ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/336/24 Справа № 203/6400/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н.Г. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2022 року в цивільній справі номер 203/6400/13-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2013 року до суду звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_5 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , правонаступником якої є ОСОБА_4 , про стягнення суми боргу за договором позики.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики - відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, просив апеляційний суд скасувати рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2022 року по справі №203/6400/13-ц та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 20 жовтня 2023 року та 06 листопада 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та справу призначено до розгляду.

16 лютого 2024 року від позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшли заяви, в яких вони просили прийняти їх відмову від позову до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики у зв`язку з відмовою від позову, і визнати нечинним рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2022 року по справі №203/6400/13-ц, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики - закрити (а.с. 45-46, 47-48, том 5).

Інші сторони та учасники справи або їх представники в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до статей 128, 130 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін та інших учасників справи.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи поданих заяв про відмову від позову, апеляційний суд вважає, що заяви про відмову від позову підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач має право відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу.

Подання заяви про відмову від позову є реалізацією позивачем його диспозитивних прав, передбачених нормами ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Частиною 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

З огляду на наведене, враховуючи, що відмова позивачів від позову є добровільною та відповідає їх волі, наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст. 256 ЦПК України, позивачам відомі та зрозумілі, апеляційний суд вважає, що така відмова має бути прийнята з визнанням рішення суду першої інстанції нечинним, провадження у справі - закрито.

Вирішуючи питання про повернення 50% суми судового збору, апеляційний суд керується наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до положень частини 2 статті 142 ЦПК України та частини 4 статті 7 Закону України «Про судовий збір» у разі відмови від позову, суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Судом встановлено, що за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 9135,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №0.0..1 від 19.10.2023 року (а.с. 237, том 4).

Відповідно до наказу Міністерства Фінансів України №787 від 03 вересня 2013 року «Про затвердження порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного або місцевого бюджетів (далі - Порядок) визначено порядок повернення помилково або надміру сплаченого судового збору.

Згідно із п. 3 вказаного Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена ухвала суду.

Враховуючи наведені вище обставини, а також те, що ОСОБА_1 15 жовтня 2023 року оплачено судовий збір в розмірі 9135,00 грн за подання апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про повернення позивачу ОСОБА_1 50 відсотків суми сплаченого ним судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог ч. 2 ст. 142 ЦПК України та ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», а саме 4567,50 грн.

Керуючись статтями 206, 255, 373, 374, 381 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Прийняти відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від позову до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики.

Визнати рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2022 року нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики, закрити.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 50% сплаченого ним судового збору за платіжною інструкцією №0.0..1 від 19.10.2023 року в сумі 4567,50 грн.

Зобов`язати Головне Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 50% сплаченого ним судового збору за платіжною інструкцією №0.0..1 від 19.10.2023 року на суму 4567,50 грн за реквізитами: Отримувач коштів - ГУК у Дн-кiй обл/Шев.р/ 22030101, Код отримувача - 37988155, Банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), Рахунок отримувача - UA0004628.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення судового збору проводиться фінансовим органом за особистою заявою про повернення судового збору із зазначенням реквізитів рахунку отримувача коштів, оригіналом платіжного доручення, що підтверджує сплату судового збору до бюджету.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: