Провадження № 2/337/451/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 лютого 2024 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу),

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року до суду надійшов вказаний позов КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10», який обґрунтований тим, що 20.03.2021р. о 13.15 год. біля буд. №61 по вул. Незалежної України у м. Запоріжжі, водій ОСОБА_1 , керуючі транспортним засобом «AC-S 2123 СМД», державний номер НОМЕР_1 , в порушення п. 10.2 ПДР України, при виїзді з двору не надав переваги в русі транспортному засобу «Toyota Corolla», державний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та скоїв з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2021р. у справі № 337/1704/21 відповідача ОСОБА_1 було визнано винним за ст.124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 850,00 грн. Адміністративне правопорушення було скоєно відповідачем ОСОБА_1 під час виконання ним своїх трудових обов`язків на автомобілі «AC-S 2123 СМД» (ВАЗ 21-23 «Нива»), державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10». Вказаний автомобіль було закріплено за водієм ОСОБА_1 для його експлуатації та індивідуальної матеріальної відповідальності наказом КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» №145 від 28.12.2020р.

У липні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_1 , ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ», про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2022 року вказаний позов було задоволено та стягнуто з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 22 500,00 грн. та судовий збір у розмірі 908, 00 грн. Рішення набрало законної сили 13.01.2023 року.

26.06.2023р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист № 335/8042/21 про стягнення з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 22 500,00 грн., на підставі якого головним державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 05.07.2023 року було відкрито виконавче провадження ВП №72168946. За вказаним виконавчим провадження 06.07.2023 року позивачем було сплачено 25 520,00 грн. (платіжна інструкція № 501), що включає матеріальну шкоду та витрати, пов`язані з виконавчим провадженням.

Крім того, 26.06.2023р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист № 335/8042/21 про стягнення з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 908,00 грн., на підставі якого головним державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 24.07.2023р. було відкрито виконавче провадження ВП № 72336557. За вказаним виконавчим провадження 25.07.2023 року позивачем було сплачено 1432,80,00 грн. (платіжна інструкція № 556), що включає судовий збір та витрати, пов`язані з виконавчим провадженням.

Постановами головного державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13.09.2023 року виконавчі провадження ВП №72168946 та ВП №72336557 закінчені.

Позивач просить стягнути з відповідача майнову шкоду в загальному розмірі 26952,80 грн., яка складається з суми матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, в розмірі 22500,00 грн. та судового збору в розмірі 908,00грн., які були сплачені позивачем на користь ОСОБА_2 , а також суми витрат, понесених у виконавчому провадженні №72168946 в розмірі 3020,00грн. та у виконавчому провадженні №72336557 в розмірі 524,80 грн.

Ухвалою суду від 22.12.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не прибув, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про проведення засідання у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Заперечень проти ухвалення заочного рішення немає.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надіслав заяву, в якій просив проводити судове засідання без його участі, але без повідомлення причин неможливості прибуття, відзиву на позов або зустрічного позову, а також заяв про визнання позову не подавав.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, в т.ч. у відсутність відповідача на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного.

Судом встановлено, що постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2021р. у справі № 337/1704/21 відповідача ОСОБА_1 було визнано винуватим за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за те, що 20.03.2021р. о 13.15 год. біля буд.№61 по вул. Незалежної України у м. Запоріжжі, водій ОСОБА_1 , керуючі транспортним засобом «AC-S 2123 СМД», державний номер НОМЕР_1 , в порушення п. 10.2 ПДР України, при виїзді з двору не надав переваги в русі транспортному засобу «Toyota Corolla», державний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та скоїв з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постанова набрала законної сили 23.04.2021р.

Також судом встановлено, що під час скоєння вищевказаної ДТП, відповідач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10», який є власником транспортного засобу «AC-S 2123 СМД» (ВАЗ 21-23 «Нива»), державний номер НОМЕР_1 , працював на посаді водія. ДТП сталось під час виконання ОСОБА_1 трудових обов`язків. 20.03.2020р. між КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» та ОСОБА_1 було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Автомобіль «AC-S 2123 СМД» (ВАЗ 21-23 «Нива»), державний номер НОМЕР_1 , було закріплено за водієм ОСОБА_1 для його експлуатації та індивідуальної матеріальної відповідальності наказом КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» №145р від 28.12.2020р.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2022р. у справі №335/8042/21 було задоволено позов ОСОБА_2 та стягнуто з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 20.03.2021р., у розмірі 22 500,00 грн. та судовий збір у розмірі 908,00 грн. Рішення набрало законної сили 13.01.2023р.

26.06.2023р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист № 335/8042/21 про стягнення з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 22 500,00 грн., на підставі якого головним державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 05.07.2023 року було відкрито виконавче провадження ВП №72168946.

Згідно платіжної інструкції № 501 від 06.07.2023р. за вказаним виконавчим провадженням КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» було перераховано на рахунок Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі ПМУ Міністерства юстиції (м. Одеса) 25 520,00 грн., що включає матеріальну шкоду 22500,00 грн. та витрати, пов`язані з виконавчим провадженням, а саме виконавчий збір в сумі 2250 грн. та витрати виконавця в сумі 770,00 грн.

Крім того, 26.06.2023 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист № 335/8042/21 про стягнення з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 908,00 грн., на підставі якого головним державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 24.07.2023р. було відкрито виконавче провадження ВП № 72336557.

Згідно платіжної інструкції № 556 від 25.07.2023 року КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» за вказаним виконавчим провадженням було перераховано на рахунок Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі ПМУ Міністерства юстиції (м. Одеса) 1432,80,00 грн., що включає судовий збір в розмірі 908,00грн. та витрати, пов`язані з виконавчим провадженням, а саме виконавчий збір в сумі 90,80 грн. та витрати виконавця в сумі 434,00 грн.

Постановами головного державного виконавця Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі ПМУ Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13.09.2023 року виконавчі провадження ВП №72168946 та ВП №72336557 закінчені у зв`язку з повним виконанням.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з частинами 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами 1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ч. 1 ст. 1172 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Зазначена норма, що регулює правовідносини щодо відшкодування шкоди, передбачає право регресу особи в разі, якщо вона відшкодувала потерпілому шкоду, завдану іншою особою в рамках деліктних правовідносин між нею та потерпілим.

При цьому за змістом ч. 1 ст. 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю.

Відповідно до ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Матеріальна відповідальність працівників - це один з видів юридичної відповідальності, що виражається в обов`язку працівників покрити повністю або частково матеріальну шкоду, що була заподіяна з їх вини.

Відповідно до ст. 132 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку

Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві

Статтею 134 КЗпП України передбачено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; 2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; 3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; 4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; 5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування; 6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків; 7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків; 8) службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу; 9) керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством; 10) шкоди завдано недостачею, знищенням або пошкодженням обладнання та засобів, наданих у користування працівнику для виконання роботи за трудовим договором про дистанційну роботу або про надомну роботу. У разі звільнення працівника та неповернення наданих йому у користування обладнання та засобів з нього може бути стягнута балансова вартість такого обладнання у порядку, визначеному цим Кодексом.

Частиною 3 ст.233 КЗпП України визначено, що для звернення роботодавця до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 4, 5 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, сукупність наданих сторонами доказів у їх взаємозв`язку, достатності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним, що в результаті ДТП, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 була спричинена матеріальна шкода, у зв`язку з чим останній звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом про відшкодування матеріальної шкоди до КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10», оскільки шкода була заподіяна ОСОБА_1 під час виконання ним трудових обов`язків на автомобілі «AC-S 2123 СМД», державний номер НОМЕР_1 , який належить КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10». Рішенням суду від 12.12.2022р. на користь ОСОБА_2 з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» стягнута матеріальна шкода в розмірі 22500,00 грн., а також 908,00 грн. судового збору. Вказані суми були сплачені КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» 06.07.2023р. та 25.07.2023р. під час примусового виконання судового рішення в межах виконавчих проваджень №72168946 та №72336557.

Встановивши, що позивач в порядку ст.1172 ЦК України здійснив відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка сталася з вини їх працівника ОСОБА_1 під час виконання ним трудових обов`язків, суд дійшов висновку про те, що КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» має право вимоги до відповідача в сумі сплаченого відшкодування, а саме в сумі 22500,00 грн. та в сумі 908,00 грн.

При цьому суд враховує, що між сторонами було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність відповідача ОСОБА_1 , що свідчить про наявність підстав для покладення на працівника повної матеріальної відповідальності.

Таким чином суд прийшов до висновку, що спосіб захисту права позивача на відшкодування сплачених ним коштів є належним, його реалізація проведена в межах присічного строку, передбаченого ч.3 ст. 233 КЗпП України, а саме протягом року післявідшкодування шкоди власнику пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу.

Доказів, які б давали підстави суду відповідно до положень ч.2 ст. 137 КЗпП України, зменшити розмір покриття шкоди, заподіяної працівником, залежно від його майнового стану, відповідачем представлено не було.

Відповідач відзиву з обґрунтованими запереченнями проти позовних вимог суду не подав, в судове засідання не прибув і жодним чином позовні вимоги не спростував.

На підставі викладеного, позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача сплачених ним коштів власнику пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу у загальному розмірі 23 408, 00 грн., слід задовольнити.

Разом з тим, вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з виконавчими провадженнями, суд враховує, що 3 544,80 грн. це сума, яку КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» сплатилов межах виконавчих проваджень №72168946 та №72336557, а саме виконавчий збір та інші витрати державного виконавця, оскільки не виконало рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 12.12.2022р. у добровільному порядку, а тому вимога про стягнення таких витрат з відповідача є необґрунтованою та в цій частині позов не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити частково.

Крім того, згідно зі ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 2331,05 грн. (з розрахунку: 23408,00 грн. х 100% : 26952,80 грн. = 86,85 %; 86,85% х 2684,00 грн. : 100 % = 2331,05 грн.)

Керуючись ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,280,282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» (, місцезнаходження: 69001, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, б.25) матеріальну шкоду у сумі 23408,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2331,05 грн., а всього 25 739,05 (двадцять п`ять тисяч сімсот тридцять дев`ять) гривень 05 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.В.Сидорова