Єдиний унікальний номер судової справи: 150/659/23
Номер провадження: 2-к/150/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Суперсона С.П., за участі секретаря Дудки А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа - Могилів - Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів - Подільському районі Вінницької області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа - Могилів - Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів - Подільському районі Вінницької області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню

В обґрунтування клопотання заявник вказує на те, що 25 жовтня 2012 року остання одружилася з ОСОБА_3 . В шлюбі у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 15 жовтня 2015 року шлюб між сторонами розірвано.

31 серпня 2017 року Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області ОСОБА_3 , було позбавлено батьківських прав щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10 лютого 2018 року ОСОБА_1 уклала шлюб з громадянином Р. Молдова ОСОБА_5 в Державній службі цивільного стану Окниця Р. Молдова, про що складено актовий запис № 11.

09 лютого 2021 року рішенням суду м. Єдинець з місцем знаходження в м. Окниця Р. Молдова було задоволено позов ОСОБА_6 про надання згоди на усиновлення в повному обсязі. Надано згоду на усиновлення неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянином ОСОБА_5 , який народжений ІНФОРМАЦІЯ_2 , персональний код НОМЕР_1 , який проживає в АДРЕСА_1 .

Надано згоду на реєстрацію в актах громадянського стану неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_3 у якості батька і в графі батько - ОСОБА_2 , персональний код НОМЕР_1 .

Інші дані громадянського стану в акті про народження дитини залишити без змін.

Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 27 жовтня 2022 року Клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, задоволено.

Визнано на території України рішення суду м. Єдинець, місцезнаходженням у м. Окниця, Республіка Молдова від 09 лютого 2021 року, електронний номер справи 2п/с-2420, яке набрало законної сили, відповідно до якого схвалено усиновлення неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , персональний код НОМЕР_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , та задоволено його вимогу про запис його батьком ОСОБА_7 , а саме погоджено записати в актах цивільного стану неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якості батька у графі «батько» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , персональний код НОМЕР_1 .

28 серпня 2023 року Єдинецьким судом із місцезнаходження в м. Окниця Р. Молдова було задоволено клопотання позивача ОСОБА_2 щодо винесення додаткового рішення в цивільній справі за позовом, поданим ОСОБА_2 , заінтересованою особою ОСОБА_8 , допоміжним інтервентом - Управлінням соціальної допомоги та захисту сім`ї м. Окниця щодо схвалення усиновлення.

Означене рішення Єдинецького суду набрало законної сили 27 вересня 2023 року.

Змінено прізвище неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з « ОСОБА_7 » на « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Визнання означеного рішення суду Р. Молдова необхідне заявниці для внесення змін в актовий запис про народження сина та отримання нового свідоцтва. Актовий запис про народження сина зберігається у Могилів-Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління МЮ (М. Хмельницький).

Під час розгляду справи про усиновлення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було належним чином вручено виклик до суду, вони були присутні під час розгляду справи, надавали пояснення, не були позбавлені права на захист.

Згідно зі статтею 9 Конституції України та статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України», чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських відносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно частини першої статті 82 вищевказаного Закону визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до ст.471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ч., ч.1, 2 ст.472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

10.11.1994 Верховною Радою України ратифіковано Конвенцію про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, яка набула чинності для України 14.04.1995 і застосовується у відносинах України з Республікою Білорусь, Азербайджанською Республікою, Республікою Узбекистан, Російською Федерацією, Республікою Казахстан, Республікою Таджикистан, Республікою Вірменія, Киргизькою Республікою, Республікою Молдова, Грузією і Туркменістаном (ЗУ від 10.11.1994 року № 240/94-ВР). Законом України від 10.11.1994 року № 240/94-ВР ратифіковано із застереженнями Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (м. Мінськ, 22.01.1993).

Відповідно до вказаного закону, Україна взяла на себе: зобов`язання щодо надання правової допомоги в обсязі, передбаченому статтею 6 Конвенції, за винятком визнання і виконання виконавчих написів; зобов`язання визнавати і виконувати рішення, винесені на територіях держав - учасниць Конвенції, передбачені пунктом «а» статті 51 Конвенції, за винятком нотаріальних актів щодо грошових зобов`язань. Згідно з пунктом «а» ст.51 вказаної Конвенції, кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує рішення, винесені на території інших Договірних Сторін, зокрема, рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку.

Згідно зі статтею 52 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованої із застереженнями Законом № 240/94-ВР від 10 листопада 1994 року, винесені установами юстиції кожної з Договірних Сторін, що вступили в законну силу рішення, що не вимагають за своїм характером виконання, визнаються на територіях інших Договірних Сторін без спеціального провадження за умови якщо: а) установи юстиції запитуваної Договірної Сторони не винесли раніше по цій справі рішення, що вступило в законну силу; б) справа відповідно до цієї Конвенції, а у випадках, не передбачених нею, відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої рішення повинне бути визнане, не відноситься до виняткової компетенції установ юстиції цієї Договірної Сторони.

Статтею 48 Договору між Україною і Республікою Молдова про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 13 грудня 1993 року, ратифікованого Україною Законом від 10.11.1994 встановлено, що за умов, передбачених цим Договором, Договірні Сторони визнають і виконують на своїй території рішення судів з цивільних справ, винесені на території іншої Договірної Сторони.

Стаття 49 вказаного Договору між Україною і Республікою Молдова про правову допомогу визначає наступні умови, за яких рішення Договірної Сторони визнаються і виконуються: 1) відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території рішення було винесено, воно набрало законної сили і підлягає виконанню, а в справах, що стосуються аліментних зобов`язань, також рішення, що не набрали законної сили, але підлягають виконанню; 2) суд, який виніс рішення, був компетентним на підставі цього Договору, а у випадку відсутності такого врегулювання в Договорі - на підставі законодавства тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане; 3) сторона не була позбавлена можливості захисту своїх прав, а у випадку обмеженої процесуальної здатності, - належного представництва, а зокрема, сторона, яка не прийняла участі в розгляді справи, отримала виклик в судове засідання своєчасно і належним чином; 4) справа між тими самими сторонами не була вже вирішена з винесенням рішення судом тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане, і якщо між тими самими сторонами не була раніше порушена справа в суді тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане; 5) рішення органу третьої держави між тими самими сторонами і в тій самій справі не було вже визнане або виконане на території тієї Договірної Сторони, де рішення має бути визнане і виконане; 6) при винесенні рішення застосовано законодавство відповідно з цим Договором, а у випадку відсутності такого врегулювання у Договорі - на підставі законодавства тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане.

Відповідно до статті 50 вищезазначеного Договору клопотання про визнання і виконання рішення може бути подане безпосередньо до відповідного суду тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане, або також за посередництвом суду, який розглядав справу в першій інстанції. До клопотання потрібно додати: 1) рішення або його завірену копію разом з підтвердженням, що рішення набрало законної сили і підлягає виконанню, а в справах, що стосуються аліментних зобов`язань, якщо рішення не набрало законної сили, разом з підтвердженням, що воно підлягає виконанню, якщо це не витікає з самого рішення, 2) документ, який підтверджує, що сторона, відносно якої винесене рішення і яка не приймала участь у розгляді справи, отримала виклик у судове засідання своєчасно і належним чином, згідно з законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої рішення було винесене; а в випадку обмеженої процесуальної здатності сторони - документ, який підтверджує, що та сторона була представлена належним чином, 3) завірений переклад клопотання, а також документів, зазначених в підпунктах 1, 2, на мову тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону «Про міжнародне приватне право», якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, вважається, що вона існує, оскільки не доведено інше.

Відповідно до п.5.1 розділу 5 «Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень», затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54, рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародним договором України або за принципом взаємності у відносинах з іноземною державою, рішення суду якої має виконуватися в Україні.

В пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.12.1999 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

За таких обставин клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про визнання на території України додаткового рішення суду м. Єдинець, із місцем знаходження у м. Окниця Республіки Молдова від 28 серпня 2023 року, підлягає до задоволення.

Керуючись ст., ст. 81, 82 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст. ст. 260, 261, 353, 354, 471-473 ЦПК України ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа - Могилів - Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів - Подільському районі Вінницької області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, задовольнити.

Визнати на території України додаткове рішення суду м. Єдинець, із місцезнаходженням у м. Окниця, Республіка Молдова від 28 серпня 2023 року, електронний номер справи 2--2p/s-22102020, ручний номер справи 2p/s-24/20, яке набрало законної сили 27 вересня 2023 року, відповідно до якого задоволено клопотання позивача ОСОБА_2 , адвоката Кілат Віктора, щодо винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом, поданим ОСОБА_2 , заінтересованою особою ОСОБА_8 , допоміжним інтервентом - Управлінням соціальної допомоги та захисту сім`ї м. Окниця щодо схвалення усиновлення. Змінено прізвище неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_3 , з « ОСОБА_7 » на « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя С.П. СУПЕРСОН