Справа № 464/5819/22
пр.№ 2/464/33/24
16.02.2024 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:
головуючого - судді Теслюка Д.Ю.,
за участі секретаря судового засідання Керницької І.В.,
представника позивачки ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,
позивачка ОСОБА_2 01.12.2022 звернулась в суд із позовом, в якому просить стягувати з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову покликається на те, що у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 вона перебувала із ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якому народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вони разом тривалий час не проживають, син проживає разом з нею, а відповідач понад 10 років проживає та працює за кордоном, а саме у Данії. Батько дитини кошти надає у незначній сумі і лише тоді, коли син попросить. Таким чином, син фактично перебуває на її утриманні, а враховуючи те, що дитина потребує значних коштів на харчування, одяг, предмети першої необхідності, організацію відпочинку та дозвілля, її заробітної плати на все це не вистачає. У зв`язку із інфляційними процесами в державі, подорожчанням цін на продукти та товари загального вжитку, вказує, що її матеріальне становище погіршилось. Покликаючись на ст. ст. 141, 150, 180, 182 Сімейного кодексу України та Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, зазначає, що відповідач інших осіб на утриманні не має, є працездатним, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому він в змозі сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки доходу щомісячно, для забезпечення дитини усім необхідним для його розвитку, виховання, навчання та відпочинку.
Ухвалою від 23.12.2022 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 10.04.2023 доручено компетентному органу Данії вчинити певні процесуальні дії, а саме вручити ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 : копію позовної заяви з додатками; ухвалу про відкриття провадження у справі та судову повістку. Провадження у справі зупинено до надходження відповіді від компетентного органу Данії.
Ухвалою від 11.09.2023 поновлено провадження у справі, оскільки 21.08.2023 на адресу суду надійшла відповідь від компетентного органу Данії щодо вручення документів відповідачу ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 11.09.2023 постановлено направити через Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) судове доручення до компетентного органу Данії, відповідно до якого вручити відповідачу ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , документи - копію позовної заяви з додатками, ухвалу про відкриття провадження у справі та судову повістку. Провадження у справі зупинено до надходження відповіді від компетентного органу Данії.
Ухвалою від 10.11.2023 поновлено провадження у справі, оскільки 16.10.2023 на адресу суду надійшла відповідь із Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо виконання судового доручення відповідно до ухвали суду від 11.09.2023.
Ухвалою суду від 10.11.2023 постановлено звернутись із судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного органу Данії щодо вручення відповідачу ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , копії позовної заяви з додатками, ухвали про відкриття провадження у справі, та судової повістки. Провадження у справі зупинено до надходження відповіді від компетентного органу Данії.
Ухвалою від 15.02.2024 поновлено провадження у справі, оскільки 02.02.2024 на адресу суду надійшла відповідь щодо виконання судового доручення відповідно до ухвали суду від 10.11.2023.
Від представника позивачки адвоката Когут Л.І. 16.02.2024 надійшла заява, у якій остання просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_2 понесені нею витрати, пов`язані з розглядом справи, в сумі 11 637 грн 74 коп, які складаються із витрат за переклад ряду процесуальних документів на данську мову, а також витрат, пов`язаних із відправкою відповідачу кореспонденції у Данію в межах розгляду судом цієї справи.
В судовому засіданні представник позивачки адвокат Когут Л.І. позовні вимоги ОСОБА_2 підтримала повністю, просила такі задовольнити, а також підтримала подану нею заяву про відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи. Не заперечила щодо ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився повторно 23.01.2024 та 16.02.2024, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується письмовим підтвердженням про вручення процесуальних документів відповідно до ст. 6 Гаазької Конвенції з питань цивільного процесу. Згідно із письмовим підтвердженням компетентного органу Данії, відповідач ОСОБА_3 отримав судову повістку та інші процесуальні документи у цій справі 12.12.2023, причин своєї неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
Таким чином, враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень представника позивачки щодо проведення заочного розгляду справи, суд відповідно до вимог ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Заслухавши думку представника позивачки, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 11.04.2009 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2127 (а.с.3).
Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 та перебуває на її утриманні, жодних доказів участі у матеріальному забезпеченні дитини відповідачем ОСОБА_3 не надано.
Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька і у твердій грошовій сумі.
Частинами 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи те, що неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на утриманні позивачки, а відповідач не надає фінансову допомогу на його утримання, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку.
З положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Україною 27.02.1991, а також вищезазначених норм Сімейного кодексу України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
На підставі зазначеного вище, при визначенні розміру аліментів, суд враховує задовільний стан здоров?я та матеріальне становище неповнолітньої дитини, яку утримує позивачка, відсутність доказів щодо матеріального забезпечення відповідачем неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки на утримання неповнолітнього сина слід щомісячно стягувати аліменти у розмірі 1/4 всіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття.
У відповідності до вимог ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 01.12.2022 та в порядку ч. 1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, слід зазначити таке.
Частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 992,40 грн судового збору.
Згідно положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать: витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, а також витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частина 8 статті 141 ЦПК України встановлює, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Стороною позивачки подано докази, які підтверджують те, що нею понесено витрати, пов`язані з розглядом справи, в сумі 11,637 грн 74 коп, та які складаються із витрат за переклад ряду процесуальних документів на данську мову (10 330 грн), а також витрат, пов`язаних із відправкою відповідачу кореспонденції у Данію в межах розгляду судом цієї справи (1 307 грн 74 коп).
З огляду на наведені вище норми, зазначену позивачкою суму витрат слід стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь.
Керуючись статтями 13, 81, 89, 263 265, 280-282 ЦПК України,
Стягувати із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.12.2022 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані з розглядом справи, в розмірі 11 637 грн 74 коп.
Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави 992 грн 40 коп судового збору.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 21.02.2024.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивачка: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Дмитро ТЕСЛЮК