ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року

м. Черкаси

Справа № 701/116/23
Провадження № 22-ц/821/296/24
категорія: 310000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л.І.,

суддів: Бородійчука В.Г., Карпенко О.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 18 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,у складі: головуючого судді Костенка А. І. повний текст рішення складено 21 квітня 2023 року, -

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом вищенаведеного змісту.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 15.09.2022 визнано відповідача батьком малолітньої ОСОБА_3 , та з нього на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 5000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що їх спільній дитині встановлений діагноз лікаря-педіатра атопічний дерматит та призначено лікування, яке полягає в спеціальному догляді спеціальними засобами, які є дороговартісними.

У зв`язку із виниклими особливими обставинами позивач також змушена була придбати для забезпечення потреб дитини: односпальне металеве ліжко вартістю 6498 грн, а всього з доставкою 6845 грн, безпружинний матрац вартістю 7100 грн, доставка 350 грн, шафу вартістю 8500 грн, що підтверджується відповідними квитанціями.

За таких обставин, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь понесені додаткові витрати на утримання дочки в розмірі 24191,40 грн за період з 01.08.2022 до 10.02.2023, що становить 1/2 частини від загальної суми понесених витрат в розмірі 32255,20 грн (22795,00 грн - витрати на придбання ліжка з матрацом та шафи; 3410,56 грн витрати на спеціальний догляд; 1849,64 грн - витрати на проїзд, 4200,00 грн витрати на ALEX2 тест).

Враховуючи, що атопічний дерматит є хронічним захворюванням, для забезпечення особливих потреб дитини у вигляді спеціального догляду, позивач просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами, у розмірі 3750,00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 18 квітня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3 , викликані особливими обставинами у розмірі 2702,52 грн та судовий збір в розмірі 1073 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що дитина потребує додаткових витрат у зв`язку з лікуванням. Згідно наданих позивачем квитанцій на медичні препарати витрачено 3555,40 грн, та витрати на пальне для проїзду на консультацію дитячого алерголога та лікаря-дерматовенеролога до НДСЛ МОЗ України «Охматдит» м. Київ 1849,63 грн. Тому суд вважав за необхідне стягнути з відповідача 1/2 таких витрат.

Доводи позивача щодо витрат на покупку ліжка, матрацу та шафи, не є ключовими у спірних правовідносинах, оскільки не можуть підтвердити чи спростувати особливих обставин розвитку здібностей дитини чи її хвороби, а також затрачених у зв`язку цим відповідних коштів, тому такі витрати не відносяться до додаткових в розумінні ст. 185 СК України.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 24.04.2023 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 24.05.2023 апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 18.04.2023 змінено в частині визначення суми додаткових витрат, які мають стягуватися з відповідача на користь позивача, вказавши її в розмірі 4802,52 грн.

У решті рішення залишено без змін. Вирішено питання щодо судового збору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, поданій 13 грудня 2023 року, ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом правил підсудності та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими та порушення норм процесуального права, порушив питання про скасування рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 18 квітня 2023 року та направлення справи до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що він являється військовослужбовцем ЗСУ з 24.02.2022. З 09.02.2023 проходить службу в складі військової частини НОМЕР_1 . З березня 2023 року по травень 2023 року в складі вказаного підрозділу ЗСУ він виконував бойові завдання з охорони та оборони по захисту Батьківщини. З травня 2023 по 09.11.23 безперервно виконував бойові завдання в Бахмутському районі Донецької області. Під час знаходження в зоні бойових дій йому було повідомлено про ухвалення рішення Маньківським районним судом щодо стягнення з нього грошових коштів.

Вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для розгляду даної справи так як позивач по справі проживає та зареєстрована в м. Умані, тому справу мав би розглядати Уманський міськрайонний суд.

Про час та місце розгляду даної справи його жодного разу повідомлено не було.

Наслідком порушення правил підсудності стало, те що суд ухвалив завідомо неправосудне рішення в інтересах позивача, ним було свідомо і навмисно обмежено відповідача в праві на справедливий суд. Зазначає, що він про розгляд справи не знав та жодного повідомлення про розгляд справи не отримував. Зокрема, суд не взяв до уваги наявність у відповідача родини і двох неповнолітніх дітей наявність у відповідача П групи інвалідності, наявність постійного хворобливого стану який пов`язаний з пораненнями та проходженням служби, наявність в нього на утриманні матері інваліда Iгрупи, крім того суд взяв до уваги те що відповідач є адвокатом, хоча він тривалий час не здійснює адвокатську діяльність, та вважає, що вказані обставини можуть бути підставою для прийняття рішення про відмову в позові.

Позивач по справі надала відзив на позовну заяву, в якому просила повністю відмовити в задоволенні позовних вимог, в обґрунтування якого вказала, що на момент подачі позову до Маньківського районного суду Черкаської області вона проживала в с. Нестерівка, Маньківського району, Черкаської області тобто підсудність справи нею була визначена правильно та рішення суду ухвалене із збереженням правил підсудності. Крім того, зазначає, що вона працює на посаді помічника судді в Уманському міськрайонному суді Черкаської області та в разі передачі справи до даного суду суддям даного суду будуть заявлені відводи по справі.

Також позивачем була подана заява про закриття провадження в справі з мотивів того, що відповідач по справі пропустив строки звернення до суду, та в зв`язку з тим, що дане рішення вже було оскаржене в апеляційному порядку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 15.09.2022 ОСОБА_2 було визнано батьком малолітньої ОСОБА_3 , та стягнуто з нього на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_3 часто хворіє респіраторними інфекціями та на алергічний дерматит. Також у виписці зазначене проведене лікування та діагностичні дослідження. Внаслідок чого, 10.01.2023 дільничним лікарем-педіатром було видано два направлення на консультацію дитячого алерголога та лікаря-дерматовенеролога до НДСЛ МОЗ України «Охматдит». Згідно консультаційного висновку спеціаліста md 4991 від 25.01.2023 лікаря-алерголога дитячого було підтверджено діагноз лікаря-педіатра - атопічний дерматит, дитяча форма, та призначено лікування. Згідно консультативного висновку спеціаліста md 4992 від 25.01.2023 лікаря-дерматовенеролога також було встановлено діагноз - атопічний дерматит та призначено лікування. Також було рекомендовано проводити вологі обгортання з емолентом та провести дообстеження в плані ALEX2 тест. Лікарем-дерматологом окрім наданих рекомендацій лікарем-алергологом було призначено краплі Алерзин, а також консультацію гастроентеролога та дієту № 5.

Позивач зазначає, що виникли особливі обставини у вигляді потреб у придбанні дитині окремого ліжка та матрацу до нього, а також шафи для зберігання речей на загальну суму 22795 грн, половину з якої просила стягнути з відповідача.

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, п. 3) ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, враховуючи, що справа стосується додаткових витрат на утримання дитини, суд проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції, зокрема в оскаржуваній частині щодо підсудності даної справи Маньківському районному суду Черкаської області відповідає зазначеним вимогам виходячи з наступного.

Предметом даного спору є стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Апеляційна скарга відповідача на рішення районного суду подана після закінчення апеляційного розгляду справи, що урегульовано ст. 370 ЦПК України.

Так, за результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до статті 382 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції (частина третя статті 370 ЦПК України).

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 370 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи. Суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Таким чином, розгляд апеляційної скарги в порядку статті 370 ЦПК України передбачає перевірку законності судового рішення за наслідками розгляду попередньої апеляційної скарги.

Тотожність висновків, викладених у первісній постанові суду апеляційної інстанції, тим мотивам, що їх викладено особою, яка подає апеляційну скаргу згідно зі статтею 370 ЦПК України, визначається шляхом логічного співставлення відповідних аргументів та їх змістовним співпадінням. При цьому, аналізуючи та співставляючи зміст відповідних аргументів, суду апеляційної інстанції слід виходити також зі змісту міжнародних зобов`язань України, зокрема, змісту статті 6 Конвенції, яка, серед іншого, передбачає повагу до судового рішення, що набрало законної сили, та не допускати задоволення апеляційної скарги, поданої згідно зі статтею 370 ЦПК України з підстав, які за своїм матеріально-правовим навантаженням не є суттєвими для вирішення конкретного спору.

Невідповідність (неповнота) мотивів постанови суду апеляційної інстанції поданій апеляційній скарзі надає скаржнику право оскаржити відповідне судове рішення суду апеляційної інстанції до суду касаційної інстанції у встановлених законом випадках. При цьому таке порушення не обмежує іншу особу, яка має право подати апеляційну скаргу згідно зі статтею 370 ЦПК України, просити суд апеляційної інстанції розглянути відповідні мотиви, що їх викладено в апеляційній скарзі первісного апелянта і які не було належно розглянуто судом апеляційної інстанції під час розгляду первісної апеляційної скарги/скарг.

Зважаючи на викладене, в суду немає підстав для закриття провадження у даній справі, оскільки питання щодо відкриття провадження в справі було вирішено та враховано те що апеляційна скарга подана не з тих мотивів, які були зазначені в апеляційній скарзі позивача від 24.04.2023.

Ухвалою суду від 26.12.2023 було встановлено, що апеляційна скарга ОСОБА_2 містила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 18 квітня 2023 року, в якій він зазначив, що рішення суду отримав 07 грудня 2023 року під час ознайомлення із матеріалами справи, оскільки є військовослужбовцем ЗСУ і за місцем реєстрації не перебуває, оскільки проходить службу в складі військової частини НОМЕР_1 , тому просив поновити строк на оскарження.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на оскарження, апеляційним судом було враховане наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 18 квітня 2023 року судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення складено 21 квітня 2023 року (а.с. 65).

Повний текст оскаржуваного рішення направлено відповідачу на адресу вказану у позовній заяві, проте конверт повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» 22.05.2023.

Згідно розписки про отримання рішення суду, вбачається, що 07 грудня 2023 року ОСОБА_2 отримав копію оскаржуваного рішення суду ( а.с. 95).

13 грудня 2023 року подано апеляційну скаргу через суд першої інстанції ( а.с. 96).

До апеляційної скарги долучено довідку у відповідності до якої ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи.

Враховуючи викладене та виходячи з права кожного на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, суд дійшов висновку про те, що є підстави для поновлення скаржнику строку на апеляційне оскарження.

Отже підстави для закриття провадження у справі з мотивів наведених у заяві ОСОБА_1 у суду апеляційної інстанції відсутні.

Водночас, перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

У відповідності до ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, яка є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Частиною 1 ст. 23 ЦПК України встановлено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами, як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити належність справ до його юрисдикції (предметної та суб`єктної) та підсудності (територіальної юрисдикції).

Підсудність це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду. Для визначення підсудності спору суду необхідно з`ясувати коло цивільних справ, які компетентний вирішувати по суті даний суд.

Територіальна підсудність (юрисдикція) це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Виняток із вказаного правила становлять альтернативна підсудність (стаття 28 ЦПК України) та виключна підсудність (стаття 30 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 3) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду (частина друга статті 31 ЦПК України)

Визначаючись з підсудністю справи, позивач ОСОБА_1 13.02.2023 звернулась з позовною заявою про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини до ОСОБА_2 до Маньківського районного суду Черкаської області, вказавши в позові свою адресу як: АДРЕСА_1 на підтвердження чого надала ксерокопію свого паспорта серії НОМЕР_2 де на сторінці 13 вказане місце реєстрації ОСОБА_1 як АДРЕСА_1 , також в позовній заяві позивач послалась на норму права передбачену ст. 28 ЦПК України, вказавши право на визначену альтернативну підсудність за адресою свого місця реєстрації. Звертаючись в подальшому з апеляційною скаргою до Черкаського апеляційного суд від 24.04.2023 позивач також вказала свою адресу як АДРЕСА_1 .

Стаття 187 ЦПК України, зокрема перша її частина, передбачає обов`язок суду отримати інформацію про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, та не визначає такого обов`язку суду по відношенню до позивача.

А тому в суду немає підстав для скасування рішення Маньківського районного суду Черкаської області з підстав визначених відповідачем у апеляційній скарзі, а саме порушення правил територіальної підсудності та передачі справи до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення Маньківського районного суду Черкаської області, зміненого постановою Черкаського апеляційного суду,без змін з мотивів визначеної судом першої інстанції підсудності, а скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

РішенняМаньківського районного суду Черкаської області від 18 квітня 2023 року змінене постановою Черкаського апеляційного суду від 24 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст постанови складено 21 лютого 2024 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко