Справа № 541/2617/23
Номер провадження 2-др/541/2/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(додаткове)

12 лютого 2024 року місто Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шатілової Л.Г.,

за участю секретаря судового засідання Гуриної В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород заяву представника позивача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» - адвоката Батієнка Ярослава Івановича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про визнання неправомірним і скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу) від 31.05.2022 року, акту-розрахунку б/н не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості від 31.05.2022 року, відновлення газопостачання та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача по первісному позову та представник відповідача по зустрічному позову АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» - адвокат Батієнко Я.І. звернувся до суду із заявою, у який просить ухвалити додаткове рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 20000 гривень 00 копійок.

На обґрунтування заяви зазначив, що в провадженні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області перебувала цивільна справа № 541/2617/23, ним надавалась професійна правнича допомога позивачу, вартість якої згідно акту приймання-передачі наданих послуг та детального опису наданих послуг склала 20000 гривень 00 копійок, яку просив стягнути з ОСОБА_1

08.02.2024 від представника відповідача по первісному позову та представника позивача по зустрічному позову - адвоката Омельницького С.Ю. надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Вказав, що вимога адвоката Батієнка Я.І. не обґрунтована належним чином, надані ним документи не містять такої складової як час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, надання послуг, що не дає можливість встановити співмірність заявленого розміру витрат до фактично наданих послуг. На розгляд справи було витрачено менше 4-х годин, витрати часу та інші правничі послуги жодним чином не обґрунтовані, позиція сторонами щодо предмету спору не змінювалася, документи, що надавалися позивачем за своїм змістом і правовим обґрунтуванням є схожими з поданим первісним позовом. Просив суд врахувати, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком і особою з інвалідністю ІІ групи, просив зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу і встановити її у розмірі 2000 грн.

Адвокат Батієнко Я.І. в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання в якому просив справу розглянути без його участі, заяву задовольнити.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Омельницького С.Ю. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши та оцінивши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 січня 2024 року по справі № 541/2617/23 (провадження 2/541/62/2024) за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про визнання неправомірним і скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу) від 31.05.2022 року, акту-розрахунку б/н не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості від 31.05.2022 року, відновлення газопостачання та стягнення моральної шкоди позовні вимоги первісного позивача задоволено частково, в задоволенні зустрічного позову відмовлено в повному обсязі.

В ході розгляду справи, в судових дебатах, представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом заявив, що будуть надані докази витрат позивача на професійну правничу допомогу після ухвалення судом рішення у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1 - 3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з вимогами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу до суду адвокатом Батієнко Я.І. було подано такі письмові докази: копію договору про надання правової допомоги від 27.07.2023 року укладеного між АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» та адвокатом Батієнко Я.І.; детальний опис наданих послуг відповідно до договору про надання правової допомоги б/н від 27.07.2023; копія акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 02.02.2024 року.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження 14-382цс19 вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічна позиція викладена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі 904/4507/18, провадження № 12-171гс19.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, оцінивши подані докази на підтвердження понесених витрат, врахувавши обставини справи, фінансовий стан обох сторін, складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), з урахуванням часткового задоволення первісних позовних вимог, суд приходить до висновку, що розмір заявлених ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20000,00 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат.

На необхідність дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат неодноразово звертав увагу Верховний Суд.

Велика Палата Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У справі № 922/3812/19 Верховний Суд зазначив, що суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Зважаючи на наведене вище, а також враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає, що судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу слід стягнути з відповідача на користь первісного позивача в розмірі 7405,00 гривень, тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам, що відповідатиме критеріям розумності, співмірності та ґрунтується на вимогах закону.

Керуючись ст. ст. 133, 134, 137, 138, 140, 141, 270 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» - адвоката Батієнка Ярослава Івановича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагз» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7405 (сім тисяч чотириста п`ять) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Л.Г.Шатілова