Справа №337/7439/23
Номер провадження 2/337/456/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2024 року Суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя Салтан Л.Г., розглянувши зустрічну позовну заяву представника відповідача ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та виплати грошової компенсації одному з подружжя замість частки у праві спільної сумісної власності на неподільну річ,

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2023 року представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна.

Ухвалою суду від 03.01.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі, відповідачеві встановлений строк на подання відзиву та зустрічного позову.

21.02.2024 року представник відповідача надала відзив на позов.

09.05.2023 року представник відповідача звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя та виплати грошової компенсації одному з подружжя замість частки у праві спільної сумісної власності на неподільну річ.

Зазначений позов відповідає вимогам ст. ст. 119-121, 175-177 ЦПК України.

Підстави для залишення зустрічної позовної заяви без руху, її повернення відсутні.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

В статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Положеннями статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За своєю суттю зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом.

За приписами ч. 2 ст. 193 ЦПК України умовами прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, що виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів, оскільки це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Статтею 193 ЦПК України передбачено, що прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним не є обов`язком суду, що розглядає справу, а навпаки відноситься до його дискреційних повноважень, при цьому, сам суд першої інстанції визначає взаємопов`язаність позовів (зокрема, виникнення із одних правовідносин, випадок коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, тощо), а, крім цього, додатково повинен визначитися із доцільністю такого спільного розгляду, що є оціночним поняттям у кожній окремій справі та оцінку цьому може дати виключно суд, що розглядає справу як суд першої інстанції.

Так, суд при вирішенні питання щодо прийняття до розгляду зустрічного позову повинен виходити з того, що наявність підстав, передбачених законом як умови прийняття зустрічного позову, свідчать про наявність певного зв`язку між первісною і зустрічною вимогами. Відсутність такого зв`язку не виправдала б можливість спільного розгляду цих вимог в одному процесі.

Доцільним є сумісний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

Отже, цивільне процесуальне законодавство гарантує відповідачеві право на захист від пред`явленого позову, шляхом подання зустрічного позову.

Зустрічний позов дозволяє розглянути в одному процесі вимоги обох сторін, що дає можливість заощадити час і сприяє більш швидкому захисту їхніх прав та інтересів, а також запобігає можливості винесення суперечливих і взаємовиключних судових рішень у цивільній справі.

Таким чином, суд приймає зустрічний позов до спільного розгляду з первісним, якщо вони прямо взаємопов`язані між собою і спільний їх розгляд є доцільним.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 про поділ майна подружжя є взаємопов`язаними з вимогами зустрічного позову ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та їх спільний розгляд є доцільним.

Так, в силу ст.13 розділу І "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. і принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

На підставі викладеного, суд вважає, що зустрічний позов слід прийняти до провадження, та призначити підготовче засідання у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.19, 187 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження за зустрічним позовом представника відповідача ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та виплати грошової компенсації одному з подружжя замість частки у праві спільної сумісної власності на неподільну річ об`єднавши його з позовом ОСОБА_3 , представник позивача: ОСОБА_4 , до ОСОБА_2 про поділ спільного майна в одне провадження.

Призначити підготовче судове засідання за справою у приміщенні Хортицького районного суду м. Запоріжжя на 26.02.2024 року на 09-00 год.

Визначити відповідачу за зустрічним позовом п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://court.gov.ua/fair/sud0825ґ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Л.Г. Салтан