Справа № 405/6976/22
Провадження №2/405/993/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Дризі Є.В.,

за участю учасників справи:

представника позивача - ОСОБА_1 - адвоката Болотських А.Ю.

та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради - Селіванова М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницький цивільну справу № 405/6976/22 за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради (м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41) про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з даним позовом, вказавши на його обґрунтування, що 25 квітня 2012 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 грудня 2018 року та від якого (шлюбу) вони мають спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 листопада 2016 року з відповідача ОСОБА_2 на її (позивача) користь стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке (рішення суду) відповідач не виконує. Заборгованість зі сплати аліментів, станом на 30.09.2022 року становить 121 346,50 грн. Також, позивач зазначила, що їй відомо, що відповідач неодноразово був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, та відбував покарання. Зазначила, що малолітня дитина має деякі ускладнення з мовленнєвим розвитком та здоров`ям, проте рідний батько (відповідач) жодним чином не приймає участі у лікуванні сина та його розвитку, як фізичного так і духовного, крім того, відповідач не виявляє цікавості щодо навчання сина у школі, не забезпечує його всім необхідним для навчання та розвитку, успіхами дитини не цікавиться, тим самим проявляє повну байдужість до життя свого малолітнього сина що є підставою, визначеною ст. 164 СК України, для позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини.

З огляду на викладене вище, позивач ОСОБА_1 просила позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 січня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи.

Крім того, зазначеною ухвалою суду зобов`язано Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради подати до суду письмовий висновок Органу опіки та піклування Кропивницької міської ради щодо розв`язання спору у зазначеній цивільній справі.

На виконання ухвали суду від 06.01.2023 року Управлінням з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради подано до суду висновок від 17 травня 2023 року № 3210/49-13-24 та рішення Виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 13 червня 2023 року № 478 «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав», які зареєстровані судом 22.06.2023 року за вх. № 15762.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2023 року підготовче провадження по даній цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Болотських А.Ю. (діє на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1049010 від 06 березня 2023 року) в судовому засідання позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся в порядку ст. 128 ЦПК України, зокрема, як шляхом направлення судової повістки за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, а саме: АДРЕСА_2 , так і шляхом опублікування оголошення про виклик на сайті Судової влади України, при цьому, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов відповідач не подавав, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні та на надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради Селіванов М.С. в судовому засіданні підтримав висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кропивницької міської ради щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина, оскільки це буде в інтересах дитини. Вказав, що мати дитини фактично самостійно виховує дитину, в той час як батько самоусунувся від виховання дитини. За таких обставин, вважав позов обґрунтованим.

Заслухавши представника позивача, представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що дитина ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що складено відповідний актовий запис за № 659, та Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , при цьому, батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в свідоцтві про народження зазначені в графі «батько» - ОСОБА_2 , в графі «мати» - ОСОБА_1 .

Судом також встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 грудня 2018 року (справа № 405/2759/18) яке набрало законної сили 21 січня 2019 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 25 квітня 2012 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 131, - розірвано.

Крім того, рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 листопада 2016 року (справа № 405/6349/16-ц), яке набрало законної сили 28 січня 2017 року, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На виконання зазначеного рішення суду про стягнення аліментів Ленінським районним судом м. Кіровограда 20 червня 2017 року видано виконавчий лист, який стягувачем ОСОБА_1 подано на примусове виконання у виконавчу службу, та за яким (виконавчим листом) було відкрито виконавче провадження.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам АСВП 56427834 за період з жовтня, 2018 року по 30.09.2022 року боржника ОСОБА_2 , складеного державним виконавцем В.Компанієць, станом на 30.09.2022 року становить 121 346,5 грн.

Відповідно до довідки Квартального комітету № 16 Подільського району м. Кропивницького № 131 від 01.11.2022 року, ОСОБА_3 , 2014 року народження, зареєстрований та проживає та разом з матір`ю ОСОБА_1 , 1991 року народження, за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується також копією домової книги № 109 для прописки громадян, які мешкають у будинку АДРЕСА_3 .

Відповідно до медичного висновку № 208 від 26.10.2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , діагностований інший психічний розлад внаслідок органічного ураження головного мозку зі стійким порушенням рівня функціонування, розладом експресивної мови (ЗНМ І-ІІ-рівня) та когнітивною недостатністю. Інші первазивні розлади розвитку.

Крім того, з виписок із медичної карти стаціонарного хворого, консультативних висновків спеціалістів КНП «Обласна клінічна дитяча лікарня» вбачається, що дитина ОСОБА_4 має органічне ураження головного мозку, потребує постійного лікування та реабілітації.

Згідно з довідкою КЗ «Спеціальна школа № 1 Міської ради міста Кропивницького» за вих. № 383/01-29 від 08.11.2022 року за інформацією класного керівника ОСОБА_5 та вчителя початкових класів ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , зарахований до комунального закладу з 27.09.2022 року до 1-А класу, на індивідуальну форму навчання (педагогічний патронаж). Учень регулярно відвідує заняття у школі. Дитина завжди охайна, доглянута. Мати дитини ОСОБА_1 спілкується з педагогами, які навчають сина, цікавиться шкільним життям дитини. Батько ОСОБА_2 контакту із школою, де вчиться дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується. Дитину до школи приводить і забирає мати ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 17.05.2023 року № 3210/49-13-24, який затверджено рішенням виконавчого комітету Кропивницької міської ради № 478 від 13.06.2023 року та який підтримано представником третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Управлінням з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, з наявних матеріалів справи встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.12.2018 року. За відомостями департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради від 24.04.2023 року № 798/03-03, місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 . Громадянка ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_7 мають зареєстроване місце проживання у АДРЕСА_3 . Згідно з медичним висновком від 26.10.2022 року № 208, дитина ОСОБА_4 є інвалідом з дитинства віком до 18 років. З виписок із медичної карти стаціонарного хворого, консультативних висновків спеціалістів КНП «Обласна клінічна дитяча лікарня» вбачається, що дитина ОСОБА_4 має органічне ураження головного мозку, потребує постійного лікування та реабілітації. Як зазначено в позовній заяві, батько ОСОБА_2 тривалий час ухиляється від утримання та виховання сина, не виявляє відносно дитини батьківського піклування, не цікавиться станом здоров`я, аліменти на утримання дитини не сплачує, неодноразово був засуджений за скоєння кримінальних правопорушень. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, наданим Подільським відділом державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), заборгованість ОСОБА_2 станом на 30.09.2022 року становить 121 346, 5 грн. Працівниками управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради неодноразово відвідувався ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання. Двері не відчинили. ОСОБА_2 залишені запрошення до Управління, а також на засідання комісії з питань захисту прав дітей. Однак до Управління та на засідання Комісії громадянин ОСОБА_2 не з`явився. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення ОСОБА_2 від виховання та утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , винну поведінку батька та свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, керуючись найкращими інтересами дитини, орган опіки та піклування Кропивницької міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст.141, ч.ч.2,3 ст.150 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, при цьому батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав.

Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав.

До таких підстав закон відносить наступні: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що була підписана Україною 21 лютого 1990 року, ратифікована постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини, при цьому відповідно до ч.2 ст.9 Конвенції під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Як на правову підставу для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , позивач посилалася на ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Зокрема, ухилення від виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, позивач обґрунтовує тим, що відповідач, проживаючи окремо від дитини, самоухилився від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться життям, здоров`ям, розвитком сина, не приймає будь-якої участі у вихованні дитини, в свою чергу, вона (позивач) не перешкоджала відповідачу у його спілкуванні з дитиною, а так само прийняття останнім участі у вихованні дитини, що свідчить про фактичну можливість, та, з іншого боку, вольове небажання батька виконувати свої батьківські обов`язки, визначені законом, по відношенню до дитини.

З огляду на викладене вище, зазначені позивачем підстави позову знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п.15, 16 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, причому зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч.1ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Відповідач ОСОБА_2 не виявив бажання приймати участь у судовому засіданні при вирішенні судом питання про позбавлення його (відповідача) батьківських прав, та у будь-який спосіб не оскаржив заяву про позбавлення його батьківських прав відносно його малолітнього сина.

З огляду на зазначене, судом під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що є першоосновою розвитку особистості дитини, не піклуючись про фізичний та духовний розвиток дитини, його підготовку до самостійного життя, не створюючи належних умов для природних здібностей дитини, поваги до його гідності, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, хоча має реальну можливість для цього, оскільки іншого з наявних у справі доказів, - не встановлено, як і не встановлено судом і наявності у відповідача тяжких захворювань або наявності інших незалежних від нього причин, та за відсутності при цьому, з боку позивача будь-яких перешкод йому (відповідачу) у спілкуванні з дитиною, оскільки такі в судовому засіданні судом також не встановлені і докази цьому відсутні, та прийняття участі у вихованні дитини та виконання своїх батьківських обов`язків, визначених законом, по відношенню до дитини, що є самостійною підставою, визначеною п.2 ч.1 ст.164 СК України, для позбавлення останніх батьківських прав відносно дитини.

Окрім того, судом відзначається, що батьківські обов`язки не заключаються лише в наданні матеріальної допомоги, яка, поряд з цим, відповідачем також на утримання дитини не надається, так як аліменти відповідачем не сплачуються, вони включають в себе також і батьківську турботу та ласку, піклування про здоров`я дитини, її духовний, моральний та фізичний розвиток, підготовку до навчання, спілкування з дитиною.

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги насамперед інтереси малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які є пріоритетом при розгляді даного спору, враховуючи також наявність обставин, з якими закон, що регулює сімейні відносини, пов`язує позбавлення батьківських прав, при цьому під час розгляду справи судом було встановлено реальну юридичну і фактичну можливість відповідача ОСОБА_2 , який є батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, та наявність його вини у невиконанні батьківських обов`язків, відсутність перешкод з боку інших осіб, в тому числі позивача, для належного виконання відповідачем батьківських обов`язків, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є обґрунтованими, такими, що заявлені виключно в інтересах малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та відповідно такими, що підлягають задоволенню з позбавленням відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

При цьому, судом відзначається, що відповідно ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш ИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова