провадження № 2/521/714/24
24 січня 2024 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
Головуючого судді Михайлюка О.А.,
при секретарі Родіоновій Т.А.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем вони мають дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач вказує, що між нею та відповідачем укладено нотаріально посвідчений договір, відповідно до якого відповідач зобов`язується здійснювати матеріальне забезпечення процесу виховання, утримання, навчання дитини та щомісячно надавати грошову матеріальну допомогу (аліменти) у сумі у гривні, що в еквіваленті складатиме 375 доларів США по курсу НБУ, однак у зв`язку з тим, що за період з 01 червня 2022 року по 01 березня 2023 року відповідачем вимоги цього договору не виконуються, аліменти не сплачуються, позивач вимушена звернутись до суду.
Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у сумі у гривні, що в еквіваленті складатиме 375 доларів США по курсу НБУ, відповідно до нотаріально укладеного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М. і зареєстрований в реєстрі за №4954 від 13 серпня 2016 року, починаючи з 01 червня 2022 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають з огляду на наступне.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
30 серпня 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали договір, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М. і зареєстрований в реєстрі за №4954, положення якого регулюють порядок та участь кожного з батьків у вихованні та утриманні дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до умов договору батько зобов`язується здійснювати матеріальне забезпечення процесу виховання, утримання, навчання дітей, які попередньо узгоджені батьками згідно чинного законодавства України; батько зобов`язується щомісячна надавати грошову матеріальну допомогу (аліменти) у сумі у гривні, що в еквіваленті складатиме 750 доларів США по курсу НБУ на обох дітей (в рівних частках на кожну дитину); грошова матеріальна допомога (аліменти) сплачуються до досягнення кожного з дітей повноліття шляхом щомісячного перерахування на картковий рахунок, відкритий на ім`я матері у банківській установі, або шляхом передачі грошової суми матері готівкою.
Статтею 189 СК України передбачено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.
У аліментному договорі визначаються розмір, умови і порядок виплати аліментів. Розмір аліментів у цьому випадку визначається самими сторонами, проте він не може бути нижче за розмір аліментів, які неповнолітні діти могли б отримати при стягненні аліментів у судовому порядку.
Аліментний договір може бути змінено за спільною угодою сторін або за рішенням суду. Зміна або припинення аліментного договору можлива у будь-який час за взаємною угодою сторін і також повинна укладатися в нотаріальній формі. Одностороння відмова від договору і одностороння зміна його умов не допускаються.
Якщо договір про надання аліментів не виконується платником, їх одержувач має право звернутися до державного виконавця для примусового виконання договору, якщо ж він звертається до суду з позовом про стягнення аліментів у судовому порядку на загальних підставах, передбачених законодавством, його позов не підлягатиме задоволенню, оскільки укладенням аліментного договору сторони вже пов`язані зобов`язанням з надання аліментів, і для таких осіб встановлений спеціальний порядок виконання договору і стягнення аліментів. Якщо угода порушує інтереси дитини, можливе звернення до суду з позовом про його примусову зміну або розірвання, а за наявності передбачених законом підстав - і визнання його недійсним.
Позивачем не надано суду доказів того, що договір про сплату аліментів від 30 серпня 2016 року був змінений та/або визнаний судом у встановленому законом порядку недійсним, а тому його положення є чинними.
ОСОБА_1 мала б звернутися до суду не із позовом про стягнення аліментів, а із позовними вимогами про збільшення розміру аліментів, визначених Договором про сплату аліментів.
Вказане кореспондується із положеннями статті 192 СК України, згідно якої розмір аліментів, визначений рішенням суду або за домовленістю сторін, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Крім того, задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів фактично призведе до подвійного стягнення аліментів з ОСОБА_2 : за Договором про сплату аліментів від 30 серпня 2016 року та за рішенням суду, що є недопустимим.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За таких обставин, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 189, 192 СК України, ст. ст. 10, 12, 141, 280-282, 265, 354 ЦПК України, суд
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: О.Михайлюк