ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 683/2684/23

Провадження № 22-ц/4820/430/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін

справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 7 грудня 2023 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (далі ПАТ «СК «Євроінс Україна», страхова компанія), ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди.

ОСОБА_1 зазначив, що 25 березня 2023 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. 1-го Травня, в м. Старокостянтинові, Хмельницької області, в районі магазину «Метиз», у порушення пункту 13.1 Правил дорожнього руху не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Skoda Octavia» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який під його керуванням рухався попереду.

На місці аварії сторони склали європротокол, згідно якого ОСОБА_2 визнав свою вину у дорожньо-транспортній пригоді.

В результаті зіткнення автомобіль «Skoda Octavia» реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження та потребував відновлювального ремонту. Вартість проведеного 30 червня 2023 року Приватним підприємством «Торговий дім «Євромоторс» відновлювального ремонту автомобіля склала 70 860 грн 60 коп. На підставі банківського чеку від 20 червня 2023 року позивач сплатив вартість указаного відновлювального ремонту автомобіля. Крім того, згідно банківського чеку від 4 квітня 2023 року він оплатив послуги з дефектації автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди в сумі 2 000 грн. Загальна вартість витрат на відновлювальний ремонт автомобіля «Skoda Octavia» реєстраційний номер НОМЕР_2 склала 72 860 грн 60 коп.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ «СК «Євроінс Україна» за полісом обов`язкового страхування №211434256 (який був дійсним з 8 жовтня 2022 року до 7 жовтня 2023 року). 16 червня 2023 року страхова компанія виплатила позивачу 54 960 грн 77 коп. страхового відшкодування. Отже, в межах ліміту відповідальності страховика ПАТ «СК «Євроінс Україна» зобов`язане сплатити йому різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та виплаченою страховою сумою у розмірі 17 899 грн 83 коп.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу завдано моральної шкоди, оскільки належний йому автомобіль отримав механічні ушкодження, втратив свій товарний вигляд і свою номінальну вартість. Позивач був позбавлений можливості тривалий час використовувати автомобіль, відчував нервові навантаження та постійні переживання, що негативно відобразилось на його самопочутті. Розмір оціненої позивачем моральної шкоди склав 30 000 грн.

За таких обставин ОСОБА_1 просив суд стягнути на свою користь з ПАТ «СК «Євроінс Україна» 17 899 грн 83 коп. страхового відшкодування, а з ОСОБА_2 30 000 грн моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 7 грудня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 17 899 грн 83 коп. страхового відшкодування.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 грн моральної шкоди.

У решті позову відмовлено.

Суд керувався тим, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2 , який застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПАТ «СК «Євроінс Україна». Фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_1 склала 72 860 грн 60 коп., у зв`язку з чим страхова компанія виплатила позивачу 54 960 грн 77 коп. страхового відшкодування. Оскільки розмір завданої ОСОБА_1 майнової шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика за договором обов`язкового страхування, то з ПАТ «СК «Євроінс Україна» на користь позивача підлягає стягненню різниця між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та виплаченою страховою сумою у розмірі 17 899 грн 83 коп. Внаслідок ушкодження автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 переніс душевні страждання, відтак розмір відшкодування моральної шкоди слід визначити з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань позивача, вимог розумності та справедливості в сумі 10 000 грн.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ПАТ «СК «Євроінс Україна» просить скасувати рішення суду першої інстанції частково та змінити його, стягнувши з страхової компанії на користь ОСОБА_1 7 608 грн 15 коп. доплати страхового відшкодування (сума податку на додану вартість, на яку було зменшено виплату страхового відшкодування). При цьому ПАТ «СК «Євроінс Україна» послалося на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у разі пошкодження транспортного засобу страховик відшкодовує потерпілому витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу та вирахуванням безумовної франшизи. Натомість, суд першої інстанції неправомірно присудив з страхової компанії на користь позивача повну вартість відновлювального ремонту автомобіля.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не подали відзив на апеляційну скаргу.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

ПАТ «СК «Євроінс Україна» не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, а тому згідно зі статтею 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) в апеляційному порядку в цій частині рішення суду не переглядається.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення сторін, не застосував норми статей 12, 29 Закону України від 1 липня 2004 року №1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-ІV) та не дотримався приписів статті 141 ЦПК України.

У зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права оскаржуване рішення суду в частині стягнення страхового відшкодування підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Також суд апеляційної інстанції має змінити розподіл судових витрат.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Автомобіль «Skoda Octavia» реєстраційний номер НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_1

ОСОБА_2 є володільцем автомобіля «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

7 жовтня 2022 року ПАТ «СК «Євроінс Україна» і ОСОБА_2 уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №211434256), за умовами якого ПАТ «СК «Євроінс Україна» застрахувало відповідальність володільця автомобіля «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_1 на випадок заподіяння ним шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди за участю даного транспортного засобу на строк з 8 жовтня 2022 року до 7 жовтня 2023 року включно. Цим договором визначено ліміти відповідальності страховика на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, 320 000 грн; за шкоду, заподіяну майну, 160 000 грн (франшиза 2 600 грн).

25 березня 2023 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. 1-го Травня, в м. Старокостянтинові, Хмельницької області, на порушення пункту 13.1 Правил дорожнього руху не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Skoda Octavia» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який під керуванням ОСОБА_1 рухався попереду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження.

На місці аварії сторони склали европротокол, згідно якого ОСОБА_2 визнав свою вину у дорожньо-транспортній пригоді.

28 березня 2023 року ОСОБА_1 повідомив ПАТ «СК «Євроінс Україна» про дорожньо-транспортну пригоду, а 5 квітня 2023 року подав страховій компанії заяву про страхове відшкодування.

На підставі платіжної інструкції від 16 червня 2023 року №10289 ПАТ «СК «Євроінс Україна» перерахувало на банківський рахунок ОСОБА_1 55 010 грн 77 коп. страхового відшкодування.

Вартість проведеного 30 червня 2023 року Приватним підприємством «Торговий дім «Євромоторс» відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Octavia» реєстраційний номер НОМЕР_2 склала 70 860 грн 60 коп. За банківським чеком від 20 червня 2023 року ОСОБА_1 сплатив вартість цього ремонту. Крім того, згідно банківського чеку від 4 квітня 2023 року ОСОБА_1 оплатив послуги вказаного підприємства з дефектації пошкодженого автомобіля в сумі 2 000 грн.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов`язану з використанням транспортних засобів.

В силу пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як передбачено частиною другою статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Закон №1961-ІV регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Із положень статті 3 Закону №1961-ІV слідує, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 6 Закону №1961-ІV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом пункту 22.1 статті 22 Закону №1961-ІV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Із положень статті 28 Закону № 1961-ІV слідує, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

В силу статті 29 Закону №1961-ІV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закону №1961-ІV розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Як передбачено частиною першою статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків, а на правопорушника покладається обов`язок відшкодувати ці збитки.

В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.

За загальним правилом шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини.

З метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників особи, діяльність яких пов`язана з використанням транспортних засобів, зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність перед іншими особами на випадок завдання шкоди.

Якщо деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик повинен виплатити потерпілому страхове відшкодування в порядку, передбаченому Законом №1961-ІV.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно з цим договором або Законом №1961-ІV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Шкода потерпілому відшкодовується у розмірі реальної вартості втраченого майна на час розгляду справи, а страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямих збитків, яких зазнав потерпілий.

За наслідками настання страхового випадку страховик відшкодовує потерпілому витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу із урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. При цьому страхове відшкодування зменшується на визначену у договорі страхування суму франшизи.

У разі здійснення відновлювального ремонту транспортного засобу розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, витрачених на його відновлення, а у разі непроведення ремонту як вартість матеріалів і робіт, необхідних для його відновлення в майбутньому. При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати (див. постанови Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі №753/19288/14-ц і від 2 червня 2022 року у справі №638/10072/19).

Зібрані докази вказують на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2 , внаслідок чого потерпілому ОСОБА_1 завдано майнової шкоди.

Цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована ПАТ «СК «Євроінс Україна», яке визнало дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком і виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 55 010 грн 77 коп.

ОСОБА_1 здійснив відновлювальний ремонт автомобіля «Skoda Octavia» реєстраційний номер НОМЕР_2 , у зв`язку з чим розмір збитків має бути визначений як реальна вартість цього ремонту, тобто вартість матеріалів, робіт і складових, витрачених на відновлення пошкодженого транспортного засобу, а також як фактична вартість послуги з дефектації пошкодженого автомобіля.

Згідно складених Приватним підприємством «Торговий дім «Євромоторс» рахунку №СЕК-W5183 від 18 квітня 2023 року та акту виконаних робіт №ЕК-W5183 (а.с. 10, 11) вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Octavia» реєстраційний номер НОМЕР_2 вклала 70 860 грн 60 коп. Крім того, відповідно до акту виконаних робіт №ЕК-W5162 (а.с. 12) вартість дефектації цього автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди склала 2 000 грн.

Із банківських чеків (а.с. 10 і 12 на звороті) слідує, що ОСОБА_1 сплатив ці кошти виконавцю послуг з відновлювального ремонту та дефектації автомобіля.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про завдання ОСОБА_1 майнової шкоди у розмірі 72 860 грн 60 коп.

Доводи апеляційної скарги не спростовують указаний висновок суду.

Водночас, визначаючи розмір відповідальності страхової компанії, суд першої інстанції припустився помилки.

Судом не враховано, що для відновлення попереднього стану автомобіля «Skoda Octavia» реєстраційний номер НОМЕР_2 (який мав певну зношеність) були використані нові складові. У зв`язку з цим ПАТ «СК «Євроінс Україна» повинно було виплатити на користь останнього страхове відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні. Для повного відшкодування потерпілому завданої шкоди решта витрат на відновлювальний ремонт автомобіля підлягала стягненню з ОСОБА_2 як винної у дорожньо-транспортній пригоді особи.

За змістом звіту оцінювача від 3 травня 2023 року №23282 (а.с. 59-73) коефіцієнт фізичного зносу автомобіля «Skoda Octavia» реєстраційний номер НОМЕР_2 на час дорожньо-транспортної становить 0,6316.

Для відновлення попереднього стану автомобіля ОСОБА_1 використав нові запасні частини: бампер вартістю 16 374 грн 96 коп., спойлер заднього бампера А7 вартістю 2 421 грн., датчик ультразвуковий вартістю 6731 грн 10 коп., чотири корпуси датчика паркування вартістю 810 грн, надпис хром Octavia ІІІ вартістю 864 грн, емблему Skoda вартістю 724 грн 50 коп., емблему вартістю 864 грн, дві направляючих бампера вартістю 1 467 грн, - а всього складових на суму 30 256 грн 56 коп. Враховуючи коефіцієнт зносу замінених складових (0,6316), страхова компанія мала відшкодувати ОСОБА_1 із цієї суми лише 11 146 грн 52 коп. (30256,56-(30256,56?0,6316). Решту вартості замінених складових у розмірі 19 110 грн 04 коп. (30256,56?0,6316) повинен був відшкодувати ОСОБА_2 .

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №211434256 (а.с. 38) встановлено франшизу у розмірі 2 600 грн, на суму якої завжди зменшується страхове відшкодування. Відтак, зобов`язання відшкодувати ці кошти не може бути покладене на ПАТ «СК «Євроінс Україна».

Отже, розмір належного до виплати ОСОБА_1 страхового відшкодування повинен був становити 51 150 грн 56 коп. (72860,60-19110,04-2600). Оскільки ПАТ «СК «Євроінс Україна» здійснило страхову виплату потерпілому у розмірі 55 010 грн 77 коп. (а не 54 960 грн 77 коп., як встановив суд, який не врахував утриману банком комісію в сумі 50 грн), тобто у більшому розмірі, то позов ОСОБА_1 в цій частині є безпідставним і не підлягає задоволенню.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

При вирішенні спору суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи та не застосував правильно норми чинного законодавства, у зв`язку з чим ухвалене ним рішення не може залишатися в силі.

В позові ОСОБА_1 до ПАТ «СК «Євроінс Україна» про стягнення 17 899 грн 83 коп. страхового відшкодування слід відмовити.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Статтею 1 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VІ «Про судовий збір» (далі Закон №3674-VІ) встановлено, що судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За змістом частини першої статті 3 Закону №3674-VI судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

В силу підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону №3674-VI за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із положень частини третьої статті 4 Закону №3674-VI слідує, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Як передбачено статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що судовий збір відноситься до судових витрат.

Законом №3674-VI визначені ставки судового збору, зокрема за подання фізичною особою позову майнового характеру судовий збір сплачується за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За загальним правилом стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, то судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позов ОСОБА_1 містив вимогу майнового характеру (стягнення майнової та моральної шкоди) з ціною 47 899 грн 83 коп. (17899,83+30000), а тому за його подання позивач обґрунтовано сплатив 1 073 грн 60 коп. судового збору (2684?0,4).

Водночас ОСОБА_1 заявив до кожного з відповідачів самостійні вимоги, зокрема, до ПАТ «СК «Євроінс Україна» на суму 17 899 грн. 83 коп., що становить 37,37% від ціни позову (17899,83?100:47899,83), а до ОСОБА_2 на суму 30 000 грн, що становить 62,63% від ціни позову (30000?100:47899,83).

Натомість, задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції не застосував принцип пропорційності розподілу судових витрат і неправомірно присудив останньому з відповідачів судовий збір у рівних сумах (по 544 грн 80 коп. з кожного).

У цій частині розподіл судових витрат між сторонами слід змінити.

Оскільки позов ОСОБА_1 задоволено лише в частині стягнення з ОСОБА_2 10 000 грн моральної шкоди, тобто на 20,88% (10000?100:47899,83), то з останнього на користь позивача слід присудити 224 грн 17 коп. судового збору за подання позову (1073,60?20,88%).

В решті понесені ОСОБА_1 судові витрат не підлягають відшкодуванню.

Разом із тим, ОСОБА_1 повинен відшкодувати ПАТ «СК «Євроінс Україна» обґрунтовано понесені витрати за подання апеляційної скарги.

ПАТ «СК «Євроінс Україна» оскаржило рішення суду першої інстанції лише в частині стягнення 17 899 грн 83 коп. При цьому страхова компанія подала апеляційну скаргу через підсистему «Електронний суд».

Отже, ПАТ «СК «Євроінс Україна» мало сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у частині оскаржуваної суми (частина четверта статті 6 Закону №3674-VI) із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина третя статті 4 Закону №3674-VI) у розмірі 481 грн 45 коп. (1073,60?37,37%?150%?0,8).

Оскільки в позові ОСОБА_1 до ПАТ «СК «Євроінс Україна» про стягнення страхового відшкодування відмовлено, то позивач повинен відшкодувати страховій компанії вказану суму судового збору.

Керуючись статтями 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» задовольнити частково.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 7 грудня 2023 року в частині стягнення страхового відшкодування скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення, а в частині розподілу судових витрат змінити.

В позові ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення 17 899 гривень 83 копійок страхового відшкодування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) 224 гривні 17 копійок судового збору за подання позову.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (місцезнаходження 03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, 102; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 22868348) 481 гривню 45 копійок судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Андрощук Є.М.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 34