ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 687/935/23

Провадження № 22-ц/4820/573/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Талалай О.І., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої в дорожньо-транспортній пригоді, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області в складі судді Борсука В.О. від 14 грудня 2023 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року позивачі, звертаючись в суд з цим позовом до відповідачів, зазначали, що ОСОБА_3 22.02.2023 року о 13.20 год. в с. Зарічанка по вул. Кам`янецька, 2, керуючи автомобілем «Ford Eskort» д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Кам`янецька, не надав переваги в русі автомобілю «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а пасажир ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження.

Постановою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 27.02.2023 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні ДТП.

Внаслідок ДТП транспортному засобу ОСОБА_1 заподіяно значну матеріальну шкоду, яка згідно висновку експертного дослідження складає 179367,46 грн., а вартість відновлювального ремонту - 512506,77 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була зареєстрована в ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» згідно полісу №211170907.

22.03.2023 року позивач звернувся до вказаної страхової компанії з приводу виплати страхового відшкодування. Згідно вказаної заяви, 19.05.2023 року ОСОБА_1 виплачено 87323,93 грн., а ОСОБА_3 відмовився відшкодовувати різницю між сумою шкоди та страховою виплатою та виплатив лише франшизу у розмірі 2500 грн.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачам заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у сильних душевних стражданнях та переживаннях. Враховуючи обсяг та характер моральних страждань, розмір заподіяної моральної шкоди позивачі оцінили в 50000 грн. на користь ОСОБА_1 та 20000 грн. на користь ОСОБА_2 .

Враховуючи наведене, позивачі просили стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс України» на користь ОСОБА_1 70176,07 грн. страхової виплати, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 352506,77 грн. майнової шкоди та 50000 грн. моральної шкоди, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 - 20000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 14.12.2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5000 грн. моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3000 грн. моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 107,36 грн. та на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 161,04 грн.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять скасувати рішення суду як незаконне та задовольнити позов у повному обсязі. На їх думку, суд першої інстанції не врахував, що в даній ДТП автомобіль позивачів був повністю знищений, в такому разі підлягає відшкодуванню ринкова вартість автомобіля.

При винесенні оскаржуваного рішення суд припустився помилки в застосуванні норм матеріального права, не стягнув шкоду в повному обсязі з винуватої особи і помилково вважав, що позивачі мають в своєму розпорядженні залишки пошкодженого автомобіля.

На думку апелянтів, такий висновок суду першої інстанції суперечить ст. 1192 ЦК України, оскільки за вибором потерпілого суд повинен зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати збитки у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 , автомобіль якого фізично знищений, для відшкодування шкоди тепер має займатися здачею металолому та шукати покупців, на запчастини з автомобіля, а заподіювач шкоди не несе ніякої відповідальності. В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 в особі свого представника категорично відмовився від передачі у його власність утилізаційних залишків.

Суд першої інстанції не здобув доказів щодо придатності технічних складових, а тому всупереч ст. ст. 79, 80 ЦПК України взяв, як достовірний доказ висновок вартості придатних залишків №22758/1 від 15.04.2023 року, складений на замовлення ПрАТ «СК «ЄвроінсУкраїна» без достатніх підстав.

Окрім того, вартість металолому була вказана по завищеній ціні, 5000 грн. за одну тонну, в той час, як згідно довідкою спеціалізованого підприємства в лютому 2023 року становила 3200 грн. за тонну. Не зазначено, в який спосіб визначалася вага металолому тому цей доказ не мав братися до уваги судом.

Визначений розмір завданої моральної шкоди позивачам є недостатнім відшкодуванням моральних страждань і порушення звичного укладу життя.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи належно повідомленими про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, встановлено, що ОСОБА_3 , 22.02.2023 року о 13.20 год. в с. Зарічанка, по вул. Кам`янецька, 2, керуючи автомобілем «Ford Eskort» д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Кам`янецька, не надав переваги в русі автомобілю «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а пасажир ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, що підтверджується постановою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 27.02.2023 року.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» згідно полісу №211170907 від 26.09.2022 року.

15.04.2023 року на замовлення страховика оцінювачем ОСОБА_4 складено звіт № 22758 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, відповідно до висновків якого ринкова вартість транспортного засобу «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , до його пошкодження складає 179367,46 грн., вартість відновлювального ремонту (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування) складає 512506,77 грн., вартість матеріального збитку дорівнює 179367,46 грн.

22.03.2023 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» отримано заяву ОСОБА_1 про страхове відшкодування.

19.05.2023 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» затверджено страховий акт №88716/1/2023 та переказано страхове відшкодування у розмірі 87323,93 грн. за банківськими реквізитами позивача.

Виплачене страхове відшкодування за шкоду, завдану майну позивача, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» розраховано так: 179367,46 грн. - 89543,53 грн. - 2500 грн. = 87323,93 грн., де: 179367,46 грн. - вартість ТЗ до ДТП (згідно із звітом про оцінку); 89543,53 грн. - вартість ТЗ після ДТП (згідно із дослідженням вартості придатних залишків); 2500 грн. - безумовна франшиза, передбачена полісом.

Згідно рахунку №1807-1 від 18.07.2023 року, наданого ФОП ОСОБА_5 , загальна сума по відновлювальним роботам автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 488234,70 грн.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ПрАТ «СК «Євроінс Україна» повністю виконало свої зобов`язання перед позивачем, сплативши різницю вартості фізично знищеного автомобіля до та після ДТП відповідно до Закону. ОСОБА_3 сплатив на користь ОСОБА_1 франшизу 2500 грн., підстави для стягнення з нього 352506,77 грн. майнової шкоди відсутні. З врахуванням обсягу негативних явищ, що настали для позивачів в наслідок протиправних дій ОСОБА_3 , суд визначив відшкодування завданої моральної шкоди ОСОБА_1 у 5000 грн., ОСОБА_2 - 3000 грн.

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є безпідставними.

Так, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (ч.ч.1-2 статті 22 ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини перша та друга статті 1166 ЦК України).

Згідно з частиною 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України).

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (частина перша статті 1194 ЦК України).

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 28 Закону №1961-IV до шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, належить, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (пункт 30.1 статті 30 Закону №1961-IV ).

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (пункт 30.2 Закону №1961-IV).

Отже, якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Суд першої інстанції правильно констатував, що відповідно до звіту №22758 від 15.04.2023 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу складеного ТОВ «СЗУ Україна», ринкова вартість транспортного засобу «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , до його пошкодження складала 179367,64 грн., вартість відновлювального ремонту (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування) складає 512506,77 грн. Тобто, проводити ремонт автомобіля є економічно недоцільним, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним.

Згідно висновку вартості придатних залишків №22758/1 від 15.04.2023 року складеного ТОВ «СЗУ Україна», вартість транспортного засобу «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 89543,53 грн.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У справі відсутні дані, що позивач ОСОБА_1 не погоджувався з експертним висновком щодо фізичного знищення автомобіля, а також з висновком щодо вартості придатних залишків №22758/1 від 15.04.2023 року, - останній не подав жодних доказів на спростування цих висновків і не просив суд призначити відповідну судову експертизу.

Відтак доводи апеляційної скарги про неналежну оцінку вартості придатних залишків №22758/1 від 15.04.2023 року є безпідставними.

При цьому позивач не вказував, що автомобіль фактично відремонтовано, та не доводив розмір фактично понесених витрат на відновлення автомобіля.

Отже, оскільки автомобіль «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , фізично знищений, суд першої інстанції правильно визначив страхове відшкодування за майнову шкоду завдану позивачу внаслідок ДТП як різницю вартості транспортного засобу до ДТП та після ДТП відповідно до Закону №1961-IV.

В свою чергу відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України апеляційний суд не приймає до уваги як доказ довідки №02 та №01 від 05.01.2024 року видані ТОВ «Металсервіс» про вартість брухту чорних металів в грудні 2023 року та в лютому 2023 року, які долучені до апеляційної скарги, оскільки апелянтом (позивачем) не доведено неможливість їх подання до суду першої інстанції з об`єктивних причин.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно зі ст. 12 цього Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

У відповідності до п. 12.1. ст. 12 Закону №1961-IV розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Тобто, франшиза в будь-якому виді є елементом договору страхування, який впливає на суму виплати страхового відшкодування в сторону її зменшення, та її наявність у договорі обумовлена згодою сторін. Встановлюючи розмір франшизи страхувальник фактично погоджується, що у разі настання страхового випадку визначена шкода не буде покриватися сумою франшизи.

Тому, правильним є висновок суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення 352506,77 грн. майнової шкоди, оскільки останній сплатив на користь ОСОБА_1 . франшизу, визначену страховим полісом у розмірі 2500 грн. та пошкоджений автомобіль залишився у власності позивача ОСОБА_1 .

Ухвалюючи рішення в частині стягнення про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір відшкодування позивачам моральної шкоди у розмірі 5000 грн. на користь ОСОБА_1 та 3000 грн. на користь ОСОБА_2 , враховуючи обсяг негативних явищ, а також вимоги розумності та справедливості.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 14 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 квітня 2024 року.

Судді Л.М. Грох

О.І. Талалай

О.І. Ярмолюк