Справа № 215/5316/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Коноваленка М.І..,

при секретарі Коломійчук К.Ю.,

представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 ,

представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 , звернувся в суд з позовною заявою, яку уточнив 05.12.2022 (т.3 а.с.131-133), та просить провести розподіл спільного сумісного майна подружжя, визнавши за відповідачем ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1 вартістю 341 450грн.. Визнати за позивачем ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_2 вартістю140 104грн.. Визнати за позивачем ОСОБА_3 , право власності на автомобіль марки OPEL модель VIVARO, 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , вартістю 175715,35 грн.. Визнати за позивачем ОСОБА_3 право власності на гараж, розташований у гаражно будівельному кооперативі «Авангард» під №167, блок № НОМЕР_2 розміром 24,9 кв.м., у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, вартістю 89 520грн.. Стягнути з позивача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 різницю вартості майна у розмірі 31944,68грн., а також судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_3 посилається на те, що він з відповідачкою ОСОБА_5 з 27.11.1993 перебували у зареєстрованому шлюбі, за час якого ними нажите вищеперелічене спільне майно у вигляді рухомого та нерухомого майна, яке позивач просить поділити, визначивши обсяг спільного майна подружжя, з дотриманням принципів рівності часток у спільному майні подружжя.

Ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.11.2020 відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку спощеногго позовного провадження

22.12.2020 представник відповідача, адвокат Швець М.В, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_5 , звернулася в суд із зустрічним позовом (т.1 а.с.55-56), який було уточнено 15.01.2021 та 05.12.2022 (т.2 а.с.11-49, 50-60, т.3 а.с.116-118), в якому просить поділити спільне майна подружжя, виділивши ОСОБА_5 у власність квартиру АДРЕСА_1 , вартістю 341 450грн. Визнати за ОСОБА_5 право власності на частки однокімнатної квартири АДРЕСА_2 . Визнати за ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право власності на частку однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 34кв.м., житловою площею 17,2кв.м.. Визнати за ОСОБА_5 право власності на частки гаража, що знаходиться у Дніпропетровській області, м.Кривий Ріг, гаражно - будівельний кооператив «Авангард» у місті Кривому Розі блок, № НОМЕР_2 , гараж № НОМЕР_4 . Визнати за ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право власності на частки гаража, що знаходиться у Дніпропетровській області, м.Кривий Ріг, гаражно - будівельний кооператив «Авангард» у місті Кривому Розі, блок № НОМЕР_2 , гараж № НОМЕР_4 , розміром 4,30 х 5,80м, загальною площею 24,9кв.м.. Визнати за ОСОБА_3 право власності на автомобіль марки OPEL модель VIVARO, 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , вартістю 203216 грн.. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 , суму компенсації частини вартості автомобіля в розмірі 152412грн., а також судові витрати на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_5 посилається на те, що вона з відповідачем ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рога Дніпропетровської області від 19.03.2019 року було розірвано. Фактично шлюбні відносини були припинені у 2016 році, про що зазначено у цьому рішенні. За час перебування в шлюбі у них народилось двоє дітей: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які як і вона є інвалідами з дитинства (обмеження функції ходи). На сьогоднішній день діти зареєстровані і мешкають разом з позивачкою та перебувають на її повному матеріальному утриманні. За час перебування у шлюбі було нажито як особисте майно так і спільне майно подружжя у вигляді рухомого та нерухомого майна, яке позивачка просить поділити, встановивши право особистої приватної власності, та визначити обсяг іншого спільного майна подружжя. Враховуючи вищенаведене, з урахуванням інтересів дітей, які залишені проживати з позивачкою та перебувають на її повному матеріальному утриманні, просить суд задовольнити даний позов та відступити від засади рівності часток подружжя.

22.12.2020 в суд надійшов відзив на первісну позовну заяву (том1 а.с.142-174), в якому відповідач позовні вимог визнає частково, оскільки двокімнатна квартира АДРЕСА_1 є її особитою власністю, так як була нею придбана за власні кошти, які були отримані від продажу належної їй частки у домоволодінні в той же день, коли була придбана спірна квартира, тобто фактично відбувся договір міни. Також, погоджується на визнання права власності за позивачем на квартиру АДРЕСА_1 лише в 1/4 її частки, тому як вона є інвалідом третьої групи з 2014 року по хворобі, внаслідок якої порушені функції ходи, тому є непрацездатною. Спільні діти також визнані інвалідами з дитинства з тим самим діагнозом хвороби. Позивач з 2016 року, після припинення шлюбних відносин, матеріальної допомоги не надавав, хоча як відповідач так і діти потребують постійного лікування. Позивач аліменти сплачував не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість. Крім цього, позивач у 2019 році неодноразово вчиняв домашнє насильство у сім`ї, по відношенню до неї та сина, що було зафіксовано в поліції. З цих самих підтав просить також визнати за позивачем право власності в частки на спірний гараж та автомобіль, компенсувавши частки вартості автомобіля, яка складає 203 216,00грн..

Ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.12.2020 прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву, об`єднано її в одне провадження з основним позовом, та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі.

14.01.2021 в суд надійшла заява про забезпечення зустрічного позову (том 1 а.с.161-166).

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.01.2021 заяву представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_5 адвоката Швець М.В. про забезпечення позову задоволено частково, встановлено заборону відчуження гаража.

18.02.2021 в суд надійшов відзив на зустрічний позов, а також відповідь на відзив від представника позивача ОСОБА_1 (т.2 а.с.61-107), який не погоджуючись з доводами відповідача, щодо придбання спірної двокімнатної кварти за особисті кошти ОСОБА_5 , зазначив, що частка ОСОБА_5 від продажу домовоління, яке перебувало у спільній власності її родини, є значно меншою та у грошовому вимірі на той час складала 4 800 000 крб., тоді як вартість спірної квартири складає 112 000 000крб.. Також ОСОБА_3 з 27.04.2018 по 21.01.2020 перераховув кошти на банківський рахунок ОСОБА_5 на загальну суму 54 954,52грн., при цьому заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.02.2021 року становила 1917грн., яку було погашено 12.02.2021, та відсутня заборгованість за виконавчим провадженням №64053389 у період з 15.11.2019 по 24.01.2020, оскільки ОСОБА_3 08.02.2021 було одноразово сплачено 10 000грн., що вказує на належне виконання батьківського обов`язку ОСОБА_3 в цілому, тому заявлена вимога в частині відступу від рівності часток у майні подружжя є безпідставною.

18.02.2021 та 03.08.2021 представником позивача подано клопотання про виклик свідків, які однакові за своїм змістом (том2 а.с.108,109), та задоволені головуючим в підготовчому засіданні 03.08.2021.

30.03.2021 в суд надійшла відповідь на відзив за зустрічним позовом від представника ОСОБА_2 , яка не погоджуючись з доводами представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , наполягає на визнанні особистою приватною власністю ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1 , тому як спірна квартира була придбана за грошові кошти отримані від продажу належної ОСОБА_5 та її родичам нерухомості, тому ділення часток у спільній сумісній власності ОСОБА_5 та її родичів є припущенням представника відповідача. Також заперечує проти висунутих аргументів щодо надання матеріальної допомоги на утримання дітей (том 2 а.с.127-171).

01.07.2021 представником відповідача подано заяву про приєднання доказів (відеозапису) том 2 а.с.112-115, яка задоволена головуючим в підготовчому засіданні 03.08.2021.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.08.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів.

17.09.2021 до матеріалів справи приєднано відповідь на відзив за зустрічним позовом від 30.03.2021.

Клопотання представника ОСОБА_2 про призначення експертизи від 12.02.2021, а також заяву про приєднання доказів, витрат на правничу допомогу, приєднано до матеріалів справи в підготовчому засіданні 17.09.2021, задоволено клопотання представника ОСОБА_2 про виклик свідків від 17.09.2021. Також головуючим відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача надати відповіді на питання поставлені у первинній позовній заяві (том2 а.с.179-188).

09.12.2021 та 16.02.2022 надійшло клопотання представника ОСОБА_1 про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалами Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 червня 2022 року по вказаній цивільній справі було зупинено провадження, у зв`язку з призначенням по справі судової оціночно-будівельної експертизи та автотоварознавчої експертизи.

11.08.2022 на адресу суда надійшов висновок експерта по результатам проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи по визначенню ринкової вартості №Д15/07/22 від 29.07.2022 по цивільній справі №215/5316/20 (том 3 а.с.23-49).

09.09.2022 року на адресу суда надійшов висновок експерта з питань судової оціночно-будівельної експертизи по визначенню ринкової вартості гаражу №39-22 від 08.09.2022 по цивільній справі №215/5316/20 (том 3 а.с.54-82).

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.09.2022 поновлено провадження у цивільній справі, призначено підготовчий розгляд.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.12.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

17.04.2023 представником позивача подано клопотання про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду (том 3 а.с. 178-179), у задоволенні якого ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.04.2023 відмовлено.

24.08.2023 представником відповідача суду подано заяву про встановлення розміру судових витрат (том 3 а.с.208-224). А також суду надано копію свідоцтва про шлюб, так як відповідач змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

Представник позивача за первісним позовом в залі судового засідання наполягав на заявлених позовних вимогах з підстав зазначених як в самому позові, так і в інших письмових документах, заперечуючи проти заявленого зустрічного позову.

01.02.2024 представником позивача подано суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, на заявлених позовних вимогах за основним позовом наполягають, у задоволенні зустрічних позовних вимог просять відмовити та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та його представника, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останні скористалися своїми процесуальними правами.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази по справі, встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини.

27.11.1993 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб (т.1 а.с.65).

Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т1 а.с.84,85).

На підставі рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.03.2019 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , розірвано (т.1 а.с.68,74-76).

Під час перебування у шлюбі подружжям придбано майно, а саме: квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; квартира АДРЕСА_2 ; гараж, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, гаражно-будівельний кооператив «Авангард», гараж № НОМЕР_5 , блок № НОМЕР_2 ; автомобіль OPEL модель VIVARO, 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований 23.01.2008 року (том 1 а.с. 12-26, 70-73).

Квартира АДРЕСА_1 була придбана ОСОБА_5 07.06.1996 року згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області та зареєстрованого в реєстрі за №1-1472, вартістю 112000000 крб. (т.1 а.с.73). Право власності на вищезазначене майно було зареєстроване за позивачкою у зустрічному позові ОСОБА_5 . Продавцем відповідно до цього догору була ОСОБА_10 .

Згідно договору купівлі продажу від 07.06.1996 зареєстрованому в реєстрі за №1-1474 ОСОБА_5 разом з матір`ю ОСОБА_11 , неповнолітніми сестрами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та бабою ОСОБА_14 , продали належне їм на праві спільної сумісної власності частини жилого будинку з господарчими побудовами за адресою: АДРЕСА_4 ., за 120000000крб.. Покупцем за цим договором також була ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_15 з боку позивача за зустрічним позовом в судовому засіданні пояснила, що приходиться матір`ю ОСОБА_5 , оскільки донька до шлюбу постійно проживала з бабою ОСОБА_14 , яка її виховувала будучи опікуном, а вона мешкала окремо з двома неповнолітніми дітьми від другого шлюбу, то прийняли рішення щодо обміну належного на праві спільної сумісної власності будинку на квартиру на користь доньки ОСОБА_5 .. При укладанні угод у нотаріуса, останній роз`яснив, що доцільніше укласти дві угоди купівлі продажу ніж договір міни. Під час укладання договорів відбувся розрахунок, а саме різниця вартості від продажу квартири та будинку залишилася їй, а власником придбаної квартири стала донька ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_16 з боку позивача за зустрічним позовом, яка приходитья донькою ОСОБА_17 , що встановлено судом, пояснила, що була присутня у нотаріуса коли її матір ОСОБА_17 укладала договори купівлі-продажу належної їй квартири та домоволодіння, належного позивачу ОСОБА_5 та її родині. Різницю між договірною ціною будинку та квартири було передано ОСОБА_5 та її родині, безпосередньо перед підписанням угоди.

Свідок ОСОБА_18 з боку позивача за первісним позовом, яка приходиться матір`ю позивачу ОСОБА_3 , що встановлено судом, пояснила, що надала сину ОСОБА_3 грошові кошти на придбання спірних квартир. Також їй відомо, що частину коштів, відповідачем ОСОБА_5 на придбання обох спірних квартир було отримано внаслідок продажу квартири, отриманої в спадок, та домоволодіння. Також вказує, що позичила позивачу кошти в розмірі 4000 долларів США для придбання останнім автомобілю, також позичала позивачу кошти на придбання гаражу.

Свідок ОСОБА_19 з боку позивача за первісним позовом, яка приходиться рідною сестрою позивача, пояснила, що після реєстрації шлюбу позивач та відповідач проживали разом у домоволодінні належному відповідачу ОСОБА_5 , в якому також мешкала її баба. Після продажу домоволодіння ними було придбано спірну двокімнатну квартиру, частину коштів на її придбання позивачу надавала матір ОСОБА_18 ..

Свідок ОСОБА_20 з боку позивача, яка приходиться дружиною ОСОБА_3 , пояснила, що їй відомо про те, що мати позивача ОСОБА_18 на придбання позивачем автомобіля позичила останньому 4000долларів США.

Відповідно до пункту 1 розділу VII «Прикінцевих положень» Сімейного кодексу України (далі - СК України) зазначений кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01 січня 2004 року.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України), норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності.

З огляду на вищевказані правові норми порядок набуття спільного майна та його правовий режим у цій справі повинен визначатися КпШС України, який був чинним на час набуття спірного нерухомого майна, а поділ майна подружжя має здійснюватися за правилами, передбаченими СК України.

Відповідно до статті 22 КпШС України, який був чинним на час виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку (аналогічні положення містить стаття 60 СК України).

Згідно зі статтею 24 КпШС України майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном.

Відповідно до статті 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним з подружжям під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них.

Згідно з частиною першою статті 29 КпШС України, якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя з покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми.

Аналогічні положення закріплені в статтях 60, 70 СК України, статті 368 ЦК України.

Отже, наведеними нормами права передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю.

Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована.

Якщо ж заява, одного з подружжя, про те, що річ була куплена на її особисті кошти не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною.

Таким чином, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

У пункті 9 постанови від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України»(чинному на дату виникнення спірних правовідносин) Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. При цьому належить виходити з того, що відповідно до статей 22, 25, 27-1 КпШС України спільною сумісною власністю подружжя є нажите ними в період шлюбу рухоме і нерухоме майно, яке може бути об`єктом права приватної власності (крім майна, нажитого кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу).

Отже, виходячи із аналізу зазначених норм вирішуючи спір між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна.

Вищевказане положення закону також кореспондується зі статтею 60 СК України, за якою майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

В результаті досліджених у справі доказів суд вважає, що в результаті одночасного продажу позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_5 за згодою родини частини жилого будинку з господарчими побудовами за адресою: АДРЕСА_4 , виручена сума коштів в розмірі 120000000крб. була достатньою для придбання квартири АДРЕСА_1 , за 112000000 крб., тому суд приходить до висновку що зазначена вище квартира була придбана ОСОБА_5 за особисті кошти, тому вважається її особистою власністю.

22.07.2022 позивач за зустрічним позовом ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_21 та змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, яке видано повторно, серія НОМЕР_6 (том 3 а.с.227).

Відповідно до ч.3 ст.70 СК України, за рішенням суду частка майна дружини може бути збільшена, якщо з нею проживають діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують недостатній для їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (ч. 3 ст. 70 СК України).

Частина друга статті 70 Сімейного Кодексу передбачає, що в окремих випадках суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витратив його на шкоду інтересам сім`ї.

Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 Сімейного Кодексу України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 Сімейного Кодексу України). Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні. Інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дочки, сина або другого з подружжя, що заслуговують на увагу, можуть враховуватися судом при визначенні способу поділу спільного майна в натурі й у тому разі, коли суд не відступив від засади рівності часток.

Таким чином, суд може відступити від засад рівності часток подружжя, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав спільне майно, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розлучення батьків, залишились проживати із матір`ю ОСОБА_5 , яка їх матеріально утримує.

Аліменти - обов`язок утримання, у визначених законом випадках, одним членом сім`ї інших, які потребують цього. Обов`язок по утриманню може виконуватись як в добровільному порядку, так і у примусовому - при виконанні рішення суду про стягнення аліментів.

Тобто для правильного застосування частини третьої статті 70 Сімейного Кодексу України необхідним є встановлення чи є достатніми чи недостатніми аліменти, які отримуються тим з подружжя, з ким залишились проживати діти для їх фізичного і духовного розвитку.

Судовим наказом Тернівського районного судум.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.03.2019 по справі №215/715/19, що набрав законниї сили, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.02.2019 (т.1 а.с.107).

Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 жовтня 2019 року по справі №215/712/19, що набрало законної сили, на користь ОСОБА_6 який продовжує навчатися, стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку(доходу), щомісячно, починаючи з 11.02.2019 до закінчення навчання, тобто до 01.06.2019 (т.1 а.с.108-109).

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 13 липня 2020 року по справі №953/22715/19, що набрало законної сили, на користь ОСОБА_6 , який продовжує навчатися, стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку(доходу), починаючи з 15.11.2019, щомісячно, до закінчення навчання (т.1 а.с. 110-111).

Згідно довідок Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14.12.2020 №219 станом на 10.12.2020 року заборгованість ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 6099006, яка станом на момент звернення в суд з цим позовом становила 7 375, 66грн. Заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_22 , станом на 05.10.2020 року становить 20640,89 грн. (т.1 а.с.116 117).

Згідно довідки до акту огляду МСЕК 12 серії ААБ №592244 від 10.11.2020 позивач за зустрічним позовом ОСОБА_5 є інвалідом третьої групи по загальному захворюванню з ураженням ОРА та перебуває на «Д» обліку (т.1 а.с.76,83).

Відповідно до посвідчення Серії НОМЕР_7 , ОСОБА_6 є інвалідом третьої групи з дитинства (т.1 а.с.84). Згідно медичного висновку №4 від 25.08.2014 потребує соціальної пенсіїї дітям інвалідам та індивідуальної програми реабілітації (т.1 а.с.87-91).

Відповідно до посвідчення Серії НОМЕР_8 , ОСОБА_7 є інвалідом третьої групи з дитинства. Згідно медичного висновку №158 від 11.09.2020 потербує соціальної пенсіїї дітям інвалідам та індивідуальної программи реабілітації (т.1 а.с.82-84).

Згідно наданих позивачкою ОСОБА_5 квитанцій (т.1 а.с.149-158) нею оплачуються комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_5 та по АДРЕСА_3 ; а епікризом №4923/499 з доданими фіскальними чеками (т.1 а.с.88.-10,102-106) підтверджуються витрати на лікування дитини.

Таким чином, суд вважає, що обставинами, які є підставою для відступлення суду від презумпції рівності часток подружжя при вирішенні спору про поділ спільного майна подружжя є факт проживання двох дітей, які потребують постійного лікування, із позивачкою та їх повне перебування на її утриманні, тому доводи позивача щодо погашення заборгованості по аліментам відхиляються, оскілки лише свідчать про нерегулярну їх сплату та недостатність, враховуючи стан здоров`я дітей.

Вартість спірного гаражу, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, гаражно-будівельний кооператив «Авангард», гараж № НОМЕР_5 , блок № НОМЕР_2 , яка згідно висновку експерта з питань судової оціночно будівельної експертизи №39-22 складеного 08.09.2022 на підставі ухвали суду, складає 89 520грн. (т.3 а.с.55-73).

Вартість спірного автомобіля OPEL модель VIVARO, 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , згідно висновку експера №Д15/07/22 від 29.07.2022, складає 175715,35 грн. (т.3 а.с.23-48).

Судом відхиляються аргументи позивача за зустрічним позовом щодо вартості спірного автомобілю в розмірі 203216грн., відповідно до висновку про незалежну оцінку майна складеного на замовлення позивача за первісним позовом (т.1 а.с.20), оскільки висновок не містить застережень щодо подання його до суду та те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність.

Враховуючи той факт, що після припинення сторонами ведення спільного господарства, автомобіль вибув з користування позивача за зустрічним позовом та знаходиться в особистому користуванні відповідача за зустрічним позовом, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_23 суму компенсації вартості 3/4 частки автомобіля OPEL модель VIVARO, 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , у розмірі 131786грн.51коп..

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що слід поділити майно подружжя та визнати за позивачкою за зустрічним позовом ОСОБА_23 право власності на 3/4 частки однокімнатної квартири АДРЕСА_2 ; визнати за відповідачем право власності на 1/4 частки однокімнатної квартири АДРЕСА_2 ; визнати за позивачкою за зустрічним позовом, право власності на частки гаража, що знаходиться у Дніпропетровській області, м.Кривий Ріг, гаражно - будівельний кооператив «Авангард» у місті Кривому Розі блок, № НОМЕР_2 , гараж № НОМЕР_4 ; визнати за відповідачем право власності на частки гаража, що знаходиться у Дніпропетровській області, м.Кривий Ріг, гаражно - будівельний кооператив «Авангард» у місті Кривому Розі, блок № НОМЕР_2 , гараж № НОМЕР_4 ; визнати за відповідачем за зустрічним позовом право власності на автомобіль марки «OPEL модель VIVARO, 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , вартістю 175715грн. 35коп.; стягнути з відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 на користь ОСОБА_23 суму компенсації 3/4 частини вартості автомобіля OPEL модель VIVARO, 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , вартістю 175715грн. 35коп., в розмірі 131786грн.51коп.; в задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_3 відмовити, у зв`язку з недоведеністю позовних вимог, оскільки їх доводи спростовуються дослідженими судом доказами.

Судові витрати, понесені позивачем за первісним позовом, покласти на позивача ОСОБА_3 , керуючись положеннями ст. 141 ЦПК України.

Позивачкою за зустрічним позовом ОСОБА_23 сплачені витрати на проведення експертизи у розмірі 3500 грн. (т.3 а.с.51).

У відповідності зі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача за зустрічним позовм ОСОБА_3 на користь позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_23 слід стягнути сплачений судовий збір у загальному розмірі 2382,12грн. та витрати на проведення експертизи у загальному розмірі 3500грн, а усього 5882,12грн.

Також Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

У акті прийому-здачі наданих послуг за договором про надання юридичної (правничої) допомоги від 11.12.2020р., укладеного між ОСОБА_5 та адвокатом Швець.М.В., вказано вартість наданих послуг та надано акт про оплату послуг адвоката за договором від 25.04.2018р. у розмірі 17 500 грн, тобто документально підтверджено понесені витрати на правову допомогу (т.3 а.с.208 228).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 61, 69, 70, 71, 163 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 368, 372 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_23 про поділ майна подружжя, відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_23 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, задовольнити частково.

Поділити майно подружжя визнавши за ОСОБА_23 , ідентифікаційний номер НОМЕР_9 , право особистої приватної власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 47кв.м., житловою площею 28,9кв.м.

Визнати за ОСОБА_23 , ідентифікаційний номер НОМЕР_9 , право власності на частки однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 34кв.м., житловою площею 17,2кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 право власності на частки однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 34кв.м., житловою площею 17,2кв.м.

Визнати за ОСОБА_23 , ідентифікаційний номер НОМЕР_9 , право власності на частки гаража, що знаходиться у Дніпропетровській області, м.Кривий Ріг, гаражно - будівельний кооператив «Авангард» у місті Кривому Розі блок, № НОМЕР_2 , гараж № НОМЕР_4 , розміром 4,30 х 5,80м, загальною площею 24,9кв.м..

Визнати за ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 право власності на частки гаража, що знаходиться у Дніпропетровській області, м.Кривий Ріг, гаражно - будівельний кооператив «Авангард» у місті Кривому Розі, блок № НОМЕР_2 , гараж № НОМЕР_4 , розміром 4,30 х 5,80м, загальною площею 24,9кв.м..

Визнати за ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 право власності на автомобіль марки «OPEL» модель VIVARO, 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , вартістю 175715 грн.35 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_23 , ідентифікаційний номер НОМЕР_9 , суму компенсації частини вартості автомобіля OPEL модель VIVARO, 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , вартістю 175715грн. 35коп., в розмірі 131786грн.51коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_23 сплачений судовий збір у розмірі 2382,12 грн.; витрати на проведення експертизи у розмірі 3500 грн., витрати на правничу допомогу 17 500 грн., а всього 23382 грн. (двадцять три тисячі триста вісімдесят дві грн.) 12коп..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текс рішення виготовлений 19.02.2024

СУДДЯ: