позову, тому що спрямований на повне чи часткове виключення підстав первісного позову.

Задоволення зустрічного позову зазвичай повністю або частково виключає задоволення первісного позову.

Разом з тим, за змістом зустрічної позовної заяви відповідач не визначає конкретний спосіб захисту для відновлення порушених прав, виклавши прохальну частину позову наступним чином: «Визнати дії АТ КБ «ПриватБанк» протиправними, дискримінаційними і такими, що порушують права споживача; зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 врахувавши суму сплачених грошових коштів та проценти в суму погашення тіла заборгованості (кредиту)», що унеможливлює з`ясувати чи пов`язані вимоги за зустрічним позовом з предметом та підставами первісного позову, безпосередньо належного виконання зобов`язальною стороною, відповідачем у цій справі ОСОБА_1 , умов Кредитного договору №б/н від 23 березня 2010 року, укладеного з Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», про що заявлено у первісному позові, які саме права відповідача, як споживача банківських послуг, порушенні та потребують захисту у спосіб визначений чинним законодавством.

Беручи до уваги те, що вирішення питання про прийняття в провадження зустрічного позову є правом суду, суд приходить до висновку про необхідність відмови відповідачу у прийнятті зустрічної позовної заяви, однак, це не позбавляє останнього права звернутись до суду із зазначеним позовом в загальному порядку.

Пунктами шість, сім частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

При поданні вказаних заяв (клопотань) позивач (позивач за зустрічним позовом) має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

Така позиція Верховного Суду викладена у постанові від 01 листопада 2021 року в справі №405/3360/17 (провадження №61-9545сво21)

За наведених обставин та враховуючи той факт, що уточнена зустрічна позовна за формою та змістом не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, оскільки не передбачено звернення учасника цивільного процесу до суду саме із заявами про «уточнення» позовних вимог, що зумовлює вирішення питання про повернення цієї заяви відповідачу без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись статями 193,194,260, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача.

Уточнену зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, повернути відповідачу без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет http://dn.ki.court.gov.ua

Су д д я