У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2024

Справа № 331/1117/24

Провадження № 6/331/111/2024

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Фісун Н.В., розглянувши заяву

Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», первісний стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», приватний виконавець Малкова Марія Вікторівна, третя особа: ТОВ «Кампсіс Лігал», боржник: ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, шляхом заміни стягувача на його правонаступника,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДебтФорс" звернулося до суд з вказаною заявою, у якій просить суд замінити стягувача ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" на правонаступника ТОВ "Дебт Форс" у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису №17425, вчиненого 14.08.2020 року приватним нотаріусом, яким є ОСОБА_2 про стягнення боргу з боржника ОСОБА_3 на користь ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ".

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що справу необхідно передати на розгляд іншому суду, виходячи з наступного.

Згідно з ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2ст. 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Тобто, питання заміни сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса підлягає розгляду в судах цивільної юрисдикції з урахуванням положень ч. 2ст. 446 ЦПК України, тобто судом за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до ст. 90 Закону України «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з ч. 1ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

За змістом ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», яка має назву "Місце виконання рішення", виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Відповідну правову позицію щодо визначення підсудності розгляду справ за правилами ч. 12ст. 28 ЦПК України з врахуванням положеньст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» висловив Верховний Суд (постанова від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19), вказуючи додатково на те, що місце виконання судового рішення (місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання) та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем є відмінними правовими категоріями та можуть не співпадати.

Згідно відповіді №461495 від 23.02.2024 року, місце реєстрації боржника за виконавчим написом ОСОБА_1 значиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відомостей про місцезнаходження майна ОСОБА_1 або його роботи на території Жовтневого району м. Запоріжжя, які входять до поняття «місце виконання рішення», матеріали заяви не містять, у зв`язку з чим суддя дійшов висновку, що порушено підсудність звернення до суду.

Таким чином порушено підсудність при зверненні до суду, місцем реєстрації боржника ОСОБА_1 , тому справа підсудна Ленінському районному суду м. Запоріжжя.

Положеннями статті 31ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст.32ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За таких обставин, оскільки дана справа не підсудна Жовтневому районному суду м. Запоріжжя, її необхідно передати за підсудністю до Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Керуючись ст. ст.27, 31, 353 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Передати матеріали справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», первісний стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», приватний виконавець Малкова Марія Вікторівна, третя особа: ТОВ «Кампсіс Лігал», боржник: ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, шляхом заміни стягувача на його правонаступника до Ленінського районного суду м.Запоріжжя за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 23.02.2024 року.

Суддя Н.В. Фісун