Справа № 487/1457/24
Провадження № 2/487/1442/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Бобрової І.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

13.02.2024 до суду від представника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» - Кожухівського Я.І. надійшла позовна заява, в якій він просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості: за кредитним договором № 5524444 в розмірі 90172,50 грн., з яких: 25000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 65172,50 грн. сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 2948106 в розмірі 71826,60 грн., з яких: 15000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 56826,60 грн. сума заборгованості за відсотками, а всього за договорами у загальному розмірі 161999,10 грн. та понесені судові витрати.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2024 головуючим суддею у справі визначено Боброву І.В.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд доходить до такого висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Об`єднані можуть бути позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів. Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 911/414/18, постанові Верховного Суду від 22.04.2019 у справі № 914/2191/18.

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин, як зазначив Верховний Суд у постанові від 31.10.2020 у справі № 922/1359/19.

Проте у поданій позовній заяві об`єднано вимоги про стягнення заборгованості за двома різними кредитними договорами. Тобто предметом спору є різні об`єкти спірного правовідношення у виді різних окремих правочинів, за кожним з яких свої підстави для виникнення зобов`язань, різні розміри, строки та порядок виконання цих зобов`язань, підстави виникнення цих правочинів між собою не пов`язані та задоволення вимог по одному з них не залежить від задоволення вимог по іншому.

Таким чином заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою ні підставою виникнення (оскільки виникають з різних договорів), ні поданими доказами (оскільки потребують доведення конкретних обставин по кожному окремому договору, кожен з яких передбачає виникнення певних зобов`язань сторін та визначеними конкретними у кожному випадку умовами їх виконання) та не є основними або похідними позовними вимогами (оскільки задоволення вимог по одному договору не залежить від задоволення вимог по іншому договору).

Отже позивачем було порушено правила об`єднання позовних вимог, встановлені ст. 188 ЦПК України.

Частиною 6 статті 188 ЦПК України визначено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Водночас відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі роз`єднання судом позовних вимог судовий збір, сплачений за подання позову, не повертається і перерахунок не здійснюється. Після роз`єднання судом позовних вимог судовий збір повторно не сплачується.

Оскільки позивачем було порушено правила об`єднання позовних вимог та сплачено судовий збір, виходячи із загальної суми позову, а після роз`єднання судом позовних вимог судовий збір повторно не сплачується, то у даному випадку застосування судом положень ч. 6 ст. 188 ЦПК України не сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства та призведе до безпідставного зменшення судових витрат позивача.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає поверненню позивачу на підставі п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185, 259, 260, 261, 263, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повне судове рішення складено 19.02.2024

Головуючий суддя І. В. Боброва