Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2024 Справа №607/24571/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Братасюка В.М.

за участю секретаря Тинкалюк Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягуваних аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_2 про зміну способу стягуваних аліментівта в обґрунтування своїх вимог вказує на те, що судовим наказом від 27.06.2019, який видано Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання їхньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.04.2019 та до досягнення дитиною повноліття. Однак, в даний час рівень життя змінився, їй не вистачає визначеної судом суми аліментів для належного виховання та утримання дитини. У зв`язку з цим просить суд змінити спосіб стягуваних аліментів, встановивши їх розмір у 1/4 частці від усіх видів доходів (заробітків), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікущомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 не з`явилася, подано заяву про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про причини неявки та відзиву щодо позову суду не подав, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 23.07.2018 року у справі №607/11573/18.

В шлюбі народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 13.04.2017 Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Судовим наказом від 27.06.2019, який видано Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їхньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.04.2019 та до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, з часу видачі судового наказу відповідач щомісячні платежі сплачував не своєчасно, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка у серпні 2023 року повністю була сплачена.

З народження дитини по даний час малолітня ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Станом на день звернення із позовом за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане житло орендує ОСОБА_6 , що стверджується договором оренди від 25.09.2021року. Відповідно витрати з приводу житла несуть порівну.

Відповідно до довідки Тернопільської ЗОШ №16 від 30.10.2023 №285 ОСОБА_3 навчається у 1-Б класі Тернопільської ЗОШ №16.

Окрім того, малолітня ОСОБА_3 , для додаткового саморозвитку відвідує тренування в центрі дитячого розвитку та уроки англійської мови, а також культурні заходи. Дитина потребує щоденних витрат на харчування, оновлення одягу та взуття, канцелярського приладдя, а для постійного зв`язку - придбання телефону.

20.12.2018 року ОСОБА_7 вдруге одружилася з ОСОБА_8 . Сімейне життя не склалося, тому рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 23.03.2021 року у справі №607/3267/21 шлюб розірвано.

Згідно з витягу з наказу від 19.04.2022 №90 солдат ОСОБА_2 з 19.04.2022 по теперішній час проходить військову службу в команді НОМЕР_2 у військовій частині НОМЕР_3 АДРЕСА_2 та отримує грошове забезпечення. Інформація про доходи чи неможливість отримання такої на час подання позову відсутня, відповідь на адвокатський запит не надійшла.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх із способом присудження.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Встановлено, що на даний час у позивача витрати по належному утриманню та вихованню дитини збільшилися в порівнянні з тим розміром аліментів, який був раніше встановлений, крім того незмінним залишається той факт, що з часу видачі судового наказу матеріальне та сімейне становище позивача змінилося, у порівнянні із становищем на 2019 рік, збільшення витрат є очевидним.

Окрім того, інфляційні процеси, які відбулися в державі за останні роки, не дозволяють позивачці забезпечити належне матеріальне утримання дочки, а також її нормальний фізіологічний розвиток на раніше визначену судом суму аліментів. Суд також бере до уваги і те, що у період з 2019 по 2024 роки зріс рівень споживчих цін та життя в Україні, оскільки ця обставина є загальновідомою, то не потребує доказування за правилами ст. 82 ч.3 ЦПК України.

Згідно частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України).

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення шляхом зміни способу аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини згідно судового наказу від 27.06.2019, який видано Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у справі №607/9846/19, встановивши розмір аліментів в частці заробітку (доходу) батька, а саме 1/4 частки від усіх видів доходів (заробітків), але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 192 Сімейного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягуваних аліментів, визначених судовим наказом від 27.06.2019, який видано Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у справі №607/9846/19.

Стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів (заробітків), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Припинити, з дня набрання чинності рішення суду, стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на підставі судового наказу від 27.06.2019, який видано Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у справі №607/9846/19.

Стягнути з ОСОБА_2 1073,60 гривень судового збору в дохід держави.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Головуючий суддяВ. М. Братасюк