Справа №295/2584/24
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

26.02.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Воробйова Т.А.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: ОСОБА_2 ,

Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради,

про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_1 неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши заяву і додані до неї документи на предмет дотримання вимог цивільного процесуального законодавства, суддя дійшов наступних висновків.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 КПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Статтею 318 ЦПК України визначено, що у заяві про встановлення акту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

В пункті третьому Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року вказано, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам заяви щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Пунктом 5 частини 3 статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 5 статті 177 ЦПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

У заяві про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини, заявник посилається на те, що шлюб з матір`ю дитини розірвано. З моменту розірвання шлюбу і по даний час дитина проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Позивачем створено необхідні умови для проживання та розвитку дитини, він опікується дитиною, забезпечує її матеріально. Мати дитини жодним чином не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, її навчанням та вихованням, підготовкою до самостійного життя. З моменту розірвання шлюбу самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток дочки як складову виховання. Взагалі не спілкується з дочкою, хоча це необхідно для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти.

Однак, у заяві відсутні посилання на докази, які підтверджують зазначені обставити, та до заяви такі докази не долучені.

Також у заяві відсутні відомості про те, чи вирішувалося питання щодо порядку участі матері у вихованні та утриманні дитини.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 та ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом вони породжують юридичні наслідки.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

В обґрунтування заяви про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини заявник вказує, що він звертається до суду з метою захисту прав та інтересів дитини, оформлення документів для отримання соціальної допомоги від держави та благодійних фондів, вирішення питання про переміщення дитини для оздоровлення та духовного і морального розвитку, та що іншим шляхом не можливо підтвердити факт самостійного виховання дитини батьком.

Однак наведене не свідчить про те, що встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини породить для заявника саме юридичні наслідки, тобто таких, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

У заяві не вказано, яке юридичне значення має даний факт для заявника чи для дитини, законним представником якої він є, та які конкретні юридичні наслідки він для нього чи дитини породжує, якими соціальними гарантіями заявник не може скористатися внаслідок не визначення такого факту.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Поняття заінтересованих осіб в окремому провадженні обмежене за змістом. Заінтересованими будуть лише ті особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від обставин, що підлягають встановленню і можуть вплинути на їх права та обов`язки.

Органи військового управління - Міністерство оборони України, інші центральні органи виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, Генеральний штаб Збройних Сил України, інші штаби, командування, управління, постійні чи тимчасово утворені органи у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, призначені для виконання функцій з управління, в межах їх компетенції, військами (силами), з`єднаннями, військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями, які належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади, а також територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації (стаття 1 Закону України "Про оборону України").

ІНФОРМАЦІЯ_2 , або просто ТЦК) - орган військового управління України, що веде військовий облік та здійснює мобілізацію населення.

Виходячи з віку заявника, правовідносини у цій справі можуть бути пов`язаними з доведенням наявності підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Разом з тим, до участі у справі не залучено Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки як заінтересовану особу, при цьому, взаємовідносини заявника з таким органом залежать від обставин, що підлягають встановленню, та можуть вплинути на його права та обов`язки.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір за ставками на 01.01.2024 в сумі 605,60 грн на рахунок: отримувач: ГУК у Жит.обл/Богун. р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат), номер рахунку UA0006831, код класифікації доходів бюджету 22030101, та надати до суду докази його сплати або повідомити суду відповідною заявою щодо наявності підстав для звільнення від сплати судового збору, що має бути підтверджено належними доказами.

Також, згідно з положеннями ч. 4, 5 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

У заяві зазначено, що оригінали письмових доказів знаходяться у заявника, однак додані до заяви копії документів не засвідчені відповідно до вимог ч. 4, 5 ст. 95 ЦПК України.

Також, відповідно до ч.1 ст.177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Однак, всупереч положенню ч.1 ст.177 ЦПК України, заявник до заяви не додав її копії та копій всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, заявник долучив до заяви копію акту обстеження умов проживання, однак долучена до заяви копія неналежної якості, частково не придатна для читання, що унеможливлює встановлення змісту вказаного письмового доказу та дослідження його судом.

Таким чином, заявнику слід усунути вказаний недолік шляхом долучення до заяви придатної для читання копії акту обстеження умов проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За наведених обставин, суддя вважає за необхідне залишити заяву без руху та надати заявнику строк для усунення виявлених та вказаних вище недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 4, 5, 10, 175, 177, 185, 293, 294, 315, 318 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини - залишити без руху.

Встановити заявнику строк для усунення недоліків - упродовж 7 (семи) днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали надіслати заявнику.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву буде визнано неподаною та повернуто заявнику зі всіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Воробйова