Справа № 473/4674/23
РІШЕННЯ

іменем України

"28" лютого 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Матвійця Ю.П.,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Вознесенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області, про визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства, в якому вказував, що він тривалий час проживав зі ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу

За час спільного проживання у них народилося троє дітей: ІНФОРМАЦІЯ_1 донька ОСОБА_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 донька ОСОБА_5 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 донька ОСОБА_6 .

Оскільки на момент народження ОСОБА_4 та ОСОБА_7 та ОСОБА_3 не перебували у зареєстрованому шлюбі та не подали спільні заяви про визнання батьківства, а тому записи про їх батька були внесені до актових записів про народження дітей на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла.

У зв`язку з цим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були передані під опіку бабусі ОСОБА_2 .

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 , з метою захисту прав та інтересів малолітніх, які у зв`язку зі смертю матері офіційно залишилися без батьківського піклування, просив на підставі ст. 128 СК України про визнання його батьківства щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому порядку.

Ухвалою суду від 07 вересня 2023 року до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області.

19 вересня 2023 року відповідачка ОСОБА_2 надала суду відзив на позовну заяву, у якому вказувала на те, що вимоги ОСОБА_1 про визнання батьківства можуть бути задоволені лише в разі підтвердження цього факту за допомогою ДНК-тесту або висновку судової молекулярно-генетичної експертизи, які відсутні у матеріалах справи.

Ухвалою суду від 21 вересня 2023 року (зміненої ухвалою суду від 24 листопада 2023 року) по справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу та зупинено провадження у справі.

12 лютого 2024 року висновок судової молекулярно-генетичної експертизи надійшов на адресу суду.

Ухвалою суду від 13 лютого 2024 року відновлено провадження у справі.

В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_8 не з`явилися, проте останній надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представниця ОСОБА_9 в підготовче засідання не з`явилися, проте надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають повністю.

Представниця третьої особи без самостійних вимог Органу опіки та піклування виконкому Вознесенської міської ради Дробинська Н.В. в підготовче засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила ухвалити рішення, яке відповідатиме інтересам дітей.

Представниця третьої особи без самостійних вимог Вознесенського відділу ДРАЦС Шпатаковська С.М. в підготовче засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі учасників справи, оскільки матеріали справи містять усі необхідні для вирішення спору інформацію та докази.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст.ст. 200, 206 ЦПК України наслідків визнання відповідачкою позову у підготовчому засіданні, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

При цьому суд встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

За час спільного проживання у них народилося троє дітей: ІНФОРМАЦІЯ_1 донька ОСОБА_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 донька ОСОБА_5 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 донька ОСОБА_6 .

Оскільки на момент народження ОСОБА_4 та ОСОБА_7 та ОСОБА_3 не перебували у зареєстрованому шлюбі та не подали спільні заяви про визнання батьківства, а тому записи про їх батька були внесені до актових записів про народження дітей на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла.

В той же час малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходяться під опікою бабусі ОСОБА_2 .

У зв`язку зі смертю ОСОБА_3 . ОСОБА_1 позбавлений можливості підтвердити своє батьківство щодо дітей в адміністративному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства (п. 3).

Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні.

У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо:

- дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК);

- у разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання запис про неї та про батька дитини вчинено за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина (ч. 1 ст. 135 СК);

- батьки дитини невідомі і запис про них у Книзі реєстрації народжень учинено за рішенням органу опіки та піклування (ч. 2 ст. 135 СК) (п. 4).

Відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це (п. 9).

Факт батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знайшов своє повне підтвердження висновком судової молекулярно-генетичної експертизи від 31 січня 2024 року №СЕ-19/115-23/14551-БД, згідно якої ОСОБА_1 перебуває у прямій біологічній спорідненості зі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Ймовірність даної події ОСОБА_1 відносно ОСОБА_10 становить 99,309 %, а відносно ОСОБА_11 - 99,47 %.

При цьому Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Калачова проти Російської Федерації» від 07 травня 2009 року зазначив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

За встановлених обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Вознесенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області, про визнання батьківства задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Калинівка Кегичівського району Харківської області, громадянина України батьком малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки м. Миколаєва, та малолітньої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженки м. Вознесенська Миколаївської області.

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_10 за №239 від 23 липня 2015 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, зазначивши в графі відомості про батька дитини « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с. Калинівка Кегичівського району Харківської області, громадянин України, місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 », запис «Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України» виключити.

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_11 за №255 від 02 вересня 2016 року, складеного Вознесенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, зазначивши в графі відомості про батька дитини « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с. Калинівка Кегичівського району Харківської області, громадянин України, місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 », запис «Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України» виключити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв