Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7694/23
Номер провадження2/711/450/24
РІШЕННЯ
22 лютого 2024 року у Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі головуючого - судді Демчика Р.В., при секретарі Кофановій А.О., за участі позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 представника третьої особи Нестерко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про збільшення розміру аліментів,-
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про збільшення розміру аліментів.
Позов обґрунтовує тим, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.07.2022 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі до 1/6 частини від усіх видів заробітків та доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили.
Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вона не в змозі самостійно утримувати сина та повністю забезпечити необхідні витрати для дитини. Вона працює, має мінімальну заробітну плату. На даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку, оплат харчування в школі та іншому. Дитина відвідує платні секції для розвитку такі як карате, футбол.
Дитина має захворювання гіперметропія середнього ступеня, потребує медичного лікування, апаратного лікування, масажів, (регулярних медичних обстежень, оздоровлення у санаторно-курортних закладах, прийому дорого вартісних ліків , тощо).
3 урахуванням викладеного, вважає за доцільне збільшити розмір аліментів стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина до 1/3 частини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.11.2023 року відкрите спрощене позовне провадження у справі.
08.12.2023 року до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшла заява ОСОБА_2 , в якій вона свої позовні вимоги підтримала, розгляд справи просила проводити у її відсутності.
08.12.2023 року до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшла заява ОСОБА_1 , в якій відповідач позовні вимоги визнав повністю, розгляд справи просив проводити у його відсутності.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.12.2023 року відмовлено у прийнятті визнання ОСОБА_2 позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 збільшення розміру аліментів. Продовжено судовий розгляд справи. Залучено ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в якості третьої особи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.
В судовому засідання позивач свої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх повністю.
Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору адвокат Нестреко І.О. просив відмовити в задоволенні позову.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 264 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Так, з автоматизованої системи документообігу Придніпровського районного суду м. Черкаси вбачається, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.03.2022 року стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.01.2022 і до досягнення дитиною повноліття.
Також встановлено, що 11.05.2022 року ОСОБА_2 звертався в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.07.2022 року (справа №711/1955/22) позовні вимоги задоволено частково.

Змінено розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зменшивши їх розмір до 1/6 частини від усіх видів заробітків та доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили.

Так, звертаючись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів позивачка посилається на те, що дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вона не в змозі самостійно утримувати сина та повністю забезпечити необхідні витрати для дитини. Вона працює, має мінімальну заробітну плату. На даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку, оплат харчування в школі та іншому. Дитина відвідує платні секції для розвитку такі як карате, футбол. Дитина має захворювання гіперметропія середнього ступеня, потребує медичного лікування, апаратного лікування, масажів, (регулярних медичних обстежень, оздоровлення у санаторно-курортних закладах, прийому дорого вартісних ліків , тощо).

На підтвердження своїх позовних вимог, позивачем до позовної заяви додано копію довідки КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради» (а.9), з якої вбачається, що ОСОБА_6 знаходився на огляді в офтальмологічному відділенні 11.11. 2020 року. Разом з цим, у вказаній довідці відсутній підпис лікаря та печатка медичної установи. Також позивачкою додано копії аркушів медичної картки (а.10,11) де міститься записи лікаря окуліста від 17.02.2022 року та 16.08.2023 року.

З довідки КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» ЧОР від 16.08.2023 року (а.12) вбачається, що ОСОБА_7 знаходиться на обліку в офтальмологічному відділенні з приводу гіперметропії слабкого ступеню обох очей.

Як вбачається з довідки ЧНУ ім. Б.Хмельницького від 19.06.2023 року №73, ОСОБА_1 працює на посаді диспетчера навчально-наукового інституту економіки і права на 0,5 ставки, а розмір її доходу з грудня 2022 року по червень 2023 року становить 19986 грн. (а.14).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, у статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

При вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Суд вважає, що стан здоров`я дитини (п. 1 ч.1 ст. 182 СК України) належить до обставин, які підлягають врахуванню судом при визначенні розміру аліментів на утримання дитини (впливають на такий розмір) і, вочевидь, зміна цієї обставини, зокрема, істотне погіршення стану здоров`я дитини після стягнення аліментів, може бути підставою для зміни раніше визначеного розміру аліментів.

Вказане повністю узгоджується з висновком, який викладений в постанові ВС КЦС, справа №128/2206/21 від 23.11.2022 р., згідно якого погіршення стану здоров`я дитини може бути підставою для зміни раніше визначеного судом розміру аліментів на її утримання, якщо внаслідок такого погіршення здоров`я раніше визначений розмір аліментів не забезпечує гармонійного розвитку дитини.

Як було встановлено судом, 11.05.2022 року ОСОБА_2 звертався в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ро зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.07.2022 року (справа №711/1955/22) позовні вимоги задоволено частково.

Змінено розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зменшивши їх розмір до 1/6 частини від усіх видів заробітків та доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили.

Вказаним рішення встановлено наступне:

- відповідно до Довідки про доходи № 28 від 23.05.22, виданої КП «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» ЧМР, ОСОБА_2 працює в КП «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» ЧМР та за період з листопада 2021 року по квітень 2022 року загальна сума доходу ставить 103512 грн. 65 коп. (без урахування аліментів).

- що стосується позовної вимоги про зміну розміру стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 суд зазначає наступне.

Враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_1 не заперечувала проти задоволення позову (в телефонному режимі) та той факт, що вона не зверталася до органів виконавчої служби з виконавчим листом про стягнення аліментів на свою користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність зміни розміру стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зменшивши їх розмір до 1/6 частини від усіх видів заробітків та доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили.

З викладено вбачається, що позивач, на користь якої з відповідача, на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси 28.03.2022 року стягувалися аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.01.2022 і до досягнення дитиною повноліття достовірно знаючи про хворобу дитини, визнала пред`явлений до неї позов та погодилася на зменшення розміру стягуваних аліментів до 1/6 частини від усіх видів заробітків та доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Вказане рішення суду ОСОБА_1 не оскаржувалося.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками.

Суд вважає, що позивачем в судовому засіданні не доведено, що з моменту набрання законної сили рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.07.2022 року (справа №711/1955/22) яким змінено розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зменшивши їх розмір до 1/6 частини від усіх видів заробітків та доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, змінився матеріальний або сімейний стан, погіршився або поліпшився стан здоров`я сторін, та погіршився стан здоров`я дитини.

Крім того, в судовому засіданні позивачем не доведено, що раніше визначений розмір аліментів не забезпечує гармонійного розвитку дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який хворіє з 2020 року. Не надано й позивачем доказів того,що дитина відвідує платні секції, такі як футбол та карате.

Суд звертає увагу, що позивач, посилаючись на понесення додаткових витрат у зв`язку із лікуванням та проходженням обстежень дитини, не позбавлена можливості звернутись з позовом щодо стягнення додаткових витрат, понесених та лікування, які стягуються одноразово, лише у разі не вирішення батьками в добровільному порядку витрат щодо лікування дитини.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі наведеного, ст.ст. 3, 180, 181, 182, 183, 192 СК України, керуючись ст. ст. 2-13, 76-83, 141,142, 258, 259, 274 ЦПК України, -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ), про збільшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повне судове рішення складено 27.02.2024 року.

Головуючий: Р. В. Демчик