Справа № 465/8592/21 Головуючий у 1 інстанції: Величко О.В.
Провадження № 22-ц/811/2641/22 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Гай О.О.,

за участі в судовому засіданні представника позивачки ОСОБА_1 Снігура Я.Е., представника Львівської обласної прокуратури Мацюри Я.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова в складі судді Величка О.В. від 05 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області, Львівської обласної прокуратури, третя особа Філія «Західне головне управління» ПАТ КБ «Приватбанк» про захист права власності, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Франківського районного суду м. Львова від 05 вересня 2022 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області, Львівської обласної прокуратури, третя особа Філія «Західне головне управління» ПАТ КБ «Приватбанк» про захист права власності відмовлено.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 05 вересня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_1 у повному обсязі.

Вважає, що прийнявши не передбачене законодавством рішення про зберігання грошових коштів та ювелірних прикрас прокурор безпідставно обмежив ОСОБА_1 у здійсненні права власності, зобов`язавши її доводити у судовому порядку, що вилучені з її квартири матеріальні цінності, які знаходилися у її помешканні, котрі не є, об`єктом кримінально протиправних дій, що належать їй на праві власності, яке ніким не оспорюється, є саме власністю ОСОБА_1 . Попри те, що законодавством встановлена непорушність права власності, в судовому засіданні ОСОБА_1 довела, що жіночими ювелірними прикрасами її брат не користувався, а тому, оскільки вона єдина особа жіночої статі, котра є власником і користувачем приміщень помешкання, то ювелірні прикраси належать виключно їй. На підтвердження належності ОСОБА_1 вилучених з помешкання коштів, остання надала документальне підтвердження відчуження нею трьохкімнатної квартири у м. Львові згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу.

В судове засідання окрім представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представника Львівської обласної прокуратури Мацюри Я.Р., решта учасників справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачки на підтримання апеляційної скарги, представника прокуратури в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, письмових пояснень, апеляційної скарги, відзивів на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 41 Конституції України, 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України? 317, 319, 321 ЦК України відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що постановою Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області від 20.08.2021 року кримінальне провадження №0000069 від 07 березня 2021 року за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, закрито на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України (у зв`язку зі смертю підозрюваного). Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 10.03.2021 року на майно, вилучене під час проведення обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності (розмір 2/3) належить ОСОБА_3 , а саме: ювелірні вироби із металу жовтого кольору (три перстня, ланцюжок та чотири (дві пари) сережки); банкноти номіналом 100 доларів США в кількості 536 штук; мобільний телефон «SAMSUNG» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «iPhone»; мобільний телефон «SAMSUNG GALAXY A5»; дозвіл на зброю № НОМЕР_3 ; ключ від сейфу (верхнього); предмети, схожі на патрони кал. 9 мм. у кількості 84 штуки; предмети, схожі на патрони кал. 7,62 мм. у кількості 768 штук; куртку сірого кольору; куртку синього кольору; предмети, схожі на пістолет із маркуванням «ПМ РФ 9мм» та магазин iз маркуванням « НОМЕР_4 ». Залишено на зберігання в Лівівській філії ПАТ КБ «ПриватБанк» ювелірні вироби із металу жовтого кольору, а саме: три перстня, ланцюжок та чотири (дві пари) сережки; банкноти номіналом 100 доларів США в кількості 536 штук до встановлення власника вказаних коштів відповідно до судового рішення, що набрало законної сили. Вказане майно виявлено і вилучено згідно протоколу обшуку від 07.03.2021 року за наслідками проведення відповідної слідчої дії в кримінальному провадженні № 0000069 від 07 березня 2021 року, та визнано речовими доказами відповідно до постанови від 08.03.2021 року. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 10.03.2021 року на вказане майно накладено арешт. Як вбачається із листа № 118/02-14 від 30.09.2021 року, приватним нотаріусом Папайло Н.Є. повідомлено, що 17.05.2021 року нею заведена спадкова справа до майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщину після ОСОБА_3 прийняла його рідна сестра ОСОБА_1 . Інші спадкоємці до приватного нотаріуса станом на 30.09.2021 року не зверталися. Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав ОСОБА_1 є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 23.03.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання адвоката Мухи О.І., поданого в інтересах ОСОБА_1 , про часткове зняття арешту у кримінальному провадженні № 0000069 від 07 березня 2021 року, накладеного на грошові кошти у сумі 53600 доларів США, оскільки заявником не надано доказів того, що ОСОБА_1 є власником/володільцем цих коштів. З аналогічних підстав відмовлено у задоволенні чергового клопотання адвоката Мухи О.І., поданого в інтересах ОСОБА_1 , про зняття арешту з коштів, арештованих в рамках кримінального провадження № 0000069, про що постановлено ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 24.05.2021 року у справі №462/1453/21. Відповідно до акту прийому-передачі майна від 09.03.2021 року ювелірні вироби та валюта, речові докази у кримінальному провадженні № 0000069 від 07 березня 2021 року, передано на зберігання Львівській філії ПАТ КБ «Приватбанк» в особі заступника керівника напрямку по касовій роботі ОСОБА_4 . Суд прийшов до висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів її права власності на ювелірні вироби з металу жовтого кольору, а саме: три перстнi, ланцюжок, чотири шт. (дві пари) сережок та банкноти номіналом 100 (сто) доларів США в кількості 536 (п`ятсот тридцять шість) штук, вилучені 07.03.2021 року під час обшуку в належнiй їй квартирi АДРЕСА_2 , які, згідно постанови прокурора, залишені на зберіганні у Львівській філії ПАТ КБ «ПриватБанк». Зокрема, в позовній заяві та в судовому засіданні сторона позивача вказала, що грошові кошти, на які накладено арешт та право власності на які просить визнати позивач, отримані нею у зв`язку із продажем квартири у АДРЕСА_3 , однак, вказаний договір купівлі-продажу суду не надано, що унеможливлює встановлення дійсної ціни продажу ОСОБА_1 належної їй квартири та еквівалентності ціни такого продажу розміру коштів, виявлених в ОСОБА_3 під час обшуку. Окрім того, як вбачається із протоколу допиту свідка від 11.03.2021 року у кримінальному провадженні № 0000069 від 07 березня 2021 року, а саме ОСОБА_5 , який є сином позивача ОСОБА_1 , останній вказує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 «не підтримували жодних контактів». Із допиту свідка ОСОБА_6 від 11.03.2021 року, яка є дочкою позивача ОСОБА_1 , слідує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 «взагалі не підтримували жодних контактів». Наведене спростовує доводи позивача про можливість передачі нею на зберігання ОСОБА_3 ювелірних виробів та грошових коштів. Більше того, позивачем не подано жодних доказів, які б свідчили про звернення ОСОБА_1 до Франківської окружної прокуратури м. Львова із заявою про повернення їй майна, на яке накладено арешт в кримінальному провадженні № 0000069 від 07 березня 2021 року і заперечення вказаним органом прокуратури права позивача на таке майно. Зважаючи на вищевикладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку із недоведеністю позивачем права власності на ювелірні вироби та грошові кошти, а також наявності підстав, наведених у позовній заяві, для такого визнання.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам, що мають значення та вимогам закону та підстав для скасування оскаржуваного рішення суду немає.

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області, Львівської обласної прокуратури, третя особа Філія «Західне головне управління» ПАТ КБ «Приватбанк» про захист права власності у якому просила:

- визнати право власності ОСОБА_1 на ювелірні вироби з металу жовтого кольору, а саме: три перстнi, ланцюжок, чотири шт. (дві пари) сережок та банкноти номіналом 100 (сто) доларів США в кількості 536 (п`ятсот тридцять шість) штук, вилучені 07.03.2021 року під час обшуку в належнiй їй квартирi АДРЕСА_2 , які, згідно постанови прокурора, залишені на зберіганні у Львівській філії ПАТ КБ «ПриватБанк».

В обґрунтування заявленого позову зазначила, що ОСОБА_1 разом зі своїм рідним братом ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 . Хоч ОСОБА_1 і проживала за іншою адресою, проте за домовленістю з братом, належні iй золоті прикраси, грошові заощадження зберігала у власній квартирі АДРЕСА_2 , яка обладнана двома сейфами. 07.03.2021 року вiдносно ОСОБА_3 було зареєстроване кримінальне провадження № 0000069 за ч.2 ст.15 - ч.1 ст.115 КК України. Цього ж дня, 07.03.2021 року, її брат ОСОБА_3 , перебуваючи у їх спільному помешканні, покінчив життя самогубством. Також у цей же день, через незначний проміжок часу після реєстрації кримінального провадження, у вiдсутнiсть ОСОБА_1 , працівники поліції провели обшук квартири АДРЕСА_2 , де виявили труп ОСОБА_3 . Крім цього, під час обшуку виявлено: мобiльнi телефони «Самсунг», «Айфон», «Самсунг Гелексi А5», дозвіл на зброю, ключ від сейфу, предмети, схожі на патрони, куртку, предмети, схожi на пістолет та магазин iз маркуванням. Також пiд час обшуку помешкання в одному з сейфів виявленi i вилучені належні ОСОБА_1 ювелірні прикраси - три перстнi, ланцюжок, 4 пари сережок, банкноти номіналом 100 доларів США в кількості 536 штук. Всі перелічені вище речі були визнані речовими доказами. 20 серпня 2021 року на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України (у зв`язку зі смертю підозрюваного ОСОБА_3 ) прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова закрив відносно нього кримінальне провадження № 0000069, внесене до ЄРДР 07.03.2021 року. Цією ж постановою прокурором скасований арешт, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 10.03.2021 року на майно (речові докази), вилучене під час обшуку квартири АДРЕСА_2 . Проте, ювелірні вироби та грошові кошти у сумі 53 600 доларів США залишено на зберіганні у Львівській філії ПАТ КБ «ПриватБанк» до встановлення власника вказаних коштів відповідно до судового рішення, що набрало законної сили. Прийнявши це процесуальне рішення, прокурор, на думку позивача, безпідставно обмежив ОСОБА_1 у здійсненні права власності, зобов`язавши її доводити у судовому порядку, що вилучені з її квартири матеріальні цінності, що належать їй на праві власності, яке ніким не оспорюється, та котрі не є об`єктом кримінально протиправних дій, дійсно являються власністю ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України).

У статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не спростовано та не оспорено, постановою Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області від 20.08.2021 року кримінальне провадження №0000069 від 07 березня 2021 року за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, закрито на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України (у зв`язку зі смертю підозрюваного). Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 10.03.2021 року на майно, вилучене під час проведення обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності (розмір 2/3) належить ОСОБА_3 , а саме: ювелірні вироби із металу жовтого кольору (три перстня, ланцюжок та чотири (дві пари) сережки); банкноти номіналом 100 доларів США в кількості 536 штук; мобільний телефон «SAMSUNG» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «iPhone»; мобільний телефон «SAMSUNG GALAXY A5»; дозвіл на зброю № НОМЕР_3 ; ключ від сейфу (верхнього); предмети, схожі на патрони кал. 9 мм. у кількості 84 штуки; предмети, схожі на патрони кал. 7,62 мм. у кількості 768 штук; куртку сірого кольору; куртку синього кольору; предмети, схожі на пістолет із маркуванням «ПМ РФ 9мм» та магазин iз маркуванням « НОМЕР_4 ». Залишено на зберігання в Лівівській філії ПАТ КБ «ПриватБанк» ювелірні вироби із металу жовтого кольору, а саме: три перстня, ланцюжок та чотири (дві пари) сережки; банкноти номіналом 100 доларів США в кількості 536 штук до встановлення власника вказаних коштів відповідно до судового рішення, що набрало законної сили.

Вказане майно виявлено і вилучено згідно протоколу обшуку від 07.03.2021 року за наслідками проведення відповідної слідчої дії в кримінальному провадженні № 0000069 від 07 березня 2021 року, та визнано речовими доказами відповідно до постанови від 08.03.2021 року. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 10.03.2021 року на вказане майно накладено арешт.

Як вбачається із листа № 118/02-14 від 30.09.2021 року, приватним нотаріусом Папайло Н.Є. повідомлено, що 17.05.2021 року нею заведена спадкова справа до майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщину після ОСОБА_3 прийняла його рідна сестра ОСОБА_1 . Інші спадкоємці до приватного нотаріуса станом на 30.09.2021 року не зверталися.

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав ОСОБА_1 є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 1/9 частка.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 23.03.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання адвоката Мухи О.І., поданого в інтересах ОСОБА_1 , про часткове зняття арешту у кримінальному провадженні № 0000069 від 07 березня 2021 року, накладеного на грошові кошти у сумі 53600 доларів США, оскільки заявником не надано доказів того, що ОСОБА_1 є власником/володільцем цих коштів. З аналогічних підстав відмовлено у задоволенні чергового клопотання адвоката Мухи О.І., поданого в інтересах ОСОБА_1 , про зняття арешту з коштів, арештованих в рамках кримінального провадження № 0000069, про що постановлено ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 24.05.2021 року у справі №462/1453/21.

Відповідно до акту прийому-передачі майна від 09.03.2021 року ювелірні вироби та валюта, речові докази у кримінальному провадженні № 0000069 від 07 березня 2021 року, передано на зберігання Львівській філії ПАТ КБ «Приватбанк» в особі заступника керівника напрямку по касовій роботі ОСОБА_4 .

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, позивачем не надано належних та допустимих доказів її права власності на ювелірні вироби з металу жовтого кольору, а саме: три перстнi, ланцюжок, чотири шт. (дві пари) сережок та банкноти номіналом 100 (сто) доларів США в кількості 536 (п`ятсот тридцять шість) штук, вилучені 07.03.2021 року під час обшуку в належнiй їй квартирi АДРЕСА_4 на АДРЕСА_5 , які згідно постанови прокурора, залишені на зберіганні у Львівській філії ПАТ КБ «ПриватБанк».

Також, суд першої інстанції правильно зазначив, що твердження позивачки про те, що грошові кошти, отримані нею у зв`язку із продажем квартири у АДРЕСА_3 не знайшли свого підтвердженнята не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки договір купівлі-продажу квартири суду не надано, що унеможливлює встановлення дійсної ціни продажу ОСОБА_1 належної їй квартири та еквівалентності ціни такого продажу розміру коштів, виявлених в ОСОБА_3 під час обшуку. Крім цього, слід звернути увагу і на те, що договір купівлі-продажу укладений у 2004 році.

Крім того, як вбачається із протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 11.03.2021 року у кримінальному провадженні № 0000069 від 07 березня 2021 року, який є сином позивача ОСОБА_1 , останній вказав, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 «не підтримували жодних контактів». Із допиту свідка ОСОБА_6 від 11.03.2021 року, яка є дочкою позивача ОСОБА_1 , слідує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 «взагалі не підтримували жодних контактів». Таким чином наведене спростовує доводи позивача про можливість передачі нею на зберігання ОСОБА_3 ювелірних виробів та грошових коштів.

Також, судом правильно встановлено, що позивачем не подано жодних доказів, які б свідчили про звернення ОСОБА_1 до Франківської окружної прокуратури м. Львова із заявою про повернення їй майна, на яке накладено арешт в кримінальному провадженні № 0000069 від 07 березня 2021 року і заперечення вказаним органом прокуратури права позивача на таке майно.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що як вбачається із матеріалів справи прокуратура не є належним відповідачем у даній справі, оскілки не претендує на набуття у власність спірних предметів та грошових коштів. Належними відповідачами у спорі про визнання права власності повинні б були бути залучені особи, які можуть претендувати на спірне майно, зокрема, цивільна дружина загиблого ОСОБА_7 про яку вказує Львівська обласна прокуратура, а також державні органи, які покликані здійснювати конфіскацію, звернення в дохід держави спірних предметів та коштів.

Враховуючи вищенаведене позов не підлягав до задоволення та суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку із недоведеністю позивачем права власності на ювелірні вироби та грошові кошти, а також наявності підстав, наведених у позовній заяві, для такого визнання.

Зважаючи на вказане, доводи скарги слід вважати безпідставними, а саму скаргу слід залишити без задоволення, рішення ж суду, як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 05 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 27 лютого 2024 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра