У х в а л а

4 березня 2024 року

м. Київ

Справа № 175/1861/22

Провадження № 61-426ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржниця), інтереси якої представляє адвокат Ганчева Марія Андріївна (далі - адвокат),

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 1 серпня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 5 грудня 2023 року

у справі за позовом виконувача обов`язків керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі Приазовської селищної ради (далі - позивач) до скаржниці, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі - відповідачі) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та

в с т а н о в и в:

1. У липні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати поважними причини пропуску позовної давності та поновити цей строк, витребувати з незаконного володіння відповідачів на користь (у власність) Приазовської об`єднаної територіальної громади в особі Приазовської селищної ради по 1/3 частині земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0783, площею 0,05 га, розташованої на території Приморсько-Посадської сільської ради Приазовського району Запорізької області. Позов обґрунтував тим, що Мелітопольська окружна прокуратура Запорізької області встановила, що відповідачі набули право власності на земельну ділянку за підробленими документами.

2. 5 вересня 2022 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області постановив ухвалу, згідно з якою відкрив провадження у справі. Зазначив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки згідно з приписами частини шостої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) є малозначною.

3. 25 січня 2023 року цей же суд постановив ухвалу, згідно з якою відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Опанасенко Лілії Валеріївни - про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження та призначення підготовчого судового засідання. Мотивував тим, що предметом спору є витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки вартістю 36 000,00 грн. Ця справа належить до категорії малозначних, пріоритетом в яких є швидке їхнє вирішення. До винятків, визначених частиною четвертою статті 274 ЦПК України, такий спір не належить.

4. 1 серпня 2023 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області ухвалив рішення, згідно з яким позов задовольнив, а 5 грудня 2023 року Дніпровський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою залишив без змін рішення суду першої інстанції. Мотивували так: у матеріалах справи є належні докази набуття ОСОБА_4 у власність земельної ділянки у невстановлений законом спосіб; задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння відповідачів, за якими воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призведе до ефективного захисту прав власника; позовну давності для звернення до суду із зазначеним позовом позивач не пропустив.

5. 7 січня 2024 року адвокат в інтересах скаржниці сформувала у системі «Електронний суд» касаційну скаргу. Просить: поновити строк на подання цієї скарги; скасувати зазначені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції; звільнити скаржницю від сплати судового збору за подання касаційної скарги через відсутність у неї відповідної фінансової можливості.

6. 8 січня 2024 року адвокат від імені скаржниці підписала та надіслала поштою на адресу Верховного Суду касаційну скаргу (вх. № 1291/0/220-24 від 11 січня 2024 року), яка є ідентичною за змістом до сформованої у системі «Електронний суд» 7 січня 2024 року.

7. 29 січня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення її недоліків десятиденний строк із дня вручення копії цієї ухвали.

8. 8 лютого 2024 року адвокат в інтересах скаржниці сформувала у системі «Електронний суд» заяву про усунення недоліків.

9. Верховний Суд вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження немає.

9.1. Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

9.2. Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та усправах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

9.3. Конституційний Суд України у рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), пункти 1 і 5 частини шостої статті 19 ЦПК України.

9.4. Предметом спору є витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння. Суд першої інстанції встановив, що ціна позову становить 36 000,00 грн. Це не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

9.5. У касаційній скарзі адвокат вказала, що ця справа має для скаржниці виняткове значення, оскільки суди першої й апеляційної інстанції позбавили її права власності на земельну ділянку. Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд вважає, що адвокат не обґрунтувала наявності виняткового значення саме цієї справи для скаржниці. Відсутні підстави вважати, що її розгляд судом касаційної інстанції потрібен для забезпечення єдності правозастосовної практики. Аргументи адвоката зводяться до незгоди скаржниці з оцінкою судами першої й апеляційної інстанцій зібраних доказів і встановлених обставин. Твердження адвоката про те, що суди першої й апеляційної інстанції позбавили скаржницю права власності на земельну ділянку є помилковим, оскільки суди задовольнили позов власника про витребування частини цієї ділянки від скаржниці, яка права власності не набула, а була незаконним володільцем (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункти 60-66), від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17 (пункт 92-94)).

9.6. Наявність інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судові рішення у справіз ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, можливо оскаржити у касаційному порядку, адвокат теж не обґрунтувала. З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

10. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права (частина четверта статті 10 ЦПК України).

10.1. Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

10.2. Згідно з практикою ЄСПЛ право доступу до суду є невід`ємною складовою права на суд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції (див. mutatis mutandis рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36).

10.3. «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети (див. mutatis mutandis рішення від 16 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), заява № 28249/95, § 53).

10.4. Застосовані державою обмеження не можуть применшувати право доступу до суду настільки, щоби порушувати саму сутність цього права. Крім того, обмеження права доступу до суду не є сумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо не переслідує легітимну мету і якщо відсутнє «пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою» (див. mutatis mutandis рішення від 28 травня 1985 рокуу справі«Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), заява № 8225/78, § 57; рішення від 21 вересня 1994 року у справі «Файєд проти Сполученого Королівства» (Fayed v. the United Kingdom), заява № 17101/90, § 65).

10.5. Скаржниця отримала доступ до судів першої й апеляційної інстанцій і мала можливість навести аргументи та докази проти позовних вимог. Право касаційного оскарження згідно з процесуальним законом обмежене. Це обмеження спрямоване на забезпечення виконання Верховним Судом завдання із забезпечення сталості та єдності судової практики у порядку та спосіб, визначені таким законом(частина перша статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Зазначена мета є легітимною.

10.6. Адвокат в інтересах скаржниціподала касаційну скаргу на судові рішення, які за загальним правилом не можна оскаржити у касаційному порядку. Передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків немає. За таких умов обмеження на подання скаржницею касаційної скарги є пропорційними вказаній легітимній меті та не порушують сутність її права на доступ до суду.

Керуючись статтями 260, 261, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 1 серпня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 5 грудня 2023 рокуу справі за позовом виконувача обов`язків керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі Приазовської селищної ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

2. Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала цю скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді: Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
М. М. Русинчук