Справа №717/452/24
Номер провадження 2/717/138/24
УХВАЛА
про передачу справи на розгляд іншому суду
23.02.2024 року селище Кельменці
Суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області Телешман О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до Кельменецького районного суду Чернівецької області із позовною заявою про визнання заповіту недійсним, відповідно до якого спадкодавець ОСОБА_4 склала заповіт на ім`я відповідачів на все своє майно, в тому числі на квартиру під номером АДРЕСА_1 .
Так, відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Виходячи зі змісту положень частин 1 - 3 статті 202 ЦК України заповіт за своєю правовою природою є одностороннім правочином - дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із абз.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини, якщо у книзі шостій ЦК України немає відповідного правила.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачка звернулася до Кельменецького районного суду Чернівецької області з позовом до відповідачів про визнання недійсним заповіту своєї тітки на все своє майно на ім`я відповідачів, в той час, як тітка склала на неї заповіт 04.02.2010 року, яким заповіла їй квартиру під номером АДРЕСА_1 . При цьому позов заявлений з тих підстав, що спірний заповіт є недійсним, оскільки заповідач склала його не за своїм волевиявленням, тобто волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його внутрішній волі, тому в даному випадку залишається чинним заповіт від 04.02.2010 року, яким заповідач заповіла позивачу квартиру під номером АДРЕСА_1 .
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами у даній справі виник саме з приводу визнання недійсним заповіту, яким ОСОБА_4 заповідала все своє майно відповідачам, в тому числі і нерухоме майно - квартиру під номером АДРЕСА_1 , а тому підсудність даної справи визначається за правилом виключної підсудності.
В позовній заяві відсутні відомості про інше нерухоме майно, з приводу якого був вчинений спірний заповіт та в якому було б зазначено інше нерухоме майно, вартість якого є вищою за вартість квартири під номером АДРЕСА_1 і місцезнаходження якого було б межах територіальної юрисдикції Кельменецького районного суду Чернівецької області.
Згідно з роз`ясненнями, які викладені у пунктах 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.
Згідно з пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна та застосування наслідків недійсності пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Кваліфікація об`єктів як нерухомого майна здійснюється відповідно до статей 181, 190 та 191 ЦК.
Виходячи з аналізу зазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, а також до позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема, щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів (правочинів) щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно, тощо.
Віднесення позовів до виключної підсудності здійснюється, виходячи із критерію їх виникнення з приводу нерухомого майна, навіть коли вимоги не заявлені безпосередньо відносно самого нерухомого майна.
Поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майном», а тому правило вищевказаних норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.
Отже, зважаючи на предмет спору та характер спірних правовідносин, вважаю, що до даної позовної заяви мають бути застосовані правила виключної підсудності і вона має розглядатися судом за місцем знаходження нерухомого майна.
Згідно з ч. 1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
Відповідно до ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Враховуючи викладене вище, вважаю, що справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним територіально не підсудна Кельменецькому районному суду Чернівецької області, тому її слід передати на розгляд Шевченківського районного суду міста Чернівці для вирішення питання про можливість відкриття провадження в даній справі.
Враховуючи викладене вище, керуючись ст. 30,31 ЦПК України, суддя, -
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передати на розгляд Шевченківського районного суду міста Чернівці для вирішення питання про можливість відкриття провадження в даній справі.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Повне судове рішення складено 23.02.2024 року.
Суддя