Справа №731/85/24
Провадження №2/731/72/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2024 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Тарасенко Д.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Біляєвої Я.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №1 Варвинського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання недійсним та скасування рішення, визнання поновленим договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, відповідно до вимог якого просить суд:

- визнати недійсним та скасувати рішення Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області 46 сесії восьмого скликання від 19 жовтня 2023 року №256 «Про припинення дії договору оренди землі»;

- визнати поновленим до 23 листопада 2024 року договір оренди землі від 23 листопада 2016 року, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області та ОСОБА_1 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 9,1411 га, кадастровий №:02:000:0564, для внесення товарного сільськогосподарського виробництва;

- здійснити розподіл судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 23 листопада 2016 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області та переможцем земельних торгів ОСОБА_1 було укладено Договір оренди землі. Згідно умов вказаного договору орендодавець надав позивачу у строкове платне користування земельну ділянку, площею 9,1411 га, що розташована за межами населеного пункту на території Макіївської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, кадастровий №:02:000:0564, строком на 7 (сім) років. Право оренди було зареєстроване у встановленому законом порядку 08 грудня 2016 року.

У 2020 році, на підставі Наказу ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області №11-ОТГ від 04 грудня 2020 року «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою перейшли до Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області.

Позивач, як орендар, належним чином добросовісно виконував умови договору оренди. Заборгованість по сплаті оренди відсутня.

19 жовтня 2023 року Варвинська селища рада Прилуцького району Чернігівської області на засіданні 46 сесії восьмого скликання прийняла рішення №256 «Про припинення дії договору оренди землі», яким припинила дію вищевказаного договору оренди землі від 23 листопада 2016 року, з підстав закінчення строку на який його було укладено.

Позивач вважає, що зазначені дії відповідача не відповідають вимогами чинного законодавства, оскільки станом на 23 листопада 2023 року в Україні діяв правовий режим воєнного стану. У зв`язку з цим, у силу дії п. 27 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України під час дії воєнного стану, вважає, що строк користування спірною земельною ділянкою, який закінчився 23 листопада 2023 року, підлягав відповідному поновленню строком на 1 (один) рік. Тому, на переконання позивача, відповідач, приймаючи рішення про припинення діючого договору оренди, в односторонньому порядку відмовився від його необхідного виконання, що є неприпустимим.

Таким чином, зважаючи на неможливість вирішення вказаного спору у добровільному порядку позивач був вимушений звернутися до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 14 лютого 2024 року цивільну справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено до підготовчого судового засідання на 11 березня 2024 року.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 14 лютого 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення вказаного позову було відмовлено.

27 лютого 2024 року від представника відповідача - голови Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області Саверської-Лихошви В.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 44-46), відповідно до змісту якого заявлені позивачем ОСОБА_1 вимоги не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні. Відповідач не заперечує щодо факту укладення з позивачем спірного Договору оренди про оплатне користування земельною ділянкою, площею 9,1411 га, що розташована за межами населеного пункту на території Макіївської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, кадастровий №:02:000:0564, строком на 7 (сім) років. З підстав закінчення строку на який було укладено вказаний Договір, 19 жовтня 2023 року Варвинська селища рада Прилуцького району Чернігівської області на засіданні 46 сесії восьмого скликання прийняла рішення №256 «Про припинення дії договору оренди землі», яким припинила дію вищевказаного договору оренди землі від 23 листопада 2016 року. Наголосили, що закінчення строку дії договору оренди спричинює усталені та законодавчо визначені наслідки, зокрема, припиняються права та обов`язки, що випливають із договору, за винятком тих, які продовжують існувати після закінчення договірних відносин. При цьому, на переконання сторони відповідача твердження заявлені у позовній заяві про автоматичну пролонгацію дії вказаного договору, з посиланням на п. 27 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України, не заслуговують на увагу, адже аналізуючи положення ЗК України, та хронологію внесення відповідних змін, договори оренди земельної ділянки були поновлені на один рік без волевиявлення сторін договору, строк яких сплинув виключно у період із 07 квітня 2022 року до 19 листопада 2022 року. У зв`язку з цим, у даному випадку, оскільки термін дії спірного договору було установлено поза межами обумовленого вище періоду, то положення щодо можливості його автоматичної пролонгації не розповсюджується на дію спірного Договору. Таким чином, на переконання відповідача прийняті ними рішення про припинення спірного договору оренди землі, у зв`язку із закінченням строку на який його було укладено, є правомірні, оскільки відповідають встановленим законом вимогам. Додатково зазначивши, що у межах розумної та добросовісної поведінки орган місцевого самоврядування, як орендодавець, що представляє власника у спірних правовідносинах, має право відмовити орендарю в укладенні договору, повідомивши його про наявність належних підстав для цього, зокрема про рішення орендодавця, як власника, більш розумно розпорядитися землею, що не виключає можливість виставити право оренди на відповідні торги.

Ухвалою суду від 11 березня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05 квітня 2024 року.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Маркович А.Ю. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні, надавши обґрунтування аналогічні змісту позову. Додатково звернули увагу суду, що оспорювань рішення ОМС було винесено до закінчення договору оренди, а акту повернення предмету оренди не підписано, крім того, позивач сплатив орендну плату за період, на який він вважає продовженим договір. Також, позивач вказав, що до закінчення договору оренди і в подальшому він вільно користувався земельною ділянкою без будь-яких перешкод.

Представник відповідача Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області Біляєва Я.В. у судовому засідання щодо заявлених позивачем вимог категорично заперечила та наполягала на відмові у задоволенні вказаного позову. Додатково вказала, що рішення про відмову у поновленні договору оренди на підставі переважного права, не є предметом розгляду даної справи, та позивачами не оспорюється. Після сплати коштів за оренду, позивача було повідомлено про помилкову сплату, та запропоновано повернути ці кошти. Оскаржуване рішення ради дійсно не мало вказівки на дату припинення договору, однак, за суттю передбачало дотримання визначеної у договорі кінцевої дати оренди, і позивач вільно користувався земельною ділянкою без будь-яких перешкод.

З`ясувавши позиції сторін та Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Судом встановлено та сторонами по справі не оспорюється, що 23 листопада 2016 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області, в особі начальника Відділу Держгеокадастру у Варвинському районі Чернігівської області Ігнатенка Євгенія Олександровича, як орендодавцем, та ОСОБА_1 , як орендарем, було укладено Договір оренди землі, що доводиться його копією(а.с. 15-17).

Відповідно до умов вказаного договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту на території Макіївської сільської ради Варвинського району Чернігівської області (п. 1.1. Договору).

В оренду була передана земельна ділянка сільськогосподарського призначення, загальною площею 9,1411 га, кадастровий номер №:02:000:0564. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 36 813, 98 грн. Строк дії договору 7 (сім) років. Орендна плата складає 3 004 грн. Право оренди земельної ділянки виникає у орендаря з моменту його державної реєстрації відповідно до закону (п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.5, 3.1, 3.2, 4.2.1 Договору.

Аналогічним чином, 23 листопада 2016 року між сторонами Договору також були підписані Акт приймання-передачі об`єкта оренди (а.с. 17 зворот) та акт встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с. 18).

08 грудня 2016 року державним реєстратором Варвинської районної державної адміністрації Козловою О.А. було зареєстроване право оренди вказаної земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, свідченням чого є відповідний витяг з реєстру від 13 грудня 2016 року №75681908 (а.с. 23).

Суд зважає, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

За приписами ч. 1 ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (стаття 14 Закону України «Про оренду землі»).

За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Таким чином, судом встановлено факт підписання сторонами зазначеного Договору, що фактично не спростовано та не оспорюється сторонами. За таких обставин, суд констатує, що між ОСОБА_1 та Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області виникли договірні відносини, оскільки між ними було укладено Договір оренди землі, зокрема земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 9,1411 га, кадастровий номер №:02:000:0564, який відповідає встановленій законом формі та містить необхідні істотні умови притаманні даній категорії договорів, у розумінні ст. 15 Закону України «Про оренду землі».

Як вбачається з копії Наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №11-ОТГ від 04 грудня 2020 року (а.с. 26), Варвинській селищній раді Варвинського району Чернігівської області було передану у комунальну власність Варвинської територіальної громади земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 3 722,8007 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Варвинської територіальної громади Варвинського району Чернігівської області, згідно акту приймання-передачі земельної ділянки (а.с. 27, 28-29), до складу яких була включена під порядковим №31 земельна ділянка сільськогосподарського призначення, загальною площею 9,1411 га, кадастровий номер №:02:000:0564, яка і є предметом вищевказаного договору оренди.

У зв`язку з цим, беручи до уваги, що на підставі Постанови Верховної ради України №3650 «Про утворення та ліквідацію районів» від 26 липня 2020 року Варвинський район було ліквідовано, а до складу Прилуцького району (з адміністративним центром у місті Прилуки) було включено території Варвинської селищної громади, саме Варвинська селищна рада Прилуцького району Чернігівської області є правонаступником Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області та відповідно є розпорядником земель комунальної власності, які містяться на території Варвинської територіальної громади.

Суд зважає, що Договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено (ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі»).

Серед переліку підстав для припинення вищевказаного Договору відповідно до п. 12.2, визначено: закінчення строку, на який його було укладено.

21 березня 2023 року ОСОБА_1 , маючи намір скористатися переважним правом на оренду вищевказаної земельної ділянки, передбаченим п. 3.3. Договору, звернувся до голови Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області з листом повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки, додавши відповідний проект Договору оренди, підписаний орендарем (а.с. 47, 48-53).

За результатами розгляду вказаного повідомлення 39 сесією 8 скликання Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області 20 квітня 2023 року було прийнято рішення №97, яким було вирішено відмовити ОСОБА_1 у поновленні договору оренди землі, укладеного 23 листопада 2016 року між ним та ГУ Держеокадастру у Чернігівській області щодо спірної земельної ділянки. Також, вирішено виставити вказану земельну ділянку на електронні земельні торги для передачі в користування на умовах оренди (а.с. 54). Про прийняття зазначеного рішення ОСОБА_1 було повідомлено 26 квітня 2023 року, свідченням чого є його підпис. Суд зважає, що предметом оскарження вказане рішення селищної ради не є.

У подальшому, рішенням 46 сесії 8 скликання Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області від 19 жовтня 2023 року №256 було припинено дію Договору оренди землі від 23 липня 2016 року, укладеним між ОСОБА_1 та ГУ Держеокадастру у Чернігівській області щодо спірної земельної ділянки (а.с. 56).

Організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності до 01 лютого 2020 регулювались Законом України «Про оренду державного та комунального майна» №2269-ХІІ від 10 квітня 1992 року.

27 грудня 2019 року набрав чинності новий Закон України «Про оренду державного та комунального майна» №157-ІХ від 03 жовтня 2019 (введено в дію 01 лютого 2020 року).

У відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передача в оренду майна, що перебуває у комунальній власності, здійснюється органами місцевого самоврядування відповідно до вимог цього Закону.

Разом з цим, відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, визначено, що договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 01 липня 2020 року.

Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.

Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Таким чином, договори оренди комунального майна, строк користування за якими сплив до 01 липня 2020 року, застосовуються умови та порядок пролонгації, які існували до моменту введення в дію Закону №157-ІХ від 03 жовтня 2019 року. Та якщо строк користування сплив після вказаної дати - договори продовжуються у визначеному наведеним Законом порядку.

Враховуючи встановлені судом обставини, щодо продовження строку дії договору оренди укладеного з позивачем, строк користування майном за цим договором спливав після набрання законної сили Законом України «Про оренду державного та комунального майна» №157-ІХ від 03 жовтня 2019 року, а тому у розумінні вимог вказаного закону та ЗК України подальша передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення відповідних земельних торгів.

У зв`язку з цим, пролонгація вказаного Договору оренди не була можливою та відповідно до статті 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендодавець зобов`язується розмістити в ЕТС оголошення про передачу майна в оренду та провести процедуру аукціону на право оренди майна або передати об`єкт в оренду без проведення аукціону.

При цьому, позивачу гарантовано право здійснити заходи щодо прийняття ним участі у електронних аукціонах на продовження, так і на укладення договору оренди, що є свідченням відсутності порушення переважного права позивача на продовження договору оренди.

Суд також вважає безпідставними доводи позивача, в тій частині, що оскаржуване рішення відповідача було прийнято до закінчення строку дії договору, зважаючи на його логічне тлумачення. Більш того, сторонами підтверджено, що орендар вільно користувався об`єктом оренди до зазначеної у договорі дати, відтак, порушень позивача в цій частині немає.

Щодо аргументу позивача про те, що дія спірного договору оренди була пролонгована строком на один рік на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24 березня 2022 року №2145-ІХ, слід зазначити наступне.

Відповідно до доповнених пунктів 27 і 28 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, які набрали чинності 07 квітня 2022 року встановлено, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: 1) вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану, щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення: а) державної, комунальної власності, невитребуваних, нерозподілених земельних ділянок, а також земельних ділянок, що залишилися у колективній власності і були передані в оренду органами місцевого самоврядування; б) приватної власності.

Законом України від 09 жовтня 2022 року № 2698-IX, який набрав чинності 19 листопада 2022 року, абзац перший підпункту 1 пункту 27 після слів «воєнного стану» доповнено словами «до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель» (тобто цим Законом).

Аналіз наведених положень ЗК України дає підстави для висновку, що у період із 07 квітня 2022 року до 19 листопада 2022 року договори оренди земельної ділянки були поновлені на один рік без волевиявлення сторін договору, строк яких сплинув у цей проміжок часу.

Вказане узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у цивільній справі №563/376/22 (провадження №61-47ск23).

Тобто на всі договори оренди, у яких строк оренди закінчується з 19 листопада 2022 року більше не поширюється норма про їх автопролонгацію на один рік, отже їх припинення відбувається в загальному порядку.

Таким чином, враховуючи, що строк дії спірного Договору оренди земельної ділянки від 23 листопада 2016 року, який укладений між сторонами по справі закінчився вже за спливом 19 листопада 2022 року, тому норми Закону №2145-ІХ, який набрав чинності 07 квітня 2022 року, не поширюється на вказаний Договір оренди земельної ділянки.

У зв`язку з цим, правові підстави щодо визнання спірного Договору оренди землі поновленим до 23 листопада 2024 року, у розумінні Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24 березня 2022 року №2145-ІХ, відсутні та не можуть бути задоволені судом.

Отже, обґрунтування сторони позивача про те, що оспорюване рішення 46 сесії восьмого скликання Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області від 19 жовтня 2023 року №256 «Про припинення дії договору оренди землі» є недійсним та підлягає скасуванню, оскільки таке видане в порушенням прав позивача, не знайшли свого підтвердження, адже вказане рішення не позбавляє останнього можливості реалізувати гарантоване законодавством право на можливість прийняття ним участі у відповідних електронних аукціонах на продовження, так і на укладення договору оренди.

У зв`язку з цим, оцінивши всі доводи, заперечення учасників судового процесу, надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку з фактичними обставинами справи, суд не встановив порушення прав позивача, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог - відсутні.

Відтак, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у разі відмови у позові судові витрати по справі покладаються на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. 141, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області (; юридична адреса: вул. Шевченка, 38, смт Варва Прилуцького району Чернігівської області, 17600) про визнання недійсним та скасування рішення, визнання поновленим договору оренди землі, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 08 квітня 2024.

Суддя А.І.Савенко