КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 753/9707/23 Апеляційне провадження № 22-ц/824/3280/2024Головуючий у суді першої інстанції - Лужецька О.Р. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04 вересня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП ВО КМР (КМДА) «Київтеплоенерго»), в якому просив:

визнати бездіяльність відповідача щодо надання необхідної, доступної та достовірної інформації такою, що порушує права ОСОБА_1 як споживача;

стягнути з КП ВО КМР (КМДА) «Київтеплоенерго» на користь позивача компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він є споживачем комунальних послуг, які надає КП ВО КМР (КМДА) «Київтеплоенерго». У квітні 2023 року йому стало відомо, що відповідач 31.08.2021 зняв з абонентського обліку його квартирний лічильник гарячої води та заблокував особистий кабінет, мотивуючи це тим, що відсутня інформація про чергову повірку лічильника. 18.04.2023 звернувся до відповідача з письмовим зверненням та просив повідомити на підставі якого нормативного акту квартирний лічильник гарячої води був знятий з абонентського обліку, проте відповіді не отримав. Посилаючись на те, що такими діями відповідача йому завдано моральну шкоду звернувся до суду з даним позовом (а.с. 1-3).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.09.2023 у задоволені позову ОСОБА_1 до КП ВО КМР (КМДА) «Київтеплоенерго» про відшкодування моральної шкоди відмовлено (а.с. 95-98).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вказує, що суд першої інстанції, під час розгляду даної справи, послався на докази які було подано із другим відзивом, який був прийнятий до уваги без доказів направлення його позивачу, що позбавило останнього надати відповідь на відзив. До того ж, надані до зазначеного відзиву докази, на які посилається суд у оскаржуваному рішенні, викликають сумнів у їх достовірності.

Крім того, суд першої інстанції прийняв документи від неповноважної особи, оскільки представник відповідача не надав документів на підтвердження того, що вона є адвокатом, як то передбачено положенням ст. 131-2 Конституції України та ст. 60 ЦПК України (а.с. 104-105).

31.10.2023 КП ВО КМР (КМДА) «Київтеплоенерго» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що доводи позовної заяви спростовуються наданими доказами, а саме, направленими рахунками-повідомленнями споживача, у яких з червня 2021 року є нагадування про термін чергової повірки вузлів розподільного обліку та проханням надати підтверджуючі документи проходження метеорологічної повірки та прин-скрин відповіді споживачу від 25.04.2023. Тому, твердження позивача про спричинення останньому значних душевних страждань, які призвели до відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн є необґрунтованими, недоведеними та безпідставними (а.с. 120-125).

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник КП ВО КМР (КМДА) «Київтеплоенерго» - Ральчук Н.В. заперечувала проти поданої апеляційної скарги та просила її відхилити.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до директора СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» Лопатіна К.О. з листом, в якому просив повідомити, на підставі якого нормативного акту квартирний лічильник гарячої води в квартирі АДРЕСА_1 з 31.08.2021 знятий з абонентського обліку.

25.04.2023 на електронну адресу ОСОБА_1 було направлено відповідь на запит, в якому відповідач, посилаючись на Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» повідомив про те, що, оскільки за особовим рахунком з адресою: АДРЕСА_2 була відсутня інформація стосовно проведення чергової повірки засобу обліку гарячої води, тому в програмному комплексу КП «Київтеплоенерго» знято ознаку його наявності з 31.08.2021.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами ст. 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

Відповідно до вимог ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача.

Правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби, інші докази.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 просить відшкодувати моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн за порушення КП «Київтеплоенерго» його прав як громадянина відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» за не надання відповіді на звернення.

Перевіряючи матеріали справи, вбачається, що на запит ОСОБА_1 від 18.04.2023, відповідачем було надано відповідь від 23.05.2023 за № 28/4836, як то передбачено ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» (а.с. 93, 94).

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 25.05.2022 в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22) покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.

Проте, позивачем не зазначено жодного доказу, який би вказував якою саме особою було завдано моральної шкоди позивачу та її ступінь. Зі змісту позовної заяви не вбачається, в чому саме полягає моральна шкода заподіяна позивач та якими доказами це підтверджується.

Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.

При цьому, доводи позивача про те, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції керувався «не належним» відзивом, не спростовують інформації, що в ньому міститься, а саме докази направлення відповіді на поданий запит споживача, що спростовує наявність причинного зв`язку між відповідачем, наданою ним відповіддю на запит та завданою позивачу шкодою.

З наведеного вбачається, що висновки суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено факт заподіяння йому відповідачем моральної шкоди, яка за змістом ст. 1167 ЦК України завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, а також відповідно до того, яких саме втрат немайнового характеру він зазнав, обґрунтовуючи розмір відшкодування моральної шкоди, є законними та обґрунтованими.

Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст складено 08 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома