Провадження № 2/761/505/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Дем`янчук С.Р.,

за участю представника відповідача Євтєхова Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар», 3-я особа: громадська організація «Проти придурків та ідіотів» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся через підсистему «Електронний суд» до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив : 1) визнати неправомірними дії ПрАТ «Київстар» щодо ненадання відповіді на його звернення від 24.07.2020 року; 2) зобов`язати ПрАТ «Київстар» розглянути його звернення від 24.07.2020 року в установленому законом порядку; 3) стягнути з ПрАТ «Київстар» на його користь кошти на відшкодування моральної шкоди у сумі 25 000, 00 грн.; стягнути з ПрАТ «Київстар» на його користь судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він являється користувачем мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» абонентський номер НОМЕР_1 , який офіційно зареєстрований на його ім`я. 24.07.2020 року позивач направив ПрАТ «Київстар» звернення у звичайному вигляді та підписаному електронним ключем у форматі p7s, як визначено ч.12 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги». Письмової відповіді від ПрАТ «Київстар» по суті звернення позивач не отримав, у зв`язку з чим змушений звернувся за захистом порушеного права до суду.

Позивач вважає, що ПрАТ «Київстар» порушило вимоги ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», та його права, передбачені ст. 40 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2020 матеріали позову передані на розгляд судді Сіромашенко Н.В..

14.09.2020 ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Сіромашенко Н.В. позовну заяву залишено без руху та наданий строк позивачу для усунення недоліків.

08.12.2020 ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Сіромашенко Н.В. позовну заяву повернуто позивачу, оскільки позивачем не усунуто недоліки.

14.01.2021 ухвалою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2020 року залишено без руху.

22.01.2021 року ухвалою Київського апеляційного суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ..

19.02.2021 року постановою Київського апеляційного суду ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2020 року про повернення заяви позивачеві - скасовано, справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.

09.03.2021 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Сіромашенко Н.В. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, з повідомленням сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

10.06.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що 07.08.2021 року на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої було отримано відповідне звернення від 24.07.2020, відповідачем було надано відповідь ОСОБА_2 .. Повноваження ОСОБА_2 підтверджуються довіреністю № 292 від 08.04.2020 року. Зазначає, що позивач неодноразово звертався до відповідача з аналогічними зверненнями. Одне з таких звернень було предметом розгляду у справах №935/1426/20, №935/1996/20, 935/2009/20, №935/605/21 та №280/1064/18. Рішеннями у вказаних справах встановлено правомірність дій відповідача. Позивачем не доведено спричинення йому моральної шкоди та не обгрунтовано розмір заявленої шкоди.

11.06.2021 року позивач ОСОБА_1 вересні 2021 року через підсистему «Електронний суд» подав відповідь на відзив.

У судове засідання позивач не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутністю, позовні вимоги задовільнити та ухвалити відповідне рішення.

Представник відповідача приймав участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причину неявки до суду не повідомив.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Стаття 40 Конституції України гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Право на доступ до інформації є конституційним правом людини, яке гарантоване статтею 34 Коституції України, а саме, право кожного на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Закріплене Конституцією України право на інформацію передбачено, зокрема, Законами України «Про звернення громадян», «Про інформацію», «Про доступ до публічної інформації».

Звертаючись до суду з позовом позивач зазначив, що 24.07.2020 р. він звернувся до ПрАТ "Київстар" на підставі статті 34 Конституції України, п. 4 ч. 1 ст. 4, ч.2 ст.17, п.4 ст.1, ч.5 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», п.5 ч.1 ст.67, ч.2 ст. 68 Закону України «Про телекомунікації», п.3, ч.4 п.64 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою кабінету міністрів України постановою кабінету міністрів Уукраїни №720 від 09.08.2005 року та просив надати можливість користуватись телекомунікаційними послугами сплачуючи за надані послуги за похвилинними, посекундними тарифами, як визначено п.5 ч.1 ст. 67, ч.2 ст.68 Закону України «Про телекомунікації».

ПрАТ «Київстар» надало відповідь ОСОБА_1 (вих.. № /03/03/02 від 07.08.2020 року), у якій повідомило останнього, що вартість послуг визначається діючим тарифним планом. Отримати всебічну інформацію стосовно тарифного плану «Київстар Онлайн 3G 2018» можна на веб-сайті https://kyivstar.ua/uk/mm/tariffs/arhive/online3g. Відповідно до умов обслуговування абоненти Компанії мають можливість перевіряти нарахування по з`єднанням з абонентського номера у системі самообслуговування «Мій Київстар» на відповідному веб-сайті або встановленому додатку на кінцевому обладнанні. Крім того, було повідомлено, що станом на 06.08.2020 року баланс абонентського номеру складав 0,06 грн..

Відповідь підписана начальником відділу каналів кореспонденції з клієнтами ОСОБА_2 та направлена на адресу електронної пошти позивача, що не заперечувалось самим позивачем.

Позивач при зверненні до суду стверджував, що відповідь на запит підписана неуповноваженою особою, однак як вбачається з матеріалів справи, Президент ПрАТ «Київстар» О.В.Комаров довіреністю від 08.04.2020 року за №292 уповноважив начальника відділу каналів кореспонденції з клієнтами Товариства ОСОБА_2 підписувати від імені Товариства, виключно, інформаційні листи та стандартні листи-відповіді на звернення фізичних та/або юридичних осіб стосовно надання та/або отримання телекомунікаційних послуг та інформаційні листи.

Згідно ст. 13 ч. 1, 3 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Позивач звернувся до суду в зв`язку з тим, що відповідач в порушення Закону України «Про звернення громадян» не надав відповідь на заяву від 24.07.2020 року.

Згідно ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо (ст. 3 Закону України "Про звернення громадян").

Згідно ст. 5 ч.1, 6,7 Закону України "Про звернення громадян" встановлює вимоги до звернення, а саме: звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Частини 3,4 статті 15 Закону України "Про звернення громадян" передбачає, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 5 Закону України "Про звернення громадян" у зверненні має бути, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги.

Судом встановлено, що у запиті позивача не викладено суті жодного порушеного питання, а лише міститься прохання про надання можливості користуватись телекомунікаційними послугами сплачуючи за надані послуги за похвилинними, посекундними тарифами, як визначено п.5 ч.1 ст.67, ч.2 ст. 68 Заокну України "Про телекомунікації".

В той же час, як вбачається з відповіді, відповідач надав відповідь на питання, яке було озвучене позивачем у зверненні.

Крім того, суд не може прийняти до уваги посилання позивача на положення статті228 ЦК України, як підставу нікчемності відповіді, оскільки відповідь на звернення не є правочином та до нього не можуть застосовуватись положення ЦК України щодо недійсності (нікчемності) правочинів.

Щодо відшкодування моральної шкоди необхідно зазначити наступне.

Статтями 23, 1167 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (з наступним змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може проявлятися, зокрема: в моральних переживаннях в зв`язку з порушенням права власності.

Як зазначено у п. 9 вказаної Постанови, Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Між тим, позивачем на виконання вказаних вимог законодавства не було надано суду належних доказів того, що йому було заподіяну моральну шкоду, яку він оцінив у розмірі 25 000 грн., що унеможливлює задоволення позову у цій частині.

Крім цього, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від вимоги про зобов`язання ПрАТ "Київстар" розглянути звернення в установленому законом порядку, яка задоволенню не підлягає, а тому суд вважає, що у задоволенні позову в цій частині також необхідно відмовити.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також те, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами в розумінні ЦПК України обставин, на які він посилається, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-268, 273. 274, 279, 352, 354-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар», 3-я особа: Громадська організація «Проти придурків та ідіотів» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.В. Сіромашенко