Справа №752/4050/23
Провадження №2/752/1039/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Дураєвої А.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Покотинський Максим Анатолійович в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що позивач є власником об`єкту незавершеного будівництва - індивідуального житлового будинку готовністю 75%, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , на яких також знаходяться флігель, будинок охорони, альтанка, навіс з каміном та вольєр, спорудження - свердловина, вимощення, хвіртка та огорожі.

Дані земельні ділянки та об`єкт незавершеного будівництва, що на них розташований, були придбані позивачем у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельних ділянок від 25.12.2007.

За результатами даної купівлі-продажу позивачу було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №006431, зареєстрований за №07-07-03843 від 18.02.2008 та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №006432, що зареєстрований за № 07-07-03842 від 18.02.2008.

З часом позивач вніс суттєві покращення до об`єкту незавершеного будівництва, почав робити ремонт та на час завершення ремонтних робіт в основному будинку переїхав проживати до флігеля, де проживає дотепер.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва було визнано мирову угоду, згідно з якою підтверджено той факт, що земельні ділянки АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 разом з об`єктом незавершеного будівництва, є особистою приватною власністю ОСОБА_4 .

08.10.2019 між АТ «ВТБ Банк» Ліквідація» та ТОВ «ІНВЕСТ ХІЛС» було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки від 08.10.2019, площею 0,0999 га, кадастровий №:90:066:0053, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 та договір купівлі-продажу земельної ділянки від 08.10.2019, площею 0,0999 га, кадастровий №:90:066:0054, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Відповідно до цих договорів ТОВ «ІНВЕСТ ХІЛС» набуло права власності на земельні ділянки. Жодних угод щодо відчуження позивачем об`єктів незавершеного будівництва на користь ТОВ «ІНВЕСТ ХІЛС» не укладалося.

В подальшому ТОВ «ІНВЕСТ ХІЛС» та ОСОБА_7 уклали договори купівлі-продажу земельних ділянок від 22.05.2020 з кадастровим №:90:066:0053 та №:90:066:0054.

Відповідно до цих договорів новим власником вказаних земельних ділянок є ОСОБА_7 , жодних угод щодо купівлі у позивача ОСОБА_7 об`єктів незавершеного будівництва не укладалося.

Згідно з інформаційною довідкою №323603222 від 21.02.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта 27.05.2020 нотаріусом прийнято рішення №36720519 про державну реєстрацію нерухомого майна - житлового будинку, загальна площа якого становить 795,6 кв.м, житлова площа 359,4 кв.м, який розташований на земельній ділянці з кадастровим №:90:066:0054.

Підставою для прийняття рішення про реєстрацію будинку АДРЕСА_1 стала довідка про показники об`єкта нерухомого майна ТОВ «ТЕХІЧНИЙ ЦЕНТР БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕНТАРНА ЕКСПЕРТИЗА», з якої слідує, що 23.05.2020 було проведено інвентаризацію, відповідно до якої житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , має наступні показники: загальна площа: 795.6 кв.м, житлова площа - 359.4 кв.м.

Тобто реальні показники квадратури об`єкту були відображенні некоректно.

Крім того, було зазначено, що об`єкт побудований господарчим способом до 05.08.1992.

Згідно з Інформаційною довідкою №323603292 від 21.02.2023 щодо об`єкта 27.05.2020 приватним нотаріусом прийнято рішення №38401241 про державну реєстрацію нерухомого майна - житлового будинку, загальна площа якого становить 188,9 кв.м, житлова площа 56,4 кв.м, який розташований на земельній ділянці з кадастровим №:90:066:0053.

Підставою для прийняття рішення про реєстрацію будинку АДРЕСА_2 стала довідка ТОВ «ТЕХІЧНИЙ ЦЕНТР БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕНТАРНА ЕКСПЕРТИЗА», з якої слідує, що 23.05.2020.

Власником житлових будинків зазначена ОСОБА_7 , яка 05.06.2020 будинки АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , подарувала їх ОСОБА_8 .

28.09.2020 ОСОБА_8 подарував вказані будинки ОСОБА_2 .

Жодних правовідносин або документів, які б свідчили про те, що позивач відчужував об`єкти незавершеного будівництва на користь TOB «ІНВЕСТ ХІЛС», ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 не існує.

Інформація про те, що об`єкти побудовані господарчим способом до 05.08.1992 є неправдивою, оскільки у нотаріально посвідченому договорі купівлі-продажу земельних ділянок від 25.12.2007, вказано, що дозвіл №1539-Гл/ІІІ на виконання будівельних робіт, наданий Управлінням ДАБК в м. Києві від 03.05.2005.

ОСОБА_2 є недобросовісним набувачем об`єктів незавершеного будівництва, оскільки ні він, ні попередні набувачі не могли його здійснювати до 05.08.1992, оскільки ОСОБА_7 придбала земельні ділянки лише у 2020 році.

Про зазначені обставини позивачу стало відомо у листопаді 2021 року, коли ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками з кадастровим №:90:066:0053 та №:90:066:0054.

Орієнтовний розмір витрат на правову допомогу становить 100000 грн.

Просив витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 об`єкт незавершеного будівництва, яким є індивідуальний житловий будинок готовністю 75%, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , а також флігель, будинок охорони, альтанку, навіс з каміном та вольєр, спорудження - свердловина, вимощення, хвіртка та огорожі, що розташовані на земельних ділянках з кадастровим №:90:066:0053 та №:90:066:0054.

02.03.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу розгляду в порядку загального позовного провадження.

12.07.2023 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

09.11.2023 судом постановлено ухвалу про витребування доказів.

Представник відповідача адвокат Гурез І.О. надала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зазначила, що сторони познайомились в жовтні 2019 року перед купівлею нерухомості у власника ТОВ «Інвест хіллс». Зі слів ОСОБА_4 він у 2017 році взяв кредит в АТ «ВТБ Банк» для купівлі об`єктів нерухомості і за гроші банку придбав земельні ділянки та 75% недобудови за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

За усною згодою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 позивач проживав там до з 2007 року і мав звільнити їх 31.12.2020. Натомість позивач підробив документи та здійснив реєстрацію майна за собою вже після того, як 24.09.2019 відбувся аукціон на Прозоро із реалізації Фондом гарантування вкладів майна фізичних осіб.

07.12.2019 вказана реєстрація була скасована Міністерством юстиції України.

Проте позивач здійснив самовільне захоплення спірного нерухомого майна, яке на праві власності належить ОСОБА_2 , що неодноразово було підтверджено судовими рішеннями.

При цьому на сьогоднішній день відсутній такий предмет спору як об`єкт незавершеного будівництва індивідуальний житловий будинок готовністю 75%, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , оскільки цей будинок був добудований та введений в експлуатацію відповідно до вимог законодавства.

Представник позивача адвокат Покотинський М.А. надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що відсутні відомості про те, що ТОВ «Інвест хіллс» володіло об`єктами незавершеного будівництва або будинками за адресою: АДРЕСА_1 та 16. ОСОБА_7 також не купувала об`єкти незавершеного будівництва. Докази того, що ТОВ «Інвест хіллс» купила об`єкти нерухомості через відкриті торги в системі прозоро немає.

Позивач в судове засідання не з`явився.

Представник позивача адвокат Покотинський М.А. підтримав заявлений позов.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Гурез І.О. заперечували проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

25.12.2007 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продали ОСОБА_9 земельну ділянку 14 та АДРЕСА_2 площею 0,0999 га, кадастровий №:90:066:0054 та площею 0,0999 га, кадастровий №:90:066:0053, на вказаних ділянках знаходиться об`єкт незавершеного будівництва індивідуальний житловий будинок готовністю 75%, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , на яких також знаходяться флігель, будинок охорони, альтанка, навіс з каміном та вольєр, спорудження - свердловина, вимощення, хвіртка та огорожі, що підтверджується копією нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельних ділянок.

18.02.2008 ОСОБА_4 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №006431, згідно з яким він є власником земельної ділянки площею 0,0999 га, кадастровий №:90:066:0053, яка розташована на лінії АДРЕСА_4 , та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №006432, згідно з яким він є власником земельної ділянки площею 0,0999 га, кадастровий №:90:066:0054, яка розташована на лінії АДРЕСА_5 .

08.10.2019 між АТ «ВТБ банк» Ліквідація та ТОВ «Інвест хіллс» були укладені договори купівлі-продажу, за умовами яких останнє придбало у власність земельну ділянку площею 0,0999 га, кадастровий №:90:066:0053, яка розташована на лінії АДРЕСА_4 ) за адресою: АДРЕСА_2 , та земельну ділянку площею 0,0999 га, кадастровий №:90:066:0054, яка розташована на лінії АДРЕСА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

22.05.2020 між ТОВ «Інвест хіллс» та ОСОБА_7 були укладені договори купівлі-продажу земельних ділянок площею 0,0999 га, кадастровий №:90:066:0053, яка розташована на лінії АДРЕСА_4 ) за адресою: АДРЕСА_2 , та земельну ділянку площею 0,0999 га, кадастровий №:90:066:0054, яка розташована на лінії АДРЕСА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

05.06.2020 ОСОБА_8 отримав в дар від ОСОБА_7 житловий будинок загальною площею 188,9 кв.м, житловою площею 56,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці №:90:066:0053, та житловий будинок загальною площею 795,6 кв.м, житловою площею 359,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці №:90:066:0054.

28.09.2020 ОСОБА_2 отримав в дар від ОСОБА_8 житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, загальною площею 795,6 кв.м, житловою площею 359,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці №:90:066:0054, та житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, загальною площею 188,9 кв.м, житловою площею 56,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці №:90:066:0053.

28.09.2020 за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею 188,9 кв.м, житловою площею 56,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою від 21.02.2023 №323603292.

23.04.2021 за ОСОБА_8 зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею 795,6 кв.м, житловою площею 359,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою від 21.02.2023 №323603222.

Судом встановлено, що станом на час розгляду цієї справи будинок АДРЕСА_1 станом є багатоквартирним, а флігель перебудований в індивідуальний житловий будинок загальною площею 188,9 кв.м, житловою площею 56,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому відповідач не є власником квартир АДРЕСА_6 , АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Віндикаційний позов - це вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння. Тобто позов неволодіючого власника до володіючого невласника. Віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника: (а) фізично - фізичне вибуття майна з володіння власника має місце у випадку, коли воно в нього викрадене, загублене ним тощо; (б) «юридично» - юридичне вибуття майна з володіння має місце, коли воно хоч і залишається у власника, але право на нього зареєстровано за іншим суб`єктом.

Правила ч. 1ст. 388 ЦК України стосуються випадків, коли набувач за відплатним договором придбав майно в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач). У такому випадку власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. У частині третій цієї ж статті передбачено самостійне правило: якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача в усіх випадках. За змістом частини п`ятої статті 12 Цивільного кодексу України добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі про те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача й є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна (див. пункти 28, 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 907/50/16 (провадження № 12-122гс18).

У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 в справі №522/14900/19 (провадження № 61-10361св22) вказано, що можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно) (див.: постанова Великої Палати Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (провадження № 12-35гс21).

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом (див.: постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 914/3224/16 (провадження № 12-128гс19).

Добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (пункт 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17).

Суд відзначає, що позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, права якого як власника були порушені, вимагає витребувати з чужого незаконного володіння об`єкт незавершеного будівництва - індивідуальний житловий будинок готовністю 75%, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , на яких також знаходяться флігель, будинок охорони, альтанка, навіс з каміном та вольєр, спорудження - свердловина, вимощення, хвіртка та огорожі, від недобросовісного набувача ОСОБА_2 .

Суд вважає, що лише власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном та вимагати усунення перешкод у користуванні своєю власністю.

Позивач не є власником майна, яке просить витребувати у відповідача, оскільки на земельній ділянці відсутній індивідуальний житловий будинок готовністю 75%, а знаходиться багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 , флігель також відсутній, а на його місці знаходиться індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_2 .

При цьому відповідач не є власником квартир в будинку АДРЕСА_1 , оскільки квартири були відчужені відповідачем іншим особам за відплатними договорами.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки суд відмовив в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12-13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі складено 12.02.2024.

Позивач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Покотинський Максим Анатолійович, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, б. 119, поверх 6, оф. 36.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник відповідача: адвокат Гурез Іванна Олександрівна, місце проживання: АДРЕСА_8 .

Суддя Ж. І. Кордюкова