РІШЕННЯ

іменем України

23 лютого 2024 рокуСправа №451/1319/23
Провадження № 2/451/51/24

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Федорук І.Б.

з участю позивача, представника позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Радехові в залі суду цивільну справу №451/1319/23 за позовом ОСОБА_2 до Радехівської міської ради Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування,

у с т а н о в и в:

14 вересня 2023 року адвокат АО «Галицька правнича група» Марків Назар Васильович в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Радехівської міської ради Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування.

В позовній заяві з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог зазначив, що з метою оформити спадщину на все спадкове майно після смерті своєї тітки - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 звернувся до Державного нотаріуса Радехівської державної нотаріальної контори, проте йому було відмовлено в оформленні спадщини у зв`язку з тим, що Державний акт на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №060506, виданий 28 березня 2000 року №130, зареєстрований Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №8375, тобто після смерті спадкодавця, а відповідно до ст. 9 Цивільного кодексу УРСР, що був чинним на той час, правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється зі смертю. З огляду на вищезазначене позивач не зміг реалізувати свої спадкові права у позасудовому порядку, а тому він змушений звернутися з позовом до суду. Отож, просить суд: установити факт, що має юридичне значення, а саме: факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на утриманні своєї тітки ОСОБА_3 з січня 1998 року до дня її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 ; установити факт, що має юридичне значення, а саме: факт прийняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщини після смерті своєї тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном; визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,3347 га, кадастровий номер: :04:000:1406; земельну ділянку, загальною площею 1,0495 га, кадастровий номер: :03:000:1626, та земельну ділянку загальною площею 0,5111 га, кадастровий номер: :04:000:1405 в порядку спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що належали їй відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ № 060506, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 8375 від 4 квітня 2000 року (а.с.3-12, 64-75, 80-82).

14 вересня 2023 року, автоматизованою системою документообігу суду Д-3, судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.42).

Ухвалою суду від 14 вересня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.1-2).

22 січня 2024 року ухвалою підготовчого засідання закрито підготовче судове засідання.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в уточненій позовній заяві.

Представник відповідача Радехівської міської ради подав через канцелярію суду заяву у якій позовні вимоги визнає та просить розгляд справи проводити у його відсутності (а.с.91).

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що померла ОСОБА_3 більше року до дня її смерті утримувала та забезпечувала всім необхідним ОСОБА_2 , її допомога була основним джерелом засобів для існування позивача, оскільки він не працював, вони проживали разом за однією адресою та вели спільне господарство. Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_2 продовжував доглядати за господарством та земельною ділянкою ( а. с. 93)..

Вислухавши пояснення представника позивача, покази свідка, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд установив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла рідна тітка ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , у віці 89 років в селі Розжалів Радехівського району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис за № 13, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті №7 від 25 листопада 2022 року (а.с.15).

Згідно зі свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим повторно 19 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області, ОСОБА_5 (мама позивача) померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 81 рік в селі Розжалів Радехівського району Львівської області (а.с.16).

Відповідно до довідки № 0-61 від 8 грудня 2022 року, виданої Центральним державним історичним архівом України, м. Львів, метричні книги греко-католицької парафії с. Розжалів, повіт Сокаль із записами про народження за 1911 р. на зберігання до архіву не надходили, тому виявити інформацію про народження ОСОБА_3 , 1911 р.н. неможливо (а.с.17).

З довідки № 0-62 від 8 грудня 2022 року, виданої Центральним державним історичним архівом України, м. Львів, видно, що метричні книги греко-католицької парафії с. Розжалів, повіт Сокаль із записами про народження за 1913 р. на зберігання до архіву не надходили, тому виявити інформацію про народження ОСОБА_6 , 1913 р.н. неможливо (а.с.18).

Відповідно до довідки № 0-14 від 10 квітня 2015 року, виданої Центральним державним історичним архівом України, м. Львів, у документах архіву, фонд 201 «Греко-католицька митрополична консисторія, м. Львів» у метричній книзі греко-католицької парафії церкви с. Розжалів повіт Сокаль, Львівського воєводства зі записами про одруження за 1876-1938 рр. виявлено запис про одруження під № 4 від 1 червня 1935 р. Наречений: ОСОБА_7 , син ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , греко-католицького віросповідання, ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 . Наречена: ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) дочка ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , греко-католицького віросповідання, ІНФОРМАЦІЯ_5 АДРЕСА_2 (а.с.19).

Згідно зі свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 від 7 квітня 1948 року, виданого Радехівським Райбюро ЗАГС, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що зроблено відповідний актовий запис №7 від 7 квітня 1948 року. У відомостях батьки зазначено: батько - ОСОБА_14 , мати - ОСОБА_5 . Місце народження: село Розжалів, Радехівський район, Львівська область (а.с.20).

З довідки № 47 від 27 квітня 2023 року, виданої старостою сіл Андріївка, Розжалів Радехівської міської ради Львівської області, видно, що померла гр. ОСОБА_5 1913 року народження, постійно до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 була зареєстрована та проживала в селі Розжалів Радехівського району Львівської області. Разом з померлою на день її смерті була зареєстрована та проживала її сестра: ОСОБА_3 1910 р.н. - сестра (померла ІНФОРМАЦІЯ_8 ). На день смерті ОСОБА_3 зареєстрованих осіб не було. Довідка складена на основі погосподарських книжок, які зберігаються в архіві Розжалівського старостинського округу (а.с.21).

З огляду на вищезазначене, на момент смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , разом з нею на момент смерті зареєстрованих осіб не було.

Після її смерті спадкодавця відкрилася спадщина та залишилось таке спадкове майно: земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,8953 га, на території Розжалівської сільської ради Радехівського району Львівської області, що видно з державного акту на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ № 060506, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 8375 від 4 квітня 2000 року. Відповідно до плану зовнішніх меж земельної ділянки спадкодавцю було передано такі земельні ділянки: земельна ділянка, загальною площею 0,3347 га; земельна ділянка, загальною площею 1,0495 га; земельна ділянка, загальною площею 0,5111 га (а.с.22, 22-зворот).

Згідно з розпорядженням голови Радехівської районної Державної адміністрації Львівської області № 130 від 28 березня 2000 року «Про затвердження проекту передачі земельних часток /паїв/ та видачу державних актів на право приватної власності на землю громадянам с. Корчин, с. Розжалів та с. Андріївка Розжалівської сільської ради», було прийнято такі рішення: 1. Затвердити проект передачі земельних часток /паїв/ у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам с. Розжалів та с. Андріївка Розжалівської сільської ради на площі 1040,17 га, в тому числі ріллі 805,93 га, сінокосів 234,34 га, враховуючи якісну оцінку земель. 2. Розжалівській сільській раді передати в приватну власність громадянам с. Розжалів та с. Андріївка земельні частки /паї/ відповідно до додатку та видати їм Державні акти на право приватної власності на землю (тощо) (а.с.23).

Зі списку осіб с. Розжалів, Розжалівської сільської ради, які мають право на середню земельну частку пай видно, що у такому під порядковим номером 228 зазначена ОСОБА_3 , якій було передано земельні ділянки загальним розміром 1,8953 га, з них 1,3842 га, - рілля та 0,5111 га, - кормові угіддя (а.с.24).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 023 від 26 червня 2023 року, земельній ділянці, загальною площею 0,3347 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Радехівської міської ради Червоноградського (колишнього Радехівського) району, Львівської області, присвоєний кадастровий номер :04:000:1406. Ця земельна ділянка сформована на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ № 060506, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 8375 від 4 квітня 2000 року. Відповідно до витягу № НВ-023 від 23 серпня 2023 року із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером: :04:000:1406, має нормативно грошову оцінку в розмірі - 7379,96 грн (а.с.25-28).

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 25 липня 2023 року видно, що земельній ділянці, загальною площею 1,0495 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Радехівської міської ради Червоноградського (колишнього Радехівського) району, Львівської області, присвоєний кадастровий номер :03:000:1626. Ця земельна ділянка сформована на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ № 060506, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 8375 від 4 квітня 2000 року. Відповідно до витягу № НВ-023 від 23 серпня 2023 року із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, земельна ділянка з кадастровим номером: :03:000:1626, має нормативно грошову оцінку в розмірі 32716,84 грн (а.с.29-32).

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 023 від 22 червня 2023 року, земельній ділянці, загальною площею 0,5111 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Радехівської міської ради Червоноградського (колишнього Радехівського) району, Львівської області, присвоєний кадастровий номер :04:000:1405. Ця земельна ділянка сформована на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ № 060506, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 8375 від 4 квітня 2000 року. Відповідно до витягу № НВ-023 від 23 серпня 2023 року із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, земельна ділянка з кадастровим номером: :04:000:1405, має нормативно грошову оцінку в розмірі - 3086,64 грн (а.с.33-36).

Так, загальна оцінка зазначених земельних ділянок становить 43183,44 грн.

Постановою Радехівської державної нотаріальної контори Львівської області про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25 травня 2023 року № 178/02-31, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, на майно що залишилося після смерті гр. ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки, Державний акт на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №060506, виданий 28 березня 2000 року №130, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №8375, тобто після смерті спадкодавця, а відповідно до ст. 9 Цивільного кодексу УРСР, що був чинним на той час, правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється зі смертю (а.с.37, 37-зворот).

З витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 72601149 від 25 травня 2023 року, виданого Соснівською державною нотаріальною конторою Львівської області, видно, що після смерті ОСОБА_3 , спадкова справа не відкрита (не заведена), жодні документи на спадкове майно не видавалися, тобто у спадковому реєстрі будь-яка інформація відсутня (а.с.38).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому відповідно до вимог ст. 12, 229 ЦПК України ці докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Нормами п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникало відповідно до норм ст. 529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Таким чином на спадкові правовідносини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , поширюються норми ЦК УРСР, оскільки спадщина після її смерті відкрилася до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

На підставі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

З огляду на ст. 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

На підставі ст. 549 ЦК УРСР дії, що свідчать про прийняття спадщини: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: «Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за. наявності інших спадкоємців і спору між ними».

У п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.63.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2 ст.273 ЦПК), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови / встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст.531 Цивільного Кодексу України не менше одного року.

Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Сулу від 22 жовтня 2020 року у справі №210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі №210/2422/16-ц.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 1 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Суб`єктами звернення до суду із заявами про встановлення факту перебування особи на утриманні можуть бути фізичні особи, в яких на підставі чинного законодавства у разі встановлення факту виникає відповідне право, чи їх представники.

Разом з цим, обставина, що ОСОБА_2 перебував на утриманні ОСОБА_3 підтверджується показами свідка, який в судовому засіданні показав, що вона утримувала та забезпечувала позивача всім необхідним, тобто її допомога була основним і постійним джерелом засобів до його існування протягом року до дня її смерті. Факт, що ОСОБА_2 вступив в управління та володіння спадковим майном також знайшло своє підтвердження у судовому засіданні.

Відтак, на підставі ст. 531 ЦК УРСР, ст. 549 ЦК УРСР спадкоємцем за законом до майна померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 , оскільки він перебував на утриманні померлої тітки більше ніж один рік до дня смерті та вступив в управління та володіння майном.

Перешкодою в реалізації законних прав та інтересів позивача, є те, що він позбавлений у позасудовому порядку оформити спадщину на спірні земельні ділянки, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю, серії IV-ЛВ №060506 від 04.04.2000, зареєстрований за №8375, тобто після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

За правилами статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Положення ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна (частина друга статті 1299 ЦК України).

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд робить висновки, що позовні вимоги сторони щодо встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

У зв`язку з клопотанням позивача, суд не вирішує питання розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 19, 81, 82, 89, 141, 206, 211, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 315, 354 ЦПК України; ст. 524, 525, 526, 534, 549 ЦК УРСР, ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1223, 1258, 1262, 1268, 1269, 1299 ЦК України; ст. 81, 131 ЗК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_2 задовольнити.

Установити факт, що має юридичне значення, а саме: факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на утриманні своєї тітки ОСОБА_3 з січня 1998 року до дня її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

Установити факт, що має юридичне значення, а саме: факт прийняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщини після смерті своєї тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном;

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,3347 га, кадастровий номер: :04:000:1406; земельну ділянку, загальною площею 1,0495 га, кадастровий номер: :03:000:1626, та земельну ділянку загальною площею 0,5111 га, кадастровий номер: :04:000:1405 в порядку спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що належали їй відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ № 060506, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 8375 від 04.04.2000.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони та інші учасники у справі.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Представник позивача: адвокат Боровець Микола Васильович, юридична адреса: проспект Юності, 39, село Павлів, Червоноградський район, Львівська область, 80250.

Відповідач: Радехівська міська рада Львівської області, , місцезнаходження: проспект Відродження, 3, місто Радехів, Червоноградський район, Львівська область, 80200.

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 26 лютого 2024 року.