Справа № 214/8563/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 березня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Малаховської І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Гаркушиної Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, цивільну справу № 214/8563/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в порядку спрощеного позовного провадження без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу,-

Установив:

Короткий зміст позовних вимог.

1. Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 58 812,13 за кредитним договором б/н від 03.12.2010 року станом на 27.10.2020 року та судові витрати.

Аргументи учасників справи.

2. ОСОБА_1 звернувся до АТ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 03.12.2010 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується письмово у заяві. Заявою відповідач підтвердив також той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення.

Відповідно до заяви б/н від 03.12.2010 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому був збільшений до 6000,00 грн.

ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за договором і не здійснив повернення кредиту у встановлений строк та не сплатив проценти за користування кредитом. В зв`язку з чим, станом на 27.10.2020 року заборгованість відповідача перед АТ КБ «Приватбанк» становить 58 812,13 грн., яка складається з: 51569,58 грн. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 37191,77 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту ; 14377,81 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3276,93 грн. заборгованість за нарахованими відсотками.

3.Від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду надійшов відзив, з якого вбачається, що позовні вимоги він не визнає та просить суд відмовити в їх задоволенні за таких підстав.

Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг ПриватБанк від 03.12.2010 року, наданої позивачем до позову, ним ніби то було отримано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок «Універсальна» 3000,00 грн. Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, наданої позивачем та оформленої на його ім`я, за картковим рахунок кредитний ліміт неодноразово змінювався. При цьому, як слідує з Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти та Довідки про перелік кредитних карток зазначено 05.02.2008 року, а Анкета заява, додана до позовної заяви, датована 03.12.2010 року.

З викладеного слідує, що позовні вимоги АТ КБ «Приват банк» не підтверджені належними і допустимим доказами в обґрунтування своїх позовних вимог.

Анкета -заява не може бути кредитним договором. Спірний кредитний договір не містить суми кредиту, умови його надання , тип та розмір процентної ставки. Тому банк повинен довести, що саме ці Умови та Правила він погодив підписуючи анкету-заяву від 03.12.2010 року.

Також зазначає, що з його рахунку 11.03.2021 було протиправно автоматично списано 1535,00 грн.

Під умовами, які надають можливість банку вчиняти такі дії щодо автоматичного списання коштів з його рахунку для погашення кредитної заборгованості він не розписувався, письмове доручення банку не надавав.

4.Від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що під час укладення з відповідачем Договору про надання банківських послуг № б/н від 03.12.2011 року було погоджено всі істотні умови договору, крім того звернув увагу суду на те, що відповідач протягом тривало часу активно користувався кредитними коштами.

5.20 травня 2021 року від відповідач на адресу суду надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив, в яких останній зазначив, що позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заяви та клопотання учасників справи.

6.Представник позивача до зали судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі.

7. Відповідач ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Процесуальні дії у справі.

8.Ухвалою суду від 22 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі.

9. 16 квітня 2021 року судом постановлено ухвалу про витребування з АТ КБ «Приватбанк» оригіналу заяви б/н від 03.12.2010 року яка була підписана ОСОБА_1 .

Обставини справи, встановлені судом.

10.03.12.2010 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву, в якій зазначено, що ця заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (далі - кредитний договір), що підтверджується підписом відповідача у заяві. Він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом момент підписання анкети-заяви, що підтверджується його власноручним підписом в анкеті-заяві. (а.с.20).

11. З виписки за договором б/н, укладеного між ОСОБА_1 та АТ КБ « ПриватБанк» станом на 30.10.2020 року вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами з 08.04.2008 року (а.с.56-84).

12.Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н), 05.02.2008 року відбувся старт карткового рахунку за № НОМЕР_1 .

03.07.2014 року відповідачеві встановлено кредитний ліміт 6 000,00 грн., який 02.10.2018 року збільшився до 50 000,00 грн та 06.08.2020 року зменшився до 0,00 грн. ( а.с. 18)

13. ОСОБА_1 05.02.2008 року було видано картку № НОМЕР_1 терміном дії до 02/12, яку в подальшому було перевипущено, останній раз 10.11.2017 року за № 546931, терміном дії 07/21 ( а.с.19).

14.Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 03.12.2020 року станом на 27.10.2020 року становить 58 812,13 яка складається з: 51569,58 грн. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі за 37191,77 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 14 377,81 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3276,93 заборгованість за нараховані відсотки, 3965,62 грн. заборгованість за простроченими відсотками ( а.с.3-17) .

Джерела права й акти їх застосування.

15.Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти.

16.Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

17.В силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

18.Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

19.Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

20.У частині 1 ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

21.За приписами п.п. 3, 6 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

22.Згідно зі ст. 41 Закону України «Про Національний банк України» та ч. ч. 1, 2 ст.68 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та Правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі Правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

23.Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 30.12.1998 № 566, зі змінами та доповненнями, є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

24.Пунктом 5.1 глави 5 вищезазначеного Положенням визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.

25.Згідно з п.5.4. цього Положенням, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.

26.При цьому, п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

27.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

28.Відповідно до ч.1,2,3 ст. 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

29.Згідно ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду.

30.Судом встановлено, що 03.12.2010 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку. У даній анкеті-заяві від 03.12.2010 року містяться лише анкетні дані відповідача, дата та його підпис, дані про бажаний кредитний ліміт, вид картки, однак, пільгові умови або будь-яка інша інформація про умови кредитування відсутня.

31.З вищезазначеної анкети вбачається, що ОСОБА_1 виявив бажання оформити платіжну карту кредитка «УНІВЕРСАЛЬНА» з бажаним кредитним лімітом в 3000,00 грн.

32.Анкета-заява не містить відомостей про оформлення відповідачем кредитного договору, його отримання , а також умов, зазначених у позові. Таким чином, надані банком Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку не можуть бути визнані такими, що приймалися сторонами при отриманні кредиту, так як в матеріалах справи не міститься жодних доказів на підтвердження того, що саме з цими Умовами та Тарифами банку позичальник був ознайомлений, підписуючи анкету-заяву від 03.12.2010 року. Вказана позиція відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.

33.Крім цього, судом встановлено, що наданий позивачем Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract» «Універсальна Gold» є неналежним доказом, оскільки не містить жодної інформації щодо предмету доказування у даній справі, зокрема щодо типу кредитної карти, виданої позичальнику у межах підписаної ним заяви від 03.12.2010 року, а містить лише виклад умов використання всіх кредитних карт, які випускаються та обслуговуються АТ КБ «Приватбанк», що не має правового значення для вирішення даного спору. Також, додані до справи Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умови та правила не засвідчені у порядку визначеному ст.95 ЦПК України.

34.У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

35.Тому, у урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду України в Постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17 зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

36.Отже, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 позивач АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Таким чином, позовні вимоги в частині нарахування та стягнення пені не підлягають задоволенню.

37.Разом з тим, в матеріалах справи міститься довідка щодо видачі відповідачу кредитної картки № НОМЕР_1 терміном дії до 02/12, яку в подальшому було продовжено, останній раз 10.11.2017 року терміном дії до 07/21 року за № 546931, а також виписка за рахунком ОСОБА_1 з якої вбачаються операції за карткою, зокрема, зняття готівкових коштів, придбання товарів, поповнення карткового рахунку, що в сукупності є свідченням наявності між сторонами кредитно-договірних зобов`язань.

38.Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що надані АТ КБ «Приватбанк», по справі докази є належними та допустимими, у розумінні ст. ст. 76-81 ЦПК України, та у своїй сукупності підтверджують те, що відповідач ОСОБА_1 відповідно до наданого позивачем розрахунку, користувався кредитними коштами, за договором б/н від 03.12.2010 р. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

39.Таким чином, позивач, надавши відповідачу ОСОБА_1 можливість розпоряджатись кредитними коштами, в межах встановленого кредитного ліміту, виконав свої зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідач, користуючись кредитними коштами, належним чином та своєчасно не виконував свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості за тілом кредиту, яка підлягає стягненню.

40.З наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01.06.2015 року по 30.11.2018 року вбачається, що відповідач погасив заборгованість за тілом кредиту в розмірі 37 6430,89 грн. та залишилось заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4 866,04 грн. ( а.с. 13).

41.Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 01.12.2018 року по 27.10.2020 рік відповідачем погашено заборгованість за тілом кредиту в розмірі 215 268,33 грн., погашено заборгованість по простроченим відсоткам в розмірі. 3261,13 грн.

Залишилось до сплати за спірним кредитним договором: 51 569,58 грн. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 37 191,77 грн. заборгованість за поточним тілом, 14 377,81 грн. заборгованість за простроченим тілом; 3 276,936 грн. заборгованість за нараховані відсотки, 3 965,62 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

42.Враховуючи, що надані позивачем Правила надання банківських послуг у ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться у матеріалах справи, не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 03.12.2010 року шляхом підписання заяви позичальника.

Тому, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами за підвищеною процентною ставкою.

За таких обставин нарахування банком відсотків і погашення відсотків за рахунок коштів, внесених відповідачем в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту є незаконними та безпідставним.

43.Крім того, суд зазначає що укладений між сторонами кредитний договір від 03.12.2010 року у вигляді заяви позичальника, підписаний сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним).

44.Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

45. Згідно наданого банком розрахунку заборгованості, категорія «заборгованість за простроченим тілом кредиту» частково сформована з відсотків, що зараховані банком для погашення за рахунок кредиту, тобто не є тілом кредиту, що фактично отримане відповідачем. Позивачем безпідставно була збільшена заборгованість відповідача по тілу кредиту за період з 01.12.2018 року по 27.01.2020 року за рахунок кредитних коштів графа «Відсотки погашені за рахунок кредиту». За цих підстав є неправомірним стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченим тілом кредиту на суму 14 377,81 грн. Таким чином, суд вважає, що необхідно зарахувати списані грошові кошті в рахунок погашення заборгованості по простроченим відсоткам в розмірі 3 261,13грн. в суму погашення заборгованості за тілом кредиту.

46. З долучених позивачем доказів, зокрема, виписки за платіжною карткою ОСОБА_1 вбачається, що останній користувався кредитними коштами шляхом отримання готівки, розраховувався ними за товари та послуги, а також здійснював повернення кредитних коштів банку. Всі ці дії свідчать про те, що відповідач отримував кредитні кошти та користувався ними з частковим поверненням.

47. В свою чергу, відповідач, заперечуючи підписання ним кредитного договору, надав суду клопотання про витребування оригіналу анкети-заяви.

Дане клопотання судом було задоволено, та представником позивача 09.07.2021 року в судове засідання надано оригінал анкети заяви. Дана заява була оглянута судом, сумнівів у суду щодо її достовірності не виникло. В подальшому, відповідач в судові засідання не з`являвся, та надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Доказів на спростування факту користування кредитними кредитными коштами ОСОБА_1 суду не надав.

48. Отже з відповідача на користь позивача піддягає стягненню сума заборгованості за тілом кредиту, як фактично використані грошові кошті в сумі 33 930,64 грн. ( 37 191,77 заборгованість за тілом кредиту 3261,13 грн. погашена заборгованість по простроченим відсоткам). В іншій частині позовної вимоги про стягнення боргу за відсотками та простроченим тілом кредиту задоволенню не підлягають в зв`язку з вище викладеним висновком про відсутність підстав вважати, що сторони кредитного договору погодили сплату відсотків за підвищеною процентною ставкою за користування кредитними коштами.

Розподіл судових витрат.

49.Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн. (а.с.1).

50.Враховуючи, що в задоволенні позовних вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1219,16грн.

Керуючись 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 03.12.2010 року у розмірі 33 930,64 грн. заборгованості за тілом кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 1219,16грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду проягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відомості про сторін:

Позивач Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського. Буд. 1 Д, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Суддя І.Б. Малаховська