Справа № 462/6748/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 року Залізничний районний м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участі секретаря судових засідань: Каралюс Т.Р.,

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Бекерської О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення недорахованої заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати померлого працівника члену його сім`ї, суд

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго», у якому просить стягнути з відповідача недораховану заробітну плату її померлому чоловіку ОСОБА_3 за період з 01.01.2010 р. по 30.09.2015 р. у сумі 30146 грн., а також компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати її померлому чоловіку ОСОБА_3 у сумі 72798 грн. 04 коп. В обґрунтування позову покликається на те, що її чоловік ОСОБА_3 з 25.05.1995 року по 21.07.2022 року перебував у трудових відносинах із ЛМКП «Львівтеплоенерго». 21.07.2022 року ОСОБА_3 був звільнений за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України. У період з 01.01.2010 року по 30.09.2015 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» порушувало законодавство про працю, трудові права її чоловіка, що призвело до недорахування та недоплати за вказаний період йому заробітної плати. 03.05.2023 року ОСОБА_3 уклав з адвокатом Прімєровою Н.Г. договір про надання правничої допомоги щодо стягнення недорахованої заробітної плати та компенсаційних виплат ЛМКП «Львівтеплоенерго» на його користь. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Позивач ОСОБА_2 перебувала із ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі із 30.09.1989 року, у шлюбі народилася дочка, яка вже досягла повноліття, має самостійні права та обов`язки, а тому не пов`язана з права та обов`язками батька спадкоємця, оскільки не є членом сім`ї ОСОБА_3 . Натомість позивачка разом ОСОБА_3 проживали спільно до його смерті і на утриманні її чоловіка не було непрацездатних осіб. Тому позивачка обґрунтовує свій позов тим, що має право на отримання суми заробітної плати, яка належала її покійному чоловіку, але ним не були одержані за життя. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11.09.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача подала відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки ОСОБА_3 до дня смерті не набув право на перерахунок заробітної плати та компенсацію втрати її частини, а тому не виникає підстав для застосування ст. 1227 ЦК України. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача - адвокат Прімєрова Н.Г. подала відповідь на відзив, у якій вказала, що доводи представника відповідача не спростовують позовних вимог позивачки, яка має право на отримання недорахованих та своєчасно не виплачених ОСОБА_3 коштів як його спадкоємець.

Представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив, у якому вказала, що ОСОБА_3 не звертався до суду з позовними вимогами про стягнення недонарахованої заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, а тому відсутні докази волевиявлення спадкодавця на стягнення таких сум, а тому позовні вимоги є безпідставними.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила такі задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначила, що не оспорює факт перебування ОСОБА_3 у трудових відносинах з ЛМКП «Львівтеплоенерго», як і не ставить під сумнів родинні відносини позивачки з ОСОБА_3 , але заперечила право на отримання позивачу перерахунку заробітної плати та компенсації втрати її частини, оскільки вони не набули цивільно-правового майнового змісту за життя ОСОБА_3 а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши представників сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 25.05.1995 р. по 21.07.2022 р. перебував у трудових відносинах з ЛМКП «Львівтеплоенерго», що підтверджується копією трудової книжки /а.с. 27-28/.

Наказом №454/к від 21.07.2022 р. ОСОБА_4 було звільнено за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Як вбачається із витягу з договору про надання правничої (правової) допомоги від 03.05.2023 року ОСОБА_3 уклав договір із адвокатом Прімєровою Н.Г., зокрема, щодо надання правничої допомоги у стягненні недорахованої заробітної плати та компенсаційних виплат ЛМКП «Львівтеплоенерго» на його користь /а.с.57/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.06.2023 року серії НОМЕР_1 /а.с.23/.

Позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.09.1989 року, що підтверджується відповідним штампом у паспорті громадянина України ОСОБА_2 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 /а.с.19-20, 24/.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, до складу спадщини входить те майно, у тому числі й грошові кошти, яке належало померлому, або на отримання якого він мав право. При цьому існують такі спадкові права, які можуть переходити у порядку спадкування, але їхній перехід може бути обмежений на підставі прямої вказівки закону.

Відповідно до постанови Верховного Суду у справі №243/8565/20 від 22.07.2021 року при вирішенні спорів про право на спадщину на належні спадкодавцю за життя суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини.

Подібний за змістом висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 26 лютого 2020 року у справі № 243/2404/19-ц (провадження № 61-20134св19), від 14 квітня 2020 року у справі № 431/6232/16-ц (провадження № 61-17311св19), від 09 грудня 2020 року у справі № 243/9613/19-ц (провадження № 61-7355св20), від 16 грудня 2020 року у справі № 428/12730/19 (провадження № 61-15863св20).

У статі 1227 ЦК України визначається доля тих платежів, право на які виникло за життя спадкодавця, а відтак до членів сім`ї не переходить право на перерахунок таких сум, на які за життя мав спадкодавець, проте з будь-яких причин не скористався своїм правом.

Як встановлено судом, за життя ОСОБА_3 не звертався до суду із позовом до ЛМКП «Львівтеплоенерго» про стягнення недорахованої заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати, як і не звертався до ЛМКП «Львівтеплоенерго» про проведення відповідного перерахунку його заробітної плати, при цьому, будучи звільненим за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України у липні 2022 року, тобто за життя не виявив інтересу та волі на те, щоб здійснити дорахування заробітної плати та компенсації відповідної частини втраченого заробітку, а отже, указані суми йому за життя не нараховувались.

Таким чином ці суми не можуть входити до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 09.12.2020 року у справі №243/9613/19, відповідно до якої при вирішенні спорів про право на спадщину на належні спадкодавцю за життя суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини.

Відтак, аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що відповідно до вимог цивільного законодавства право на призначення та виплату відповідних сум до складу спадщини не входить.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, а відповідач не заявляв до відшкодування судових витрат, тому відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

у задоволенні позову ОСОБА_2 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення недорахованої заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати померлого працівника члену його сім`ї відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.02.2024 року.

Суддя: Бориславський Ю. Л.