КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/626/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року місто Київ

справа №359/3547/23

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Чирки С.С., повний текст рішення складено 23 жовтня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив:

стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за спожиту електричну енергію за договором №401057752 від 01 січня 2019 року у розмірі 323392,56 грн., що виникла в період з лютого 2022 року по січень 2023 року.

В обґрунтування вимог посилався на те, що ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» являється електропостачальником та отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою НКРЕКП від 14 червня 2018 року № 429.

Вказував, що ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» виконує функції постачальника універсальних послуг в Київській області.

Зазначав, що починаючи з 01 січня 2019 року, тобто з дня запровадження нового ринку електричної енергії він став постачальником універсальної послуги.

Посилався на те, що постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви-приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Вказував, що враховуючи факт споживання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 та часткової оплати рахунків постачальника універсальної послуги, між ОСОБА_1 та ТОВ «Київська обласна ЕК» було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №401057752 від 01 січня 2019 року на умовах комерційної пропозиції «Побут».

Зазначав, що відповідач є власником майна за адресою: АДРЕСА_1 та споживає електричну енергію на власні побутові потреби.

Посилався на те, що приєднавшися до договору, відповідач взяв на себе договірні зобов'язання, зокрема здійснювати оплату вартості електроенергії.

Вказував, що за період з лютого 2022 року по січень 2023 року, згідно переданих у відповідності до вимог п.11 Постанови №312, п.4.3 ПРРЕЕ, п.1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку від оператора системи розподілу та адміністратора комерційного обліку ПрАТ «Київобленерго» показань приладу обліку, проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 323392,56 грн.

Зазначав, що вказану суму боргу за виставленими рахунками споживач не сплатив, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за електричну енергію.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2023 року позов ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за спожиту електричну енергію за договором №401057752 від 01 січня 2019 року в розмірі 323392,52 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4850,89 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

На обґрунтування вимог посилався на те, що загальна сума судового збору за платіжними дорученнями, які були додані позивачем до матеріалів справи, становить 4916, 90 грн., що не відповідає сумі судового збору, який необхідно було сплатити за подання позовної заяви в даній справі.

Вказував, що більшість платіжних доручень у справі були спрямовані на оплату судового збору в іншій справі, по вказаній справі відсутні докази сплати судового збору, а відтак підстави для відкриття провадження були відсутні.

Зазначав, що в судовому засіданні 25 вересня 2023 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області, всупереч положенням п.8 ч.1 ст. 257 та ч.3 ст.247 ЦПК України, не взяв до уваги наведені представником відповідача доводи і протокольними ухвалами відмовив в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду та заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Посилався на те, що розгляд справи був проведений за відсутності оплати позовної заяви судовим збором, а відповідач при цьому був позбавлений права довести належними та допустимими доказами, що надані позивачем показники споживання електричної енергії недостовірні та необгрунтовано завищені, оскільки збір доказів займає тривалий час, а суд першої інстанції вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Вказував, що відповідач був позбавлений можливості заявити у справі зустрічний позов.

Зазначав, що ОСОБА_1 не виказував вільного волевиявлення на укладення публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01 січня 2019 року №401057752.

Посилався на те, що відповідач не знав про існування вказаного публічного договору, не мав можливості висловити свої заперечення з приводу його укладення, оплату рахунку за договором не здійснював. Тому, договірні відносини між позивачем та відповідачем ніколи не виникали.

Вказував, що позивач в якості доказів наявності боргу надав примірник договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01 січня 2019 року №401057752, комерційну пропозицію «Побут» без підпису ОСОБА_1 , особову картку споживача за особовим рахунком № НОМЕР_1 , платіжні доручення за 2021 рік, рахунки за електроенергію з лютого 2022 року по січень 2023 рік, відповідь ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на звернення ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія», в якій вказаний інший номер договору, ніж вказує позивач в поданих документах.

Зазначав, що дата укладення договору між позивачем та відповідачем невідома та судом першої інстанції не була встановлена.

Посилався на те, що відповідач не мав можливості виявити причину різкого збільшення споживання електричної енергії та звернутися з повідомленням про виявленні ним пошкодження засобів вимірювальної техніки, пошкодження або зриву пломб та/або пристроїв, на яких встановлені такі пломби. Крім того, відповідач протягом останніх трьох років проживає у місті Львів і не був обізнаний в тому, що за його адресою домоволодіння існують певні проблеми з використанням електричної енергії.

27 грудня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду від позивача ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2023 року - без змін.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представники позивача у судовому засіданні апеляційного суду заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове зсідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 323392,52 грн., суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» є електропостачальником та має ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергію споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 червня 2018 року №429.

Відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг з електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» (постачальник), постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п.2.1 договору).

Вказаний договір є публічним договором приєднання, що встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим не побутовим споживачам та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 ЦК України шляхом приєднання споживача до цього договору згідно з заявою-приєднання, яка є додатком №1 до нього.

Договір укладений на умовах, які розроблені елекропостачальником та опубліковані на офіційному веб-сайті ТОВ «Київська обласна ЕК» за посиланням: http://koec.com.ua/page?root=18&id=19.

Згідно з п.5.8 вказаного договором, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Відповідно до п.6.2 договору, споживач зобов'язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату споживчої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов'язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами даного договору.

У додатку №3 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг міститься комерційна пропозиція «Побут» ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія», яка розроблена відповідно до норм Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312, ЦК України, ГК України.

Враховуючи, що за адресою: АДРЕСА_1 , фактично спожито електричну енергію, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вважається укладеним на умовах типового договору та комерційної пропозиції, що розміщені на сайті http://koec.com.ua/page?root=18&id=19.

Приєднавшись до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01 січня 2019 року, відповідач взяв на себе договірні зобов'язання, зокрема здійснювати оплату вартості електричної енергії.

З наданої позивачем особової карки споживача ОСОБА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що станом на січень 2023 року за відповідачем рахується заборгованість у сумі 323 392,56 грн.

Під час дії даного договору відповідачем проводились оплати за використану електроенергію, зокрема платіжним дорученням №@2PL694710 від 22 лютого 2021 року на суму 1599,04 грн., де в призначенні платежу вказано, що платником є ОСОБА_1 .

Правовідносини між сторонами регулюються нормами ЦК України, Закону України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312.

Частиною 1 статті 633 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля,перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як визначено у статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно з пунктом 1.1.2. Правил, договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є домовленість між постачальником універсальних послуг та побутовим або малим непобутовим споживачем, або іншим споживачем, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу постачальником універсальних послуг за цінами постачальника універсальних послуг.

Побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

На роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку (пункт 1.2.1. Правил).

Відповідно до пункту 1.2.8. Правил, постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору.

За змістом пунктом 1.2.15. Правил, для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Згідно з пунктом 7 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Таким чином, наявність правовідносин між сторонами за договорами постачання електричної енергії, отже і виникнення цивільних прав та обов'язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з електропостачання, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач отримує послуги та має здійснювати оплату виставлених рахунків.

Пунктом 4.7. Правил встановлено, що оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі: планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. За наявності відповідного устаткування проведення оплати може бути реалізоване із застосуванням картки попередньої оплати.

Згідно з пунктом 4.3. Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Пунктом 4.12. Правил передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку (пункт 4.13. Правил).

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , фактично спожито електричну енергію та частково оплачено її вартість, а тому договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01 січня 2019 року між сторонами вважається укладеним на умовах типового договору та комерційної пропозиції, що розміщені на сайті.

А відтак, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не виказував вільного волевиявлення на укладення публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01 січня 2019 року №401057752 та що останній не знав про існування вказаного публічного договору, не мав можливості висловити свої заперечення з приводу його укладення, оплату рахунку за договором не здійснював, тому, договірні відносини між позивачем та відповідачем ніколи не виникали, колегія суддів відхиляє, оскільки фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії(п.13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії».

При цьому, відсутність письмово оформленого договору із споживачем не свідчить про неотримання цим споживачемвідповідних послуг від позивача.

Таким чином, встановивши, що відповідачем не проводилась у повному обсґязі оплата за надані послуги з постачання електричної енергії, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 323392,52 грн.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на те, що: відповідач не мав можливості виявити причину різкого збільшення споживання електричної енергії та звернутися з повідомленням про виявленні ним пошкодження засобів вимірювальної техніки, пошкодження або зриву пломб та/або пристроїв, на яких встановлені такі пломби; відповідач протягом останніх трьох років проживає у місті Львів і не був обізнаний в тому, що за його адресою домоволодіння існують певні проблеми з використанням електричної енергії, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2.3.5 глави 2.3 розділу ІІ ПРРЕЕ уразі виникнення у споживача сумніву у правильності показів засобів вимірювальної техніки та/або обсягів споживання електричної енергії, на підставі яких здійснювались нарахування у пред`явленому до оплати документі, споживач подає про це заяву оператору системи/постачальнику послуг комерційного обліку, а у разі виникнення сумніву у правильності суми у пред`явленому до оплати документі щодо оплати за постачання або розподіл (передачу) електричної енергії - учаснику роздрібного ринку, який надав розрахунковий документ.

Згідно з п.6.5.18 Кодексу комерційного обліку електричної енергії у разі сумніву споживача у правильній роботі вузла обліку він може звернутися до оператора системи або ППКО для забезпечення проведення позачергового контрольного огляду, технічної перевірки вузла обліку або експертизи ЗКО.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не було надано доказів, які б підтверджували його звернення до позивача із заявами або скаргами щодо не надання чи неналежного надання послуг, та/або не правильності показів засобів вимірювальної техніки та/або обсягів споживання електричної енергії.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанцій про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 323392,52 грн., а зводяться до незгоди відповідача з ухваленим у справі судовим рішенням та необхідності переоцінки доказів у справі.

Перевіряючи доводи представника відповідача про те, що загальна сума судового збору за платіжними дорученнями, які були додані позивачем до матеріалів справи становить 4916, 90 грн., що не відповідає сумі судового збору, який необхідно було сплатити за подання позовної заяви в даній справі та що суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області, всупереч положенням п.8 ч.1 ст.257 та ч.3 ст.247 ЦПК України, не взяв до уваги наведені представником відповідача доводи і протокольними ухвалами відмовив в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду та заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, при подачу позивачем позову до суду підлягав сплаті судовий збір у розмірі 4850,89 грн.

На підтвердження сплати судового збору за подачу позовної заяви, позивачем було надано три платіжні доручення: №786 від 19 жовтня 2021 року на суму 227 грн. з призначенням платежу «суд.збір, позовна заява ТОВ «Київська обласна ЕК» про стягнення боргу», №1150 від 13 січня 2022 року на суму 2254 грн. з призначенням платежу «суд.збір, позовна заява ТОВ «Київська обласна ЕК» про стягнення боргу», №2394 від 20 березня 2023 року на суму 2435,90 грн. з призначенням платежу «суд.збір, позовна заява ТОВ «Київська обласна ЕК» про стягнення боргу із ОСОБА_1 ».

На спростування того, що судовий збір по платіжним дорученням №786 від 19 жовтня 2021 року та №1150 від 13 січня 2022 року був сплачений не по даній справі, представником відповідача була надана відповідь Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2023 року, згідно якої платіжне доручення №786 від 19 жовтня 2021 року на суму 227 грн. та платіжне доручення №1150 від 13 січня 2022 року на суму 2254 грн. раніше фігурувало в справі №359/1030/22. Відомостей щодо платіжного доручення №2394 від 20 березня 2023 року на суму 2435,90 грн. в автоматизованій системі документообігу суду не знайдено.

Стягнувши з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» судові витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 4850,89 грн., суд першої інстанції не звернув уваги на те, що лише платіжне доручення №2394 від 20 березня 2023 року на суму 2435,90 грн. підтверджує сплату судового збору за подачу позовної заяви ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 .

А відтак, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» судового збору в розмірі 4850,89 грн. підлягає зміні, шляхом:

стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2435,90 грн.;

стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави 2481 грн. судового збору.

В іншій частині рішення залишити без змін.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, судова колегія приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» судового збору в розмірі 4850 грн. 89 коп. змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», місцезнаходження: Київська область, Бучанський район, місто Вишневе, вул. Київська, 8-В, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2435 грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 в дохід держави 2481 грн. судового збору.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2024 року.

Головуючий:

Судді: