Справа № 367/2984/19
Провадження №2/367/376/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

13 лютого 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі Шемігон В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Бучасервіс» Бучанської міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої пошкодженням здоров`я,

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до КП «Бучанське управління житлово-комунального господарства» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої пошкодженням здоров`я. В позовній заяві вказує, що 23 січня 2019 року біля 13.00 год. з метою придбання на ринку продуктів харчування вона пересувалася по тротуару прибудинкової території свого багатоквартирного будинку, де мешкає у другому під`їзді. На тротуарі був шар стоптаного пішоходами снігу, який мав подекуди заледенілу нерівну поверхню. Біля першого під`їзду вона послизнулася і впала, дуже вдарившись лівою стороною тіла, де і лежала, оскільки самостійно підвестися було неможливо. Їй допомогли двоє сусідів, які проїжджали через певний час і побачили її лежачою на тротуарі. Причинами її падіння став неочищений від снігу та льоду тротуар прибудинкової території без будь-яких ознак прибирання чи обробки його сіллю чи піском. Спроби викликати на місце події поліцію були безнадійними - її телефонна лінія була постійно зайнята. Стан погоди в м. Бучі 23.01.2019р. визнаний Укргідрометеоцентром першим рівнем небезпечності, що накладає на відповідача, як балансоутримувача будинку, додаткову відповідальність за жахливе утримання прибудинкової території в цей день. В травмпункті Бучанської лікарні, після рентгенографічного обстеження, ортопед-травматолог прописав домашнє лікування при постільному режимі впродовж тижня з наступним обов`язковим діагностуванням на МРТ, яке могло бути проведено тільки в умовах м. Києва. В той же день (23.01.2019р.) в робочий час її чоловік ОСОБА_2 зателефонував до балансоутримувача будинку (КП БУЖКГ) і розповів головному інженеру ОСОБА_3 про те, що трапилось, але представники КП БУЖКГ не тільки не з`явилися для складання передбаченого законом акту обстеження, а і не виявили елементарного людського співчуття. Після домашнього лікування 04.02.2019р. вона отримала від КНП «Бучанський консультативний діагностичний центр» направлення в Київську обласну клінічну лікарню для діагностування з підозрою на закритий перелом шийки лівого стегна та рекомендацію проведення МРТ, що і було виконано, після чого 05.02.2019 р. там були здійснені рентгенограма і додатково МСКТ - комп`ютерна томографія. Результати цієї діагностики зажадали консультативного заключення нейрохірурга, яке, окрім значного забою лівого стегна, виявленого раніше, виявили як слід падіння різке загострення остеохондрозу з відповідними рекомендаціями лікування, як в період загострення, так і в наступному періоді ремісії з необхідністю можливого пересування тільки на милицях і довготривалого лікування на профілакторі ОСОБА_4 , який і був придбаний, а також наступного санаторного лікування. Вимушені матеріальні витрати на лікування внаслідок травми становлять 6838 грн.22 коп.: кошти витрачені по обстеженню її стану здоров`я після травми на суму 2560 грн.00коп. та кошти витрачені на придбання засобів відповідно медичним призначенням в період загострення та ремісії на суму 4 278 грн.22 коп. Подія, що сталася, завдала їй не лише фізичних, але й моральних страждань. Переносити травму їй, людині похилого віку, було дуже важко, оскільки вона не могла нормально пересуватись по квартирі та вийти на вулицю, весь час відчувала тривогу та страх, потребувала сторонньої допомоги, що викликало значний дискомфорт та сором. За час хвороби втратила можливість нормально функціонувати, порушений встановлений порядок її життя, потрібні значні зусилля, які необхідні для відновлення попереднього стану. Виходячи з вищенаведеного, розмір відшкодування завданої їй моральної шкоди визначає в розмірі 15000 грн. 00коп., що вважає цілком співмірним із завданими їй моральними стражданнями та цілком реальним для його відшкодування відповідачем. З метою вжиття заходів досудового врегулювання на адресу відповідача 11.03.2019 р. була надіслана претензія. Проте, відповідач не бажає добровільно відшкодувати завдані збитки. Просить суд стягнути з відповідача на її користь суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 6838 грн. 22 коп. та суму завданої моральної шкоди в розмірі 15000 грн. 00 коп.

Відповідач через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву. У відзиві зазначає, що КП «Бучанське УЖКГ» жалкує з приводу того, що з позивачкою ОСОБА_1 трапився такий випадок. Однак, КП «Бучанське управління житлово-комунального господарства» не визнає пред`явлений до нього позов з таких підстав. Позивач стверджує, що відповідач начебто не виконав свого обов`язку по утриманню прибудинкової території. Однак, зазначене твердження не відповідає дійсності. КП «Бучанське УЖКГ» виконує належним чином обов`язки по утриманню прибудинкових територій, насамперед, у зимовий період. Усі роботи виконуються згідно з встановленими правилами. З позовної заяви не підтверджується те, що причиною падіння позивачки став неочищений від снігу та льоду тротуар прибудинкової території без будь-яких ознак прибирання чи обробки його сіллю чи піском. Незрозумілою та суперечливою є й правові підстави позову, зазначені у позовній заяві. Багато з викладених у позовній заяві спеціальних норм права, які начебто визначають підстави чи процедуру відповідальності КП «Бучанське УЖКГ», є хаотичними та такими, що не врегульовують відносини сторін. Так, ОСОБА_1 у своєму позові посилається на постанову КМУ №270 від 23.03.2001 р. «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру. Однак, п. 3 зазначеної Постанови містить чіткий перелік обставин при яких стався нещасний випадок, що передбачає розслідування, однак під жоден з цих пунктів нещасний випадок, що начебто стався з ОСОБА_1 , не підпадає. Крім того, з наведених ОСОБА_1 переліку норм права незрозуміло, у яких правовідносинах начебто заподіяно КП «Бучанське УЖКГ» шкоду ОСОБА_1 - договірних чи недоговорених. Так, ОСОБА_1 як на правову підставу позову посилається на ст. ст.1167 ЦК (підстави відповідальності за завдану моральну шкоду) та ст.1195 (відшкодування шкоди, заданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров,я), що врегульовують позадоговірну відповідальність. Однак, вона одночасно посилається і на «п.п.1, 2 (право на судовий розгляд, відшкодування моральної шкоди) ЗУ «Про захист прав споживачів»). Однак, Закон «Про захист прав споживачів» врегульовує договірну відповідальність виконавця перед споживачем. Таким чином, правові підстави у цьому випадку є суперечливими. Визначення правової природи відносин є важливим з огляду на пред`явлення позову про відшкодування моральної шкоди, яка має свої суттєві відмінності у договірних чи позадоговірних відносинах. Посилається ОСОБА_1 й на п.п 6 п.2 ст. 24 (відповідальність балансоутримувача про забезпечення належної експлуатації та утримання майна, що перебуває на його балансі) ЗУ «Про ЖКГ». Однак, що це за Закон «Про ЖКГ», незрозуміло, оскільки такого Закону України немає. Як вбачається з позовної заяви, внаслідок падіння, що начебто трапилося 23.01.2019 р. ОСОБА_1 отримала забій лівого стегна. У своїй позовній заяві вона стверджує, що внаслідок падіння в неї відбулося різке загострення остеохондрозу. Однак, таке твердження не відповідає дійсності. В матеріалах справи немає жодного доказу, що причиною загострення наявного у ОСОБА_1 остеохондрозу було її падіння 23.01.2019 р. Загалом причину такого загострення хвороби може встановити лише судово-медична експертиза, однак, такого засобу доказування на сьогодні матеріали справи не містять. Як вбачається з матеріалів справи, усі матеріальні витрати, понесені ОСОБА_1 , стосуються лікування наявного у неї і до начебто її падіння, 23.01.2019 р., захворювання. Фактично, позивачка лікує наявне у неї впродовж багатьох років хронічне захворювання, а не заліковує травму, що начебто сталася 23.01.2019 р. Крім того, необґрунтованим є й твердження позивачки про розмір заподіяної їй моральної шкоди. Цей розмір окрім твердження відповідачки не підтверджується жодним доказом. Виходячи з наведеного, вбачається, що немає жодних підстав для твердження про те, що шкода, яку вимагає позивачка, перебуває є причинному зв`язку з діями чи бездіяльністю КП «Бучанське УЖКГ». Уся позовна заява більше ґрунтується на припущеннях, аніж на реальних доказах. Лист Українського гідрометеорологічного центру від 19.02.2019 р. за № 01-20/274 взагалі не може розглядатися як належний доказ, оскільки в м. Буча метеорологічні станції відсутні, а найближчий пункт знаходиться на пр.-ті Науки в м. Києві. Крім того, отримавши усне звернення мешканців квартири АДРЕСА_1 , працівниками підприємства було проведено обстеження прибудинкової території на предмет прибирання від снігу та льоду. В ході обстеження було встановлено, що тротуари та проїзна частина прибудинкової території знаходяться в задовільному стані, про що представниками підприємства складено акт від 23.01.2019р. Просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КП «Бучанське управління житлово-комунального господарства» про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я відмовити повністю. Судові витрати понесені КП «Бучанське УЖКГ» віднести на рахунок позивача.

Згідно рішення № 413-7-VIII сьомої сесії восьмого скликання Бучанської міської ради Київської області «Про зміну назви та затвердження Статуту комунального підприємства «Бучасервіс» Бучанської міської ради, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.02.2021 року змінено назву Комунального підприємства «Бучанське управління житлово-комунальне господарство» Бучанської міської ради () на комунальне підприємство «Бучасервіс» Бучанської міської ради - повне найменування, КП «Бучасервіс» - скорочене найменування.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, її представник адвокат Щербина Л.А. через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не забезпечив явку свого представника, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомлено.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що з довідки Травмпункту Ірпінської ЦМЛ КНП «Ірпінська центральна міська лікарня» № 926 вбачається, що ОСОБА_1 , 69 років надана медична допомога 23.01.2019 року в зв`язку: забій м/т в/з лівого стегна, зроблено: огляд Р/д., рекомендовано: амбулаторне лікування.

Згідно направлення КНП «Бучанський консультативно-діагностичний центр» Бучанської міської ради Київської області від 04.02.2019 року в КЗ КОР КОКЛ ОСОБА_1 , 1950 року народження на консультацію до травматолога, ціль консультації: уточнення діагнозу і подальше лікування; діагноз: забій м/ тканин в/з лівого стегна. з/перелом шийки стегна; короткий анамнез: травма 23.01.19р.

Згідно консультативного заключення від 05.02.2019р. нейрохірурга Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» ОСОБА_1 , 1950р.н., встановлено діагноз ускладнений остеохондроз поперекового відділу хребта на фоні вираженого спондилоартрозу, множинні сегментарні протрузії L1-S1, люмбалгія. Сколіоз ІІ-ІІІ степеня. В період загострення: 1. Обмежити фізичні навантаження; 2. Наклофен дуо 75 мг. 1 кап. 2 рази денно 5 днів; 3. Дипроспан 1.0 внутрішньом`язово 1 раз денно на 1-й та 14-й день лікування; 4. Омез 20 мг. 1 кап. 1 раз денно 14 днів; 5. Диклофенак гель 5% місцево на поперекову ділянку 3 рази денно 14 днів; 6. Масаж м`язів спини № 10. В період ремісії: 1. Келтікан 1 таб. 3 рази денно 1 місяць; 2. Нейробіон 1 таб. 3 рази денно 1 місяць; 3. Басейн 2 рази на тиждень; 4. Профілактор Євмінова 15 хв денно; 5. Санаторно-курортне лікування 2 рази на рік.

Згідно акту свідчення свідків від 23.01.2019р. вбачається, що мешканці кв. АДРЕСА_2 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свідчать про наступне. 23 січня цього року приблизно о 13.00, пересуваючись на своїй машині по прибудинковій території їхнього будинку, побачили, як біля першого під`їзду на засніженому тротуарі впала жінка, яка не рухaлacь після падіння і підвестися самостійно не могла. Надали їй допомогу підвестись на ноги, але рухатись вона не могла. Це була їх сусідка з другого під`їзду ОСОБА_1 . Вона зателефонувала своєї доньці, яка миттєво приїхала і викликала машину для перевезення постраждалої до травмпункту. Водночас свідчать про те, що стан прибудинкової території був вкрай незадовільний , на тротуарах під снігом знаходився лід, що і стало причиною цієї тяжкої травми. За небезпечний стан прибудинкової території їх будинку відповідає його балансоутримувач - КП БУЖКГ, і тому його провина в тому, що трапилась ця травма - очевидна.

Згідно листа Укр ГМЦ від 19.02.2019р. № 01-20/274 23 січня 2019 року погоду Києва та Київської області визначали атмосферні фронти та тилові частини циклонів з південного заходу. 23 січня 2019 року протягом доби хмарно, вночі випадав невеликий сніг, кількість: опадів становила 4 мм, вдень значний сніг, кількість опадів 12 мм; мнімальна температура 9,0° морозу, максимальна температура 6,4° морозу;відносна вологість повітря 74-89%; вітер південно-східний, 1-4 м/с; висота снігового покриву на 08год ранку 26 см. На дорогах ожеледиця. Згідно «Настанови з метеорологічного прогнозування», значний сніг кількістю опадів 7-19мм за 12 годин і менше, ожеледиця на дорогах - вважаються небезпечними метеорологічними явищами (І рівень небезпечності).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів.

Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 мешкає за адресою АДРЕСА_3 , отримала травму внаслідок падіння 23 січня 2019 року біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_4 .

У поданому відповідачем відзиві на позовну заяву обставина, що балансоутримувачем зазначеного будинку є КП «Бучасервіс» Бучанської міської ради не оспорювалась відповідачем, таким чином відповідно до положень ч. 1 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» відповідач здійснює утримання будинку та прибудинкової території.

Отже, суд вважає доведеним факт, що саме КП «Бучасервіс» Бучанської міської ради зобов`язане забезпечувати утримання будинку за адресою АДРЕСА_4 та його прибудинкової території, в тому числі очищення від снігу, льоду тротуарних доріжок, включаючи посипання їх сіллю, піском.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Аналіз ч. 2 ст. 1166 ЦК України з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди; діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14, підстав відступити від якого Верховний Суд не встановив і при ухваленні постанови 28 жовтня 2019 року (справа № 554/1583/16-ц).

Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

Серед функцій КП «Бучасервіс» бутанської міської ради передбачена розробка комплексних заходів по підготовці міського господарства щодо роботи в осінньо-зимовий період та забезпечення їх виконання, в тому числі перевірка та огляд прибудинкових територій на предмет її прибирання та очищення від снігу та льоду, зокрема і прибудинкової території за адресою АДРЕСА_4 .

ОСОБА_1 отримала забій м`яких тканин лівого стегна на прибудинковій території (1-й під`їзд) будинку АДРЕСА_4 , на території якої повинні б були б проводитись роботи щодо усунення зимової слизькості саме відповідачем, як відповідальним за утримання будинку та прибудинкової території в належному стані.

Під час розгляду справи відповідачем не доведено той факт, що на прибудинковій території будинку АДРЕСА_4 , де сталося падіння ОСОБА_1 , було належним чином прибрано прибудинкову територію біля під`їздів будинку зокрема 1-го під`їзду від льоду чи/або її було посипано піском чи іншою сумішшю та не доведено, що шкода, завдана здоров`ю позивача, була завдана не з його вини, що б виключало звільнення останнього від її відшкодування, суд не бере до уваги поданий відповідачем акт обстеження від 23 січня 2019 року щодо обстеження перевірки та огляду прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_4 на предмет її прибирання та очищення від снігу та льоду. Оскільки, вказаний доказ не є належним підтвердженням відсутності вини з боку відповідача, оскільки в акті відсутній точний час виконання робіт та ліквідації наслідків ожеледиці. Крім того, відомості зазначені в акті спростовуються іншими доказами, долученими до матеріалів справи, зокрема поясненнями свідків, згідно акту свідчення свідків від 23.01.2019р., які не є заінтересовані в результатах розгляду справи, тому суд позбавлений можливості встановити що на момент падіння позивача та отримання травми тротуарні доріжки прибудинкової території були очищені від снігу та льоду.

Отже, відповідачем не доведено, що шкода, завдана здоров`ю позивача, внаслідок падіння 23.01.2019 року та отримання забою м/т лівого стегна була завдана не з вини КП «Бучасервіс» Бучанської міської ради.

В той же час, позивачем надано суду докази матеріальних витрат, а саме: ксерокс товарного чеку № 706 від 14 лютого 2019 на купівлю плівки ренген вартість 300грн. та ксерокс квитанції ТОВ «Преображенська клініка» від 31.01.2019 щодо прийняття від ОСОБА_1 1300грн., підстава МРТ тазобедерних суставів.

Також суду подано ксерокс чеку від 05.02.2019р. ТОВ «Медичний центр асклепії» на суму 960грн., щодо оплати згідно акту про надання медичних послуг для пацієнта (обстеження без контрасту 0,00грн., МСКТ кісток тазу 850,00грн., друк знімку на плівці -110,00грн.).

При цьому позивачем не надано жодного доказу, про те, що вказаний діагноз та призначене лікування нейрохірургом стало наслідком саме падіння 23 січня 2019 року, не надано жодних належних доказів причинного зв`язку з отриманням забою лівого стегна, внаслідок падіння та призначеного лікування, зокрема: ускладненого остеохондрозу, сегментарних протрузій L1-S1, люмбалгії, сколіозу ІІ-ІІІ степеня.

Жодних даних щодо проведення розслідування нещасного випадку згідно Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру, затвердженого постановою КМУ від 22.03.2001 року позивачем не надано.

Тому суд не бере до уваги, подані докази на понесення матеріальних витрат щодо придбання ліків згідно консультативного заключення нейрохірурга КЗ Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» від 05.02.2019р. на лікування згідно діагнозу: ускладнений остеохондроз поперекового відділу хребта на фоні вираженого спондилоартрозу, множинні сегментарні протрузії L1-S1, люмбалгія; сколіоз ІІ-ІІІ степеня, а саме: ксерокс чеку на придбання омез капс. 20мг. на суму 72,38грн, від 16.02.2019; ксерокс чеку на придбання диклофенак гель, 50 на суму 101,68грн., від 12.02.2019; ксерокс чек на придбання диклофенак-віола гель на суму 50,31грн.; ксерокс чеку на придбання ліків на суму 1193,85грн.(вис-нол капс. 120мг -125,40грн., вис-нол капс 120мг 125,40грн., зуфорбиум композитум назентроп 207,29грн., - вказані ліки не знайшли підтвердження в призначенні лікаря; келтикан капс 591,72грн., нейробіон табл.. -144,04грн.) однак документ не містить дати видачі, що позбавляє суд перевірити належність доказу по справі; ксерокс товарного чеку від 14.03.2019 на придбання профілактор Єфімова 2860,00грн.

Для настання відповідальності за спричинення майнової та моральної шкоди необхідні наявність майнової шкоди, протиправне діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Внаслідок недотримання відповідачем правил благоустрою, вимог про утримання будинків прибудинкової території та своєчасного усунення ожеледі шляхом посипки дорожнього покриття, що передбачено статутом підприємства спричинило шкоду здоров`ю позивача. Таким чином, спричинена цим матеріальна шкода підлягає відшкодуванню в доведеному розрахунковими чеками та призначеннями лікаря частково в розмірі 2 560,00грн., вказану суму підтверджено належними доказами, наведеними вище, оскільки наявний та доведений факт завдання шкоди, вина, протиправна поведінка (бездіяльність) заподіювача шкоди, безпосередній причино наслідковий зв`язок між такою поведінкою (бездіяльність) та отриманням травми позивачем.

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст.1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Як роз`яснено в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Беручи до уваги характер та тяжкість отриманої позивачем травми, а саме: забій м/т лівого стегна, що не потребує тривалого та дорого лікування, судом встановлено, що через отриману з вини відповідача травму ОСОБА_1 переносила фізичний біль, переживання, та певні обмеження в русі. Все це завдало втрат немайнового характеру, тобто їй завдано моральну шкоду.

Так, Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).

Згідно зі ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, рішення Європейського суду є обов`язковими для держав-учасниць Конвенції, суд враховує прецедент практики Європейського суду з прав людини, якою визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).

У постанові від 15.08.2019 року у справі № 823/782/16 Верховний Суд зробив висновок, що відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, має на меті, як компенсацію потерпілому завданих збитків, так і запобігання вчинення суб`єктом владних повноважень такого у майбутньому, зокрема, шляхом здійснення превентивних заходів для удосконалення виконання своїх функцій, спрямованих на інтереси людини.

Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Крім того, суд не бере до уваги потребу в тривалому лікуванні ускладненого остеохондрозу поперекового відділу хребта на фоні вираженого спондилоартрозу, множинні сегментарні протрузії L1-S1, люмбалгія; сколіоз ІІ-ІІІ степеня, оскільки, жодних належних доказів, які підтверджували б що причиною зазначеного вище стала отримана травма від падіння 23.01.2019 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що розмір компенсації моральної шкоди в сумі 1000,00грн. буде справедливим, та таким, що відповідає перенесеним позивачем стражданням через шкоду здоров`ю та обмеженням у життєвих обставинах.

Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача у розмірі пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, виходячи з наступного розрахунку: за вимоги майнового характеру (2560,00грн. х 768,40/6838,22 грн.= 287,66 грн., де 2560,00грн.- сума задоволених позовних вимог; 768,40грн.- сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання до суду вказаної позовної заяви; 6838,22 грн. - ціна позову) та за вимоги немайнового характеру (1000,00грн. х768,40/15000,00грн.=51,23грн., де 1000,00грн.- сума задоволених позовних вимог; 768,40грн.- сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання до суду вказаної позовної заяви; 15000,00грн. - ціна позову).

Керуючись ст. 11, 13, 81, 1166, 1167 ЦК України, ст. 5, 13, 76-81, 133, 141, 247, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Бучасервіс» Бучанської міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої пошкодженням здоров`я - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Бучасервіс» Бучанської міської ради, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 витрати на відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 2560,00грн. та на відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 1000,00грн.

Стягнути з Комунального підприємства «Бучасервіс» Бучанської міської ради, на користь держави судовий збір в розмірі за вимоги майнового характеру в розмірі 338,23грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня складання даного повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Н.Ф. Карабаза