Справа № 226/2246/23
ЄУН № 226/2246/23
Провадження № 2/226/624/2023
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2024 року Димитровський мiський суд Донецької областi у складi:

головуючої суддi Коваленко Т.О.,

за участі секретаря Лазарєвої В.В.,

учасники судового процесу:

позивач ОСОБА_1 (не з`явилася),

відповідач ОСОБА_2 (не з`явилася),

третя особа ОСОБА_3 (не з`явився),

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Донецької області Богатов Сергій Георгійович, про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку,

у с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Донецької області Богатов Сергій Георгійович, про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що 1 грудня 2021 року між нею, за участю її представника за довіреністю, та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку з господарськими будівлями та побудовами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,1000 гектарів, за кадастровим номером :01:012:0037, посвідчений приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Богатовим Сергієм Георгійовичем, згідно з яким вона продала, а ОСОБА_2 купила зазначене майно. Відповідно до п.2.1. зазначеного договору, продаж за домовленістю сторін вчиняється за 50000 грн, з яких 40000 грн - за житловий будинок та 10000 грн - за земельну ділянку, з яких 10000 грн вона отримала до підпису цього договору, а решту у сумі 40000 грн відповідач зобов`язується сплатити їй до 25 квітня 2022 року. У відповідності до п.4.7 вказаного договору, право власності на житловий будинок та земельну ділянку у відповідача виникає після кінцевого розрахунку за цим договором, з моменту державної реєстрації. Відповідач, в порушення п.2.1. договору не виконала взяті зобов`язання в частині оплати решти коштів у сумі 40000 грн. 19.09.2023 року нею на адресу реєстрації відповідача було направлено претензію з вимогою у строк до 30 вересня 2023 року належним чином виконати взяті на себе зобов`язання за договором купівлі-продажу від 1 грудня 2021 року та сплати їй решту коштів у сумі 40000 грн. Проте відповідач залишила її претензію без відповіді, а вимоги без задоволення. Несплата відповідачем вартості придбаної земельної ділянки та житлового будинку є істотним порушенням укладеного між ними договору купівлі-продажу від 1 грудня 2021 року. Всі її спроби та намагання спонукати відповідача виконати повною мірою взяті на себе зобов`язання в позасудовому порядку виявилися марними, тому вона вимушена звертатися до суду із позовною заявою про розірвання вищезазначеного договору купівлі-продажу, просила суд розірвати укладений 1 грудня 2021 року між нею та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку з господарськими будівлями та побудовами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,1000 гектарів, за кадастровим номером :01:012:0037, посвідчений приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Богатовим С.Г., зареєстрований в реєстрі за №1127 та судовий збір в розмірі 1166 грн.

Рух справи.

25 грудня 2023 року провадження у справі відкрите, визначено розгляд у загальному провадженні.

Ухвалою суду від 12 лютого 2024 року підготовче провадження у справі закінчене, призначено справу до судового розгляду на 22 лютого 2024 року.

Позиції сторін.

Відзив на позовну заяву відповідно до вимог, визначених статтею 178 Цивільного процесуального кодексу України, від відповідача до суду не надходив. Відповідачем суду письмово подане клопотання про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги до себе.

Позивач ОСОБА_1 подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні вимог.

Третя особа приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Донецької області Богатов С.Г. подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, врахувавши позиції сторін у справі, надані суду клопотання та докази, вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за матеріалами, наданими сторонами на підтвердження своїх доводів та заперечень.

Встановлені судом фактичні обставини.

Згідно договору купівлі-продажу від 1 грудня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Богатовим Сергієм Георгійовичем, реєстровий № 1127, ОСОБА_4 , яка діяла від імені ОСОБА_1 , продала, а ОСОБА_2 купила земельну ділянку та житловий будинок з господарськими будівлями та побудовами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,1000 гектарів, за кадастровим номером :01:012:0037 (а.с. 9-10).

Відповідно до п.2.1. вказаного договору, продаж за домовленістю сторін вчинявся за 50000 грн, з яких 40000 грн - за житловий будинок та 10000 грн - за земельну ділянку, з яких 10000 грн продавець отримав до підпису цього договору, а решту у сумі 40000 грн покупець зобов`язується сплатити продавцю до 25 квітня 2022 року.

Відповідно до п.4.7, вказаного договору, право власності на житловий будинок та земельну ділянку у покупця виникає після кінцевого розрахунку за цим договором, з моменту державної реєстрації.

Норми права, що регулюють спірні правовідносини та мотиви суду.

Положеннями ч. 1 та 2 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно зі ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 6 ЦК України визначено право сторін на укладення договору та врегулювання в ньому своїх відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За загальним правилом, передбаченим ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання його сторонами, а цивільні права, які випливають із договору, захищаються у тій самій мірі та у той самий спосіб, що і права, які прямо чи опосередковано передбачені актами цивільного законодавства.

У постанові Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 181/598/19 (провадження № 61-10997св20) зроблений правовий висновок про те, що тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що «в ній закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право», - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; розірванні договору в судовому порядку; відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)».

Стабільність та обов`язковість договірних відносин втілена також у положеннях ст. 651 ЦК України, якими не допускається одностороння зміна або розірвання договору, крім випадків, коли це передбачено законом або самим договором.

Підстави для зміни або розірвання договору визначені у статті 651 ЦК України.

Так, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно із ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватись з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та/або упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією із сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, у постанові Верховного від 24 червня 2021 року у справі №686/19271/19.

Вирішальне значення для застосування положення частини другої статті 651 ЦК України має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

З матеріалів справи вбачається, що сума, яку відповідачу залишилось сплатити за договором купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 1 грудня 2021 року у строк до 25 квітня 2022 року становить 40000 грн.

Відповідач не надала суду жодних доказів щодо належного виконання нею умов договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 1 грудня 2021 року та сплати суми у розмірі 40000 грн, яку повинна була сплатити у строк до 25 квітня 2022 року.

Позивач, звертаючись до суду з вимогою про розірвання договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 1 грудня 2021 року, посилалась на ту обставину, що вона бажає розірвати вказаний договір у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань відповідачем.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із вимогами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Дослідженими у судовому засіданні письмовими матеріалами справи підтверджується, що відповідач не виконала умови договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 1 грудня 2021 року та взятих на себе зобов`язань зі здійснення оплати у строк, встановлений вказаним договором, а саме - до 25 квітня 2022 року, чим порушила умови п. 2.1 договору та права позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, обставини, на які посилається позивач, підтверджені належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи, а тому права позивача підлягають захисту в обраний нею спосіб, у зв`язку з чим позов потрібно задовольнити та розірвати у судовому порядку спірний договір.

На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 1166 грн. судового збору (а.с. 1).

На підставі ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦК України, керуючись ст. 12-13, 274-279, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Донецької області Богатов Сергій Георгійович (місце розташування: АДРЕСА_4 , свідоцтво 2606), про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку задовольнити.

Розірвати укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 1 грудня 2021 року договір купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку з господарськими будівлями та побудовами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,1000 гектарів, за кадастровим номером :01:012:0037, посвідчений приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Богатовим С.Г., зареєстрований в реєстрі за №1127,

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1166 (одна тисяча сто шістдесят шість) гривень.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.О. Коваленко