Справа № 710/69/24 Провадження № 2-о/710/8/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2024 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Сивоконя С.С.,

за участі секретаря судового засідання Шпиці О.Е.,

учасники процесу:

представник заявника адвокат, Різник В.П.

заявник ОСОБА_1

заінтересована особа ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Різник Вікторія Павлівна, заінтересовані особи: Шполянська міська рада об`єднаної територіальної громади Черкаської області, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог

До Шполянського районного суду Черкаської області надійшла заява від адвоката Різник Вікторії Павлівни у якій міститься прохання встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Шпола, Звенигородського району, Черкаської області, на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Аргументи сторін

Свою заяву представник заявника мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Шпола, Звенигородського району Черкаської області померла мати заявниці ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 2,90 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Іскренської сільської ради Звенигородського (Шполянського) району Черкаської області; житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя, 20.08.2019 ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження, яким заповіла житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а земельну ділянку площею 2,90 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Іскренської сільської ради Звенигородського (Шполянського) району Черкаської області ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 , як рідна дочка померлої ОСОБА_3 будучи спадкоємицею за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 вважала, що прийняла спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки з листопада 2017 року постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 22.11.2023 звернулася до приватного нотаріуса Звенигородського нотаріального округу Горбача В.П. 22.1.2023 приватний нотаріус надав відповідь за № 68/01-16 від 22.11.2023, в якій нотаріус повідомляє, що спадкоємець не надав документів, які підтверджують факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і рекомендував звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Незважаючи на те, що спадкодавиця ОСОБА_3 була зареєстрована в с. Георгіївка, Звенигородського району, Черкаської області, однак з листопада 2017 вона постійно проживала з дочкою ОСОБА_1 в її будинку по АДРЕСА_2 , вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, заявниця доглядала свою матір, піклувалася про неї, оскільки матір через похилий вік потребувала сторонньої допомоги.

Отже, на час відкриття спадщини, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 заявниця ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем.

Метою встановлення факту постійного проживання заявниці ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Оформлення ОСОБА_1 спадщини є неможливим без встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому цей факт може бути встановлений судом.

У судове засідання заявниця та представник заявника з`явились та підтримали заявлені вимоги.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги заявника. Вказав, що ОСОБА_3 з листопада 2017 року по день смерті проживала в своєї дочки ОСОБА_1 .

Від представника Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області надійшла заява про розгляд справи без участі. У вирішенні цієї справи покладається на розсуд суду.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шполянського району Черкаської області від 22.01.2024 було залишено позов без руху.

Ухвалою судді Шполянського району Черкаської області від 26.01.2024 було відкрито провадження у справі.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, встановив наступне.

Згідно копії паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 виданого Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області 14.06.2000, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 з 05.01.1990 є АДРЕСА_2 . (а.с. 9-11).

Відповідно до копії свідоцтва про народження від 25.05.1965 року серія НОМЕР_2 виданого Мокрокалигірською сільською радою Шполянського району Черкаської області, підтверджується факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , про що 25.05.1965 року зроблено відповідний запис №15. Батьками записані: ОСОБА_5 і ОСОБА_3 . (а.с. 13).

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу від 26.11.1988 року серія НОМЕР_3 виданого Шполянським районним відділом ЗАГС в Черкаській області, підтверджується факт укладення шлюбу 26.11.1988, між ОСОБА_6 і ОСОБА_4 , про що 26.11.1988 року зроблено відповідний запис №150. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_7 ; дружині ОСОБА_7 . (а.с. 14).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 30.01.2023 виданого Шполянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), підтверджується факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 83 років, у м. Шпола, Черкаської області, актовий запис № 60.(а.с.15).

Відповідно до копії заповіту від 20.08.2019 посвідченого Курінним А.В. приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області Дубина Марія Євтихіївна, ІНФОРМАЦІЯ_4 , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Шполянською державною нотаріальною конторою, Черкаської області від 24.03.2005 №177, заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Земельну ділянку, площею 2,90 га, яка розташована на території Іскренської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області, ділянка № НОМЕР_5 , що належить на праві власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія І-ЧР № 043696, виданого Іскренською сільською радою, Шполянського району, Черкаської області. Цільове призначення якої: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і належну на праві приватної власності земельну ділянку, площею 2,98 га, яка розташована на території Іскренської сільської ради Шполянського району, Черкаської області, ділянка № НОМЕР_6 , що належить на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯБ № 570110, виданого Шполянською районною державною адміністрацією, Шполянського району, Черкаської області від 14.12.2005 року. Цільове призначення якої: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 16).

Відповідно до копії Державного акта на право приватної власності на землю серія І-ЧР №043696, виданого на підставі рішення сесії Іскренської сільської ради від 22.11.2001 №19/4, ОСОБА_3 є власницею земельної ділянки розташованої на території Іскренської сільської ради, ділянка № НОМЕР_5 . Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва . (а.с. 17).

Відповідно до копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 570110 від 14.12.2005виданого на підставі розпорядження голови Шполянської районної державної адміністрації від 02.12.2005 року №40, ОСОБА_3 є власницею земельної ділянки площею 2,98га, яка розташована в межах Іскринської сільської ради, ділянка № НОМЕР_6 . Цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 29. (а.с. 18).

Відповідно до підтвердження голови вуличного комітету вул. П. Чубинського, ОСОБА_8 , підпис якої стверджений керуючою справами виконавчого комітету Шполянської міської ради ОТГ 22.09.2023, ОСОБА_3 останні п`ять років (до самої смерті) проживала в сім`ї дочки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , звідки після смерті була похована ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 19).

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області від 20.12.2023 №345, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була зареєстрована і постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 з 18.04.1978 року по листопад 2017 року. З листопада 2017 року фактично за місцем реєстрації не проживала. (а.с. 20).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 74848134 від 22.11.2023 виданої приватним нотаріусом Горбачем В.П., за параметрами запиту: ОСОБА_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , інформація у Спадковому реєстрі відсутня. (а.с. 21).

Відповідно до листа «Про наявність спадкової справи», вих. №68/01-16 від 22.11.2023, виданого приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Горбачем В.П., який адресований ОСОБА_1 , зазначено, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо наявності заведеної спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкоємець не надав необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме документи, які підтверджують факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оскільки спадкоємець не надав всіх необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину, спадкоємцям відмовлено у видачі свідоцтва про паво на спадщину та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. (а.с. 22).

Згідно копії паспорта громадянина України серія НОМЕР_7 виданого Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області 16.03.2002, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 з 05.09.1994 є АДРЕСА_3 . (а.с. 23-25).

Відповідно до копії свідоцтва про народження від 01.11.1972 року серія НОМЕР_8 виданого Княжицькою сільською радою Звенигородського району Черкаської області, підтверджується факт народження ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 , про що 01.11.1972 року зроблено відповідний запис №37. Батьками записані: ОСОБА_5 і ОСОБА_3 . (а.с. 27).

Відповідно до ордера серія СА № 1074382 від 16.01.2024, адвокат Різник Вікторія Павлівна на підставі договору про надання правової допомоги №201 від 02.10.2023 представляє інтереси ОСОБА_1 у Шполянському районному суду Черкаської області. (а.с. 28).

Постановою від 13.02.2024 приватним нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальних дій.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.

Згідно п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.3008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно із ч. 3,4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно із ст. 315 ч.1 п. 1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо.

Згідно з ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Ураховуючи зміст пункту 5 частини 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає впорядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У постанові Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 442/1904/20(провадження № 61-7816св21) зазначено, що «під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки, має значення наявність чи відсутність спору між спадкоємцями. Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість.Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року в справі № 640/10329/16».

У постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 760/5425/17 (провадження № 61-18392св19) вказано, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

У постанові Верховного Суду від 07жовтня 2020 року у справі № 705/3876/18 (провадження № 61-697св20 зазначено, що порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав звернувся до суду.

Після встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, питання про оформлення права на спадкове майно може бути вирішене в позасудовому порядку шляхом звернення до нотаріуса.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Такий висновок міститься у постановах Верховного Суду у справі № 755/17019/21 від 14.09.2022, справі № 205/11460/21 від 08.03.2023.

Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Цивільне законодавство не містить норм, які зобов`язують позивача у спадкових справах разом із позовною вимогою про встановлення факту, пред`являти ще й вимогу про визнання права власності на спадкове майно. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 165/2486/19 від 26.01.2022 року.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Шпола, Звенигородського району Черкаської області, у віці 83 років, про що 30.01.2023року складено відповідний актовий запис № 60. (а.с.15)

Заявниця є дочкою померлої ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.13), і свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.14).

Заінтересована особа у справі ОСОБА_2 є сином померлої ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.27).

Після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не відкривалася, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.21).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 18.04.1978 року. Із листопада 2017 року за цією адресою не проживала. (а.с. 20).

ОСОБА_1 відповідно до інформації, яка міститься у паспорті громадянина України зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 із 05.01.1990.(а.с.11).

ОСОБА_3 останні п`ять років (до самої смерті) проживала в сім`ї дочки ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 19).

Факт проживання ОСОБА_3 разом із своєю донькою підтвердили у судовому засіданні свідки: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Згадані свідки у судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_1 з листопада 2017 року проживала в домоволодінні по АДРЕСА_2 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до дня смерті матері, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Приватний нотаріус Горбач Володимир Павлович листом від 22.11.2023 вих. №68/01-16 «Про наявність спадкової справи», відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, оскільки йому не було надано документів, які підтверджують факт постійного проживання спадкоємців із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У відмові також зазначено, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо наявності заведеної спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с.22).

Крім того Приватний нотаріус Горбач Володимир Павлович 13.02.2024 року виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з тим, що спадкоємцем не було надано документів, які підтверджують факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 3.21, 3.22 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, у редакції від 25.12.2021, яка була чинною на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.2, ч.1 ст.4 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» житло - житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, в якому особа постійно або тимчасово проживає. Особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

Відсутність реєстрації спадкодавця, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду справа №633/344/16-ц, від 28.02.2018.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі №317/2329/15-ц від 21.02.2018.

Положення частини третьої статті 1268 ЦК України вказують на необхідність для прийняття спадщини саме постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не реєстрації їх місця проживання за однією адресою, що за певних обставин може бути відмінним один від одного. Такий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 21.10.2020 року у справі № 569/15147/17, від 12.01.2022 року у справі № 446/53/16-ц).

Згідно ч.ч.5,6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно ч.4 ст. 263 ЦК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Суд встановив, що позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, як донька померлої ОСОБА_3 .

Заінтересована особа у справі ОСОБА_2 , також є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, як син померлої ОСОБА_3 .

Як, заявниця, так і заінтересована особа є спадкоємцями за заповітом, який був складений ОСОБА_3 .

Для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем необхідне заявниці для подальшого оформлення за нею спадщини після смерті матері, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення цього факту відсутній.

Тобто, метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Горбачем В.П. було відмовлено заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що винесена постанова.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів представника заявниці, позицію заінтересованих осіб, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд уважає, що з метою захисту права заявника заяву потрібно задовольнити.

Згідно з ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі, керуючись ст.81, 89, 258-259, 263-265, 293, 294, 315, 316, 318, 319, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_9 у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Шпола, Звенигородського району, Черкаської області, актовий запис про смерть №60, складений 30.01.2023 Шполянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Шполянського

районного суду С.С. Сивокінь