РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Кравчук А.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» про витребування безпідставно отриманних грошових коштів,

встановив:

Позивач звернулась в суд із позовом до ОСОБА_4 , третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» про витребування безпідставно отриманних грошових коштів.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 07.09.2021 вона помилково здійснила перерахунок належних їй коштів в сумі 5628,14 грн на картковий рахунок відкритий на ОСОБА_4 .

У зв`язку із наведеним, вона звернулась до відповідача з проханням повернути помилково перераховані кошти, на що відповідач повідомив, що йому нічого не відомо з цього приводу і він не збирається повертати ці кошти.

Таким чином, відповідач незаконно збагатився за її рахунок та відмовився повернути безпідставно отримані кошти.

Просить стягнути із ОСОБА_4 на її користь безпідставно набуті кошти в сумі 5628,14 гривень.

Ухвалою суду від 09.02.2022 відкрито спрощене провадження у справі.

14.12.2022 відповідач подав відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Відзив обгрунтовано тим, що позивач не помилково перерахувала кошти на його рахунок. Кошти були перераховані на виконання відносин, котрі виникли між позивачем та його знайомим - ОСОБА_5 , який попросив його надати номер карткового рахунку для перерахування позивачем коштів.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що жодних договірних зобов`язань не було між позивачем та ОСОБА_4 , а тому відповідач безпідставно, без правової підстави набув кошти. Також законодавство не передбачає обов`язок позивача попередньо звернутись до банківської установи з приводу повернення помилково перерахованих коштів, а лише після цього звертатись до суду із позовом про повернення безпідставно набутих коштів.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала. Пояснила, що ОСОБА_5 , котрий є знайомий відповідача, звернувся до останнього з проханням надати йому номер карткового рахунку для перерахування коштів на виконання зобов`язань, котрі виникли між позивачем та ОСОБА_5 . Відповідач погодився і надав ОСОБА_5 номер свого карткового рахунку. Підтвердила, що не було договірних зобов`язань між позивачем та ОСОБА_4 . Позивач здійснила перерахування коштів ОСОБА_4 , котрий дані кошти перерахував ОСОБА_5 . Позивач свідомо перерахувала кошти відповідачу, не зверталась в банківську установу, а також до відповідача з вимогою повернути дані кошти, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Представник АТ КБ «Приватбанк» подав заяву в якій просить проводити розгляд справи у відсутності, при вирішенні позову покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що у 2022 позивач замовляла у нього фасади дверей на шафу. Оскільки його карткові рахунки були заблоковані, а тому він попросив ОСОБА_4 дати свій картковий рахунок для того, щоб ОСОБА_3 перерахувала йому аванс. На дану пропозицію ОСОБА_4 погодився і надав йому свій картковий рахунок, котрий він дав позивачу. Через декілька днів позивач перерахувала на рахунок ОСОБА_4 5600 грн, котрі ОСОБА_4 зняв і віддав йому. Підтвердив, що у нього не було письмових договірних відносин із ОСОБА_3 . Також не повідомляв ОСОБА_3 , що це рахунок ОСОБА_4 і не погоджував з нею перерахування коштів саме на рахунок ОСОБА_4 ОСОБА_3 не знайома із ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення представників сторін, свідка, дослідивши та оцінивши всі докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом правовідносини.

07.09.2021 ОСОБА_3 здійснила перерахунок належних їй коштів в сумі 5628,14 грн на картковий рахунок відкритий на ОСОБА_4 в АТ КБ «Приватбанк».

Дана обставина підтверджується квитанцією «BASS»_8 від 07.09.2021.

Позивач обгрунтовує вимоги тим, що відповідач безпідставно набув ці кошти, тобто без правової підстави та відмовляється їх добровільно повернути.

Застосовані норми права та мотиви суду.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) її майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі, та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно із ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Системний аналіз положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Із наданих суду пояснень сторін встановлено, що між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 не укладались правочини, тобто між ними не існувало жодних договірних зобов`язань.

Оскільки між позивачем і відповідачем не існувало договірних зобов`язань, тобто у позивача не виник правовий обов`язок здійснити перерахунок коштів відповідачу, а тому кошти отримані відповідачем вважаються набутими ним без достатньої правової підстави та відповідно до вимог ч.1 ст. 1212 ЦК України підлягаю поверненню позивачу.

Навіть наявність ймовірних правовідносин між позивачем та свідком ОСОБА_5 не доводять, що ОСОБА_4 набув кошти за рахунок ОСОБА_3 на правовій підставі, оскільки із ОСОБА_4 у позивача не було жодних договірних відносин і у неї не було обов`язку перераховувати ОСОБА_4 дані кошти.

Також суд бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_5 , котрий підтвердив, що ОСОБА_3 не знайома із ОСОБА_4 . Він не повідомляв ОСОБА_3 , що рахунок належить не йому, а ОСОБА_4 , та не отримував від неї згоди на перерахування коштів саме на цей рахунок.

Дані пояснення підтверджують доводи позивача про помилковість перерахування коштів на рахунок відповідача та безпідставність їх набуття відповідачем.

Доводи представника відповідача про те, що позивач повинен був попередньо звернутись в банківську установу з вимогою повернути кошти суд оцінює критично, оскільки відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, ст. 16 ЦК України позивач вправі звернутись безпосередньо до суду із вимогою до особи, яка безпідставно набула майно, повернути це майно.

Оцінивши всі докази в сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, доведеними, законними, а тому позов підлягає до задоволення.

Оскільки позов задоволено повністю, а тому відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн, котрий сплачений позивачем при поданні позову, що підтверджується квитанцію про сплату № 48260 АТ «Ощадбанк».

Керуючись ст.ст. 12,81,89,265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 5628,14 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 908 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає у АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає у АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 19.02.2024.

Головуючий:/підпис/

Виготволено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук