ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024року

м. Київ

справа № 757/59300/18-ц

провадження № 61-11524св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: приватний виконавець Павлюк Назар Васильович, Об`єднання співвласників житлового комплексу «Кантрі» (далі - ОСЖК «Кантрі»),

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 наухвалу Обухівського районного суду Київської області від 10 березня 2023 року в складі судді Сташківа Т. Г. та постанову Київського апеляційного суду від 28 червня 2023 року в складі колегії суддів: Кашперської Т. Ц.,

Фінагеєва В. О., Яворського М. А.,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

Короткий зміст вимог

19 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність приватного виконавця Павлюка Н. В. (далі - приватний виконавець Павлюк Н. В.), в якому просив визнати:

- причини пропуску строку на оскарження поважними та поновити строк для подачі скарги на рішення, дії або бездіяльність приватного виконавця Павлюка Н. В.,

- незаконними дії приватного виконавця Павлюка Н. В.,

- протиправною та скасувати постанови про відкриття виконавчих проваджень від 02 листопада 2021 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, винесені приватним виконавцем Павлюком Н. В.

Скарга обґрунтована тим, що на виконанні у приватного виконавця Павлюка Н. В. перебувають виконавчі провадження № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, про відкриття яких скаржник випадково дізнався 10 листопада 2022 року з Автоматизованої системи виконавчих проваджень. Скаржник вважає дії приватного виконавця неправомірними, оскільки порушено порядок вручення постанови про відкриття виконавчого провадження. Крім того, зазначив, що не отримував оскаржувані постанови про відкриття виконавчого провадження, приватний виконавець не пересвідчився, чи отримані боржником вказані постанови, та яке фактичне місце проживання, перебування боржника. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у ОСОБА_1 відсутнє будь-яке майно в межах виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Павлюк Н. В. здійснює діяльність, а саме в м. Києві. Зареєстрованим місцем проживання боржника є: АДРЕСА_1 , однак фактично боржник мешкає в Київській області, смт Козин, про що було відомо стягувачу - ОСЖК «Кантрі», тому вважає, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва не мав повноважень на прийняття виконавчого документа та вчинення виконавчих дій, отже, постанова про відкриття виконавчого провадження є неправомірною та підлягає скасуванню.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 10 березня 2023 року скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду та повернуто заявнику.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:

скарга подана через рік після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з пропуском строку, встановленого статтею 449 ЦПК України. 02 листопада 2021 року приватний виконавець Павлюк Н. В. виніс оскаржувані постанови про відкриття виконавчого провадження. 03 листопада 2021 року надіслав боржнику копії цих постанов рекомендованим поштовим відправленням за адресою, зазначеною у виконавчому документі, що підтверджується копією реєстру на відправку рекомендованих листів № 423 (службовий чек від 03 листопада 2021 року № ). Тому, відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень.

Скаржник не обґрунтував підстави для поновлення строку для подання скарги, яка подана боржником після закінчення процесуального строку, встановленого законом.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 10 березня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:

суд першої інстанції правильно застосував положення норм матеріального та процесуального права, дійшов обґрунтованого висновку про залишення скарги без розгляду у зв`язку із закінченням строку, встановленого законом для звернення до суду зі скаргою;

боржник ОСОБА_1 відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» вважається таким, що повідомлений про наявність відкритого виконавчого провадження, що підтверджено матеріалами справи. 03 листопада 2021 року приватний виконавець Павлюк Н. В. надіслав ОСОБА_1 копії постанов про відкриття виконавчих проваджень на адресу боржника, зазначену у виконавчому документі, на підтвердження чого надав суду копії супровідних листів, реєстр відправлених рекомендованих відправлень та квитанції АТ «Укрпошта»;

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою лише в листопаді 2022 року з пропуском строку понад один рік з дня відкриття виконавчого провадження і направлення йому постанови про відкриття виконавчого провадження. До 24 лютого 2022 року у ОСОБА_1 були відсутні перешкоди для ознайомлення з відомостями державних реєстрів, в тому числі Автоматизованої системи виконавчого провадження та Єдиного реєстру боржників, у зв`язку з чим посилання боржника на те, що з 24 лютого 2022 року було повністю припинено функціонування реєстрів Автоматизованої системи виконавчого провадження та Єдиного реєстру боржників, в яких фіксуються всі виконавчі дії та складаються документи виконавчого провадження, не є підставою для поновлення строку;

ОСОБА_1 був обізнаний про наявність судового рішення про стягнення з нього заборгованості на користь позивача, зокрема подавав апеляційну скаргу;

копії постанов про відкриття виконавчого провадження були надіслані боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі, яка відповідає матеріалам справи, заяв про зміну місця проживання ОСОБА_1 , відповідно до положень статті 131 ЦПК України до суду не подавалось, отже, боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

29 липня 2023 року адвокат Демидова Т. М. в інтересах ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Адвокат Демидова Т. М., посилаючись на висновки Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі № 916/1605/15-г, від 31 липня 2019 року у справі № 554/13475/15- ц, від 24 лютого 2021 року у справі № 756/9582/14-ц, від 11 жовтня 2019 року у справі № 910/22695/13, від 27 вересня 2021 року у справі № 806/2046/18, від 17 вересня 2021 року у справі № 905/2999/17, у касаційній скарзі зазначила, що:

оскаржені судові рішення є незаконними та необґрунтованими, суди попередніх інстанцій не врахували, що ОСОБА_1 посилаючись на поважність причин пропуску строку на звернення до суду зі скаргою, зазначив, що постанову про відкриття виконавчого провадження не отримував. Приватний виконавець не врахував, що боржник має бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, а виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання ним копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду, що позбавляє виконавця права на вчинення виконавчих дій. У матеріалах справи немає належних доказів надсилання боржнику копій постанов про відкриття виконавчого провадження та їх вручення;

приватним виконавцем порушені права боржника щодо обізнаності про наявність відкритого виконавчого провадження. Права сторони у виконавчому провадженні щодо обізнаності про стан виконавчого провадження будуть належним чином реалізовані лише у випадку вчинення виконавцем дій спрямованих на надсилання документів у встановленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку. Відсутність доказів направлення приватним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику свідчить про порушення прав останнього бути обізнаним про хід виконавчого провадження та на здійснення своєчасних процесуальних заходів для запобігання порушенню його прав та охоронюваних законом інтересів. Додана приватним виконавцем копія реєстру про направлення поштової кореспонденції № 423 не є належним доказом вручення рекомендованої кореспонденції, в якій має бути зазначено прізвище отримувача, його підпис та дата отримання ним листа, оскільки належним доказом направлення постанов може бути лише бланк опису вкладення з номером поштового відправлення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фіскальним чеком/квитанцією про відправлення. Доказом про вручення поштового відправлення може бути лише рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, що підлягає поверненню відправнику. Таких доказів в матеріалах справи немає;

ОСОБА_1 дізнався про наявність відкритого виконавчого провадження лише 10 листопада 2022 року, цього ж дня адвокат в його інтересах звернувся до приватного виконавця із запитом щодо надання матеріалів виконавчого провадження для ознайомлення, проте станом на день подання касаційної скарги приватний виконавець відповіді не надав;

апеляційний суд не врахував доводи скаржника про те, що з 24 лютого 2022 року через введення воєнного стану в Україні повністю припинено функціонування державних реєстрів та баз даних, які адмініструються державою, строк ним пропущено через непереборні обставини, які не залежали від волевиявлення боржника та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій;

приватний виконавець не вчинив жодних дій щодо встановлення місця фактичного проживання боржника, надіслав виконавчий документ на адресу, за якою ОСОБА_1 з 2006 року не проживає.

13 жовтня 2023 року адвокат Кіян А. В. в інтересах ОСЖК «Кантрі» подав відзив на касаційну скаргу, у якій просить касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржені судові рішення - без змін.

Відзив мотивовано тим, що скарга подана з пропуском строку на звернення до суду зі скаргою, відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається таким, що повідомлений належним чином про наявність відкритого виконавчого провадження. Обставини пропуску строку є неповажними, оскільки скаржником не обґрунтовані. Оскаржені судові рішення постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 10 серпня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що 02 листопада 2021 року приватний виконавець Павлюк Н. В. відкрив виконавче провадження ВП № НОМЕР_2 про примусове виконання виконавчого листа у справі № 757/59300/18-ц, виданого Обухівським районним судом Київської області 19 жовтня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСЖК «Кантрі» 618 450,01 грн.

У виконавчому листі адресою боржника зазначено: АДРЕСА_1 .

03 листопада 2021 року приватний виконавець Павлюк Н. В. на зазначену адресу надіслав боржнику ОСОБА_1 рекомендоване поштове відправлення № 448 з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи касаційної скарги з таких підстав.

Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

На підставі статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України встановлено строк для звернення зі скаргою, зокрема скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом наведених норм за порівняльного аналізу змісту термінів «дізнався» та «повинен був дізнатися», що містяться у положеннях статті 449 ЦПК України, можна зробити висновок про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права, і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.

Під час визначення початку перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта, закріпленого у частині першій статті 449 ЦПК України та частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», необхідно враховувати поведінку скаржника, чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження, тощо.

Висновки щодо презумпції обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, що є сталою та послідовною судовою практикою, викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду: від 14 серпня 2019 року в справі № 910/7221/17; від 12 січня 2021 року в справі № 910/8794/17; від 12 жовтня 2021 року в справі № 918/333/13-г.

При зверненні до суду зі скаргою на дії державного виконавця саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм разом із положеннями пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 466/948/19 вказано, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься переліку таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».

ОСОБА_1 причини пропуску строку на звернення до суду зі скаргою аргументував тим, що не був обізнаний про наявність відкритого виконавчого провадження, оскільки приватний виконавець надіслав копію постанов про відкриття виконавчого провадження з порушенням вимог щодо надсилання повідомлень рекомендованим поштовим відправленням.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Верховний Суд у постанові від 29 липня 2022 року справа № 336/703/21 дійшов висновку, що «у справі, що переглядається, суди встановили, що дії приватного виконавця щодо надсилання документів виконавчого провадження відповідають правилам статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 10 квітня 2020 року надіслано боржнику рекомендованою кореспонденцією 13 квітня 2020 року, тобто в перший робочий день з дня винесення цієї постанови, за адресою, зазначеною у виконавчому листі. Всі інші постанови, ухвалені приватним виконавцем у виконавчому провадженні, надіслані на адресу ОСОБА_1, зазначену у виконавчому листі, простою кореспонденцією. Враховуючи викладене, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що згідно з правилами частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_1 був належно повідомленим про початок примусового виконання судового рішення, оскільки йому надіслано копію постанови про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Такі висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 17 лютого 2021 року у справі № 161/16789/19 (провадження № 61-2931св20), від 18 травня 2021 року у справі № 2-1028/11 (провадження № 61-3706св21) та від 10 листопада 2021 року у справі № 2-5232/09 (провадження № 61-3888св20)».

Доводи касаційної скарги із посиланням висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі № 916/1605/15-г, від 31 липня 2019 року у справі № 554/13475/15- ц, від 24 лютого 2021 року у справі № 756/9582/14-ц, від 11 жовтня 2019 року у справі № 910/22695/13, від 24 лютого 2021 року у справі № 756/9582/14- ц, від 27 лютого 2021 року у справі № 806/2046/18, від 17 вересня 2021 року у справі № 905/2999/17, є необґрунтованими, оскільки відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» (чинної на момент видачі виконавчого документа) боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі рекомендованим поштовим відправленням, а в зазначених постановах не вирішувалось питання застосування вказаної норми права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Оскільки оскаржене судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, його належить залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 10 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Д. А. Гудима

Є. В. Краснощоков