Провадження № 2-др/734/2/24 Справа № 734/5358/23
У Х В А Л А

іменем України

12 лютого 2024 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

секретар судових засідань Мухін Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача адвоката Задорожньої Олесі Ігорівни про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Державного нотаріуса Остерської державної нотаріальної контори Велігоші Лідії Миколаївни і Козелецького відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

у провадженні Козелецького районного суду Чернігівської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Державного нотаріуса Остерської державної нотаріальної контори Велігоші Лідії Миколаївни і Козелецького відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 січня 2024 року визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за номером 1947, вчинений 13 листопада 2020 року державним нотаріусом Остерської державної нотаріальної контори Велігошею Лідією Миколаївною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 заборгованості в сумі 61222.69 гривень. Стягнуті з Військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1073.60 судового збору.

26 січня 2024 року до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Задорожньої О.І. про ухвалення додаткового рішення, в якій просить вирішити питання про компенсацію судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 26000.00 гривень, що понесені позивачем ОСОБА_1 . Для підтвердження понесених позивачем ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, розмір та її вартість, посилається на такі документи (в копіях): Договір про надання правової допомоги № 07/09 від 26 вересня 2023 року; Додаткова угода № 1 до Договору про надання правової допомоги від 26 вересня 2023 року № 07/09; Акт № 1 приймання-передачі наданої правової допомоги за Договором про надання правової допомоги № 07/09 від 26 вересня 2023 року, укладеного між адвокатом Задорожньою О.І. та Задорожнім С.М.; Звіт № 1 про надану правову допомогу за умовами Договору про надання правової допомоги № 07/09 від 26 вересня 2023 року та Додаткової угоди № 1 від 18 жовтня 2023 року, укладеного між адвокатом Задорожньою О.І. та Задорожнім С.М.; квитанцією від 24 січня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3)судом не вирішено питання про судові витрати; 4)суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1 і 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п.п. 1 і 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Виходячи зі змісту ч. 8 ст. 141 ЦПК України сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, для підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1)договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2)документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3)докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4)інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних із оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Позивачем ОСОБА_1 і його представником адвокатом Задорожньою О.І. не надані документи, що підтверджують про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо). Відсутність документального підтвердження понесених позивачем ОСОБА_1 витрат у розмірі 26000.00 гривень на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог представника позивача адвоката Задорожньої О.І. про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За викладених обставин суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу.

Керуючись ст.ст. 246, 270 і 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву представника позивача адвоката Задорожньої Олесі Ігорівни про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Державного нотаріуса Остерської державної нотаріальної контори Велігоші Лідії Миколаївни і Козелецького відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Козелецький районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів із дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали суду.

Суддя