Справа № 630/563/23
Провадження № 4-с/630/2/24
УХВАЛА

30 січня 2024 року м. Люботин

Суддя Люботинського міського суду Харківської області Малихін О.О., розглянувши матеріали за скаргою стягувача ОСОБА_1 , заінтересована особа: Харківський ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на дії та органу державної виконавчої служби, -

встановив:

Стягувач ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою від 24 січня 2024 року, в якій просить наступне:

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Харківського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пазія С.А. в частині скасування постанови від 16 листопада 2023 року про відкриття виконавчого провадження № 73343607;

Скасувати постанову державного виконавця Харківського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пазія С.А. про завершення виконавчого провадження;

Поновити виконавче провадження № 73343607;

Визнати неправомірною та злочинною діяльність Харківського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в частині халатного та упередженого ставлення до своїх посадових обов`язків в рамках відкритого виконавчого провадження та злочинних дій щодо підробки заяви про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування поданої скарги стягувач ОСОБА_1 вказала, що 31 жовтня 2023 року Люботинським міським судому Харківської області в справі № 630/563/23 було ухвалене рішення про задоволення її позовних вимог до ОСОБА_2 та збільшено розмір аліментів, визначених до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 судовим наказом № 630/413/18 від 09 серпня 2018 року, виданим Люботинським міським судом Харківської області. Цим же рішенням ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття; та припинити стягнення аліментів за судовим наказом № 630/413/18 від 09 серпня 2018 року, виданим Люботинським міським судом Харківської області, згідно якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказане рішення допущено до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На виконання рішення суду стягувачем був отриманий виконавчий лист, виданий судом 14 листопада 2023 року, та вже 15 листопада 2023 року цей виконавчий лист був пред`явлений представником стягувача для примусового виконання до Харківського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції разом із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Далі стягувач ОСОБА_1 на обґрунтування скарги вказала те, що вже 16 листопада 2023 року державним виконавцем Харківського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пазієм Сергієм Андрійовичем була винесена про відкриття виконавчого провадження № 73343607 з примусового виконання виконавчого листа № 630/563/23 від 14 листопада 2023 року. Але вже 23 листопада 2023 року державним виконавцем Пазієм С.А. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 73343607, а стан виконавчого документу позначений як «Виконаний». Про закінчення виконавчого провадження вона як стягував дізналася 27 грудня 2023 року, коли побачила інформаціє про це в особистому кабінеті АСВП, хоча копії постанови так і не отримала. Як з`ясувалось, за 7 днів, протягом яких тривало виконавче провадження, державний виконавець самостійно визначив, що боржник повинен сплатити аліменти в сумі 3344,50 грн. і що така сума буде достатньою для виконання рішення суду. Але такі дії державним виконавцем були здійснені без належної перевірки майнового стану боржника ОСОБА_2 , який у ІІІ кварталі 2023 року мав дохід у розмірі 186877,16 грн., тобто вчинені в порушення вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». Не погодившись з діями державного виконавця, нею, ОСОБА_1 , була подана скарга до начальника Харківського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на незаконні дії державного виконавця Пазія С.А, вчинені ним у виконавчому провадженні № 73343607. Але на таку скаргу начальником відділу ДВС була надана відповідь від 15 січня 2024 року про те, що постанова винесена державним виконавцем незаконно, оскільки судове рішення не набрало законної сили.

Ознайомившись зі скаргою, приходжу до висновку про необхідність залишення її без руху з наступних підстав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У п.п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» судам роз`яснено, що скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК України та містити відомості, перелічені у ч. 4 ст. 74 Закону «Про виконавче провадження»; учасник виконавчого провадження, який звернувся до суду з заявою, бере участь у її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, - як заінтересовані особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Натомість, подана скарга не відповідає вимогам ст.ст. 175 ЦПК України та ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

В тексті скарги стягувач ОСОБА_1 викладає обставини, якими обґрунтовує свою незгоду з діями державного виконавця Пазія С.А. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та тими діями, які були вчиненні державним виконавцем в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження». З іншого боку стягувач зазначає, що державним виконавцем Пазієм С.Є. порушено вимоги ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», яка покладає на виконавця обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Але з такого викладу тексту скарги залишається незрозумілим, які саме дії у виконавчому провадженні № 73343607 державним виконавцем Пазієм С.А. були вчиненні неправомірно, адже невиконання певного обов`язку посадовою особою фактично є допущеною нею неправомірною бездіяльністю.

Спосіб викладу обставин скарги вказівка про вчинені державним виконавцем неправомірні дії може вказувати на тлумачення стягувачем таких дій як порушення державним виконавцем вимог ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», яка наділяє виконавця правом вчиняти під час здійснення виконавчого провадження.

До того ж, з огляду на відсутність конкретизації обставин того, в чому саме полягає неправомірність дій державного виконавця Пазія С.А., залишається незрозумілим, на обґрунтування якої саме вимоги скарги стягувачем зазначені вказані вище обставини.

Іншим недоліком скарги є те, що вимога про скасування постанови державного виконавця Пазія С.А. про завершення виконавчого провадження викладена всупереч положенню Закону України «Про виконавче провадження», в якому відсутні норми, які регламентують порядок винесення виконавцем постанови про завершення виконавчого провадження. Натомість цим Законом передбачені підстави винесення виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження або постанови про повернення виконавчого документа стягувачу. Тому незрозуміло, яке саме рішення держаного виконавця оскаржується стягувачем.

Разом з цим, стягувачем заявлено вимогу про визнання неправомірною діяльності державного виконавця Пазія С.А. щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 16 листопада 2023 року. Але в тексті такої вимоги не зазначено вид і час вчинення державним виконавцем таких дій, а тим більше якщо такі дії виражені у формі рішення; та безпосередньо в тексті скарги відсутній виклад обставин, яким стягувач обґрунтовує свою вимогу, і не зазначено докази, які це підтверджують.

Також не можна залишити без уваги той суттєвий недолік скарги, що в ній в якості заінтересованої особи зазначено лише орган державної виконавчої служби, хоча стягувач володіє інформацією про посадову особу, рішення і дії якої нею фактично оскаржуються у поданій скарзі. Це свідчить про недотримання стягувачем вимог ЦПК України в частині форми та змісту скарги, оскільки така скарга подається стороною виконавчого провадження саме уразі незгоди з рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.

У визначенні належного суб`єкта оскарження стягувачу слід виходити з того, чи дії чи рішення порушено її права, так як у скарзі містяться посилання не лише на діяльність державного виконавця, а на діяльність начальника Харківського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Виявлені недоліки скарги перешкоджають суду здійснити належну підготовку справи до її розгляду в судовому засіданні з огляду на принцип диспозитивності, закріплений в ст. 13 ЦПК України.

Суддя, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

Для приведення скарги у відповідність до вимог ст. 175 ЦПК України стягувачу ОСОБА_1 слід подати заяву про усунення недоліків, в якій:

зазначити відомості про посадову особу Харківського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, чи рішення та дії оскаржуються;

зазначити обставини, якими обґрунтовується викладена у скарзі вимога під № 1, та докази, що підтверджують вказані обставини;

зазначити, які саме дії під час примусового виконання рішення були вчинені державним виконавцем Пазієм С.А. неправомірно та яка такими діями порушена норма закону;

уточнити вид і дату винесення державним виконавцем постанови, щодо оскарження якої заявлено у скарзі вимогу під № 2.

Заяву про усунення недоліків слід подати з дотриманням вимог ст. 177 ЦПК України.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу стягувача ОСОБА_1 , заінтересована особа: Харківський ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на дії та органу державної виконавчої служби - залишити без руху.

Повідомити про це стягувача ОСОБА_1 та надати строк у десять днів з часу отримання ухвали для усунення недоліків, та роз`яснити, що у разі неусунення недоліків, а також неподання про це відповідних документів, скарга вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Малихін

Повний текст ухвали

складений 05 лютого 2024 року.