Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2024 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Сливка І.П.
за участю: позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
відповідача ОСОБА_3
представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позову покликається на те, що шлюб між ними був укладений10.08.2021, та зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №2270. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. У зв`язку з цим просить розірвати шлюб.
В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, доповнили, що примирення між сторонами є неможливе, ОСОБА_3 вчиняє щодо позивачки насильницьку поведінку; ОСОБА_1 втратила до чоловіка почуття любові, взаємоповаги.
Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили та ОСОБА_3 пояснив, що бажає зберегти сім`ю заради дитини, однак цього не бажає дружина, яка у всьому слухає свою матір.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21.12.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 28.12.2023 року надано сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення тривалістю 1 (один) місяць.
Ухвалою від 29.01.2024 року відновлено провадження у справі у зв`язку із закінченням строку для примирення.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.
Заслухавши думку сторін, перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних міркувань.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 10.08.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №2270.
Від шлюбу мають дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Із пояснень сторін випливає, що вони протягом останнього року не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, не підтримують один одного. Між ними виникають систематичні сварки та конфлікти, як на побутовому рівні, так і з приводу виховання малолітньої дитини.
Суд вживав заходи для збереження сім`ї, надавши строк для примирення, яке між сторонами не наступило. У подружжя різні погляди на спільне життя, неможливість взаєморозуміння у простих речах; вони звинувачують один одного у розпаді сім`ї , що фактично виключає збереження шлюбу.
Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.
Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю.
Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.
Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Враховуючи особливості позову, відсутність доказів виключної вини відповідача у розпаді шлюбних стосунків, у зв`язку із тим, що сторони дійшли згоди про розподіл судових витрат між собою в рівних частинах, суд покладає судовий збір на обидві сторони порівну, а тому вважає справедливим та розумним стягнути з відповідача на користь позивача 50% суми сплаченого судового збору в розмірі 536,8 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 18, 81, 89, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, суд, -
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який був зареєстрований 10.08.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №2270.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,8 грн.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Волоско І.Р.