справа 278/1887/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Євгена Татуйка, розглянув заяву про забезпечення позову у цивільній справі за зверненням ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним попереднього договору, --

В С Т А Н О В И В :

Направленою заявою на вирішення суду поставлено питання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку. У обґрунтування заявленого суду повідомлено наступне. Наразі у рамках виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 авансу, виставлено на електронні торги земельну ділянку попередній договір щодо якого оскаржується у рамках розглядуваної справи. За таких обставин, на переконання позивачки і її представника наявні підстави для вжиття заходів забезпечення.

Судом вирішено розгляд даного питання здійснювати у рамках судового засідання з викликом учасників, що регламентовано положеннями ч. 4 ст. 153 ЦПК України.

Позивачка разом з представником заяву підтримали і просили задовольнити з викладених підстав. На запитання головуючого представник позивачки повідомив, що не оскаржувались дії приватного виконавця щодо здійснення самого продажу майна, оскільки минули строки, а питання про їх поновлення не ставилось на вирішення суду взагалі. Так само суду представником позивачки не повідомлено наявність узагалі підстав для реалізації одразу нерухомого майна, оскільки такий захід у рамках виконавчого провадження здійснюється лише у разі відсутності можливості іншим шляхом задовольнити вимоги стягувача. Зокрема відсутності рухомого майна, грошових коштів на депозитних та поточних рахунках, на які можливо повністю або частково чи періодично звертати стягнення, а також чи надавалась декларація про доходи і майно боржника ( ОСОБА_1 ).

Відповідач ОСОБА_2 і представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Войтенко В.В. у судовому засіданні заперечували задоволення заяви за відсутності на те потреб і підстав. Так, ОСОБА_2 повідомив, що не спростовувалось навіть позивачкою і її представником, що наразі будуть здійснюватись вже треті торги щодо реалізації майна і тільки зараз, з невідомих причин, постало питання про вжиття заходів забезпечення позову.

Заслухав пояснення учасників розгляду і дослідив надані ними матеріали, судом установлено наступні фактичні обставини справи й відповідно ним правовідносини.

13 березня 2019 року ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 доручення щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0058 з широким спектром повноважень.

30 березня 2019 року ОСОБА_2 , виконуючи згадуване доручення, уклав з ОСОБА_3 попередній договір щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0058. На виконання даного договору ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 , а той ОСОБА_1 грошові кошти. Наразі договір оренди не укладено. Строк дії доручення закінчився. Грошові, отримані ОСОБА_1 не повернуті.

18 травня 2023 року у судовому провадженні № 278/85/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи ОСОБА_2 прийнято кінцеве рішення про часткове задоволення вимог і стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 гривневого еквіваленту 9 тисяч доларів США. З даного приводу видано і застосовуються виконавчі документи про стягнення грошових коштів.

Сторони у засіданні не спростовували питання реалізації земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0058 на електронних торгах у межах виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 згадуваної суми.

Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" зазначив, що "розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам" (пункт 4). Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Разом з тим у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, обґрунтуванням співмірності виду забезпечення позову, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, вимоги законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову з огляду на наступне.

Заявленими вимогами позивачка просить суд визнати недійним попередній договір укладений між нею та ОСОБА_3 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0058. Суд вважає, накладення арешту на таке майно ніяким чином не забезпечить належне виконання рішення суду, наприклад у разі задоволення розглядуваного позову, оскільки фактично сторони такого правочину будуть повернуті у попередній стан, тобто такий, який існував до його укладення.

Більше того, бездіяльність ОСОБА_1 та її представника щодо перевірки законності дій приватного виконавця в частині одразу здійснення реалізації нерухомого майна без вчинення інших обов`язкових і попередніх дій, на переконання суду, не свідчить про добросовісне виконання нею передбачених законом прав у межах загальних засад цивільного законодавства (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України - рішення ВС від 3 квітня 2019 року у справі № 726/831/15, номер рішення у реєстрі 80950664).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 153 ЦПК України, суд, --

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Повне рішення виготовлене 23 лютого 2024 року.

Суддя Євген Татуйко