КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/4378/2024 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 лютого 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.О.,

за участі секретаря Спис Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства «Сенс Банк»- Пересунька Сегія Сергійовича на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сенс Банк», 3-тя особа - ОСОБА_2 , Приватний нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чернокур Олена Михайлівна про захист права власності на нерухоме майно шляхом скасування обтяження,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 25 червня 2007 року між ОСОБА_2 , як позичальником та АКБ «УкрСиббанк», як кредитором, був укладений кредитний договір №0, згідно умов якого банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в іноземній валюті в сумі 80000,00 дол. США, що дорівнює еквіваленту 404000,00 грн за курсом НБУ на день укладення цього договору, сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануітентих платежів в порядку і на умовах, визначених договором.

Свої обов`язки по кредитному договору АКБ«УкрСиббанк» виконав у повному обсязі, однак через погіршення фінансового стану ОСОБА_2 не могла виконувати взяті на себе зобов`язання належним чином.

Як наслідок у неї виникла прострочена заборгованість перед банком. З метою захисту своїх прав банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 квітня 2011року стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку 89 684,16 дол США.

В подальшому право вимоги по кредитному договору було відступлено на користь ПАТ «Дельта Банк», а згодом - право вимоги по кредитному договору було відступлено на користь АТ «Альфа-Банк».

У позові зазначено, що позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 , по частці кожному.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивачу стало відомо про те, що квартира АДРЕСА_1 , перебуває у заставі АТ «Альфа-Банк».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 вказував на те, що він є співвласником даної квартири та має намір відчужити свою частку (), тому обтяження у вигляді іпотеки перешкоджає йому в реалізації своїх прав, як власника. Згоди на передачу своєї частки в нерухомому майні в іпотеку він не надавав, тому квартира не могла стати предметом іпотеки у відносинах між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 в силу ст. 5 ЗУ «Про іпотеку».

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просив відновити становище, що існувало до порушення шляхом скасування обтяження на нерухоме майно (житлову квартиру АДРЕСА_1 ), яке обліковується в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за такими номерами запису:

(а). Номер запису про іпотеку:34593608 (спеціальній розділ); Відомості про реєстрацію до 01 січня 2013 року; Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження:5198224, 25 червня 2007 року 13:34:52, реєстратор: Київський міський нотаріальний округ.

(б). Номер запису про обтяження: 34593607 (спеціальний розділ); Вид обтяження: заборона на нерухоме майно.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05 травня 2023 року позов задоволено.

Скасовано обтяження на нерухоме майно (житлову квартиру АДРЕСА_1 ), яке обліковується в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за такими номерами запису: Номер запису про іпотеку:34593608 (спеціальній розділ); Відомості про реєстрацію до 01 січня 2013 року; Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження:5198224, 25 червня 2007 року 13:34:52, реєстратор: Київський міський нотаріальний округ. Номер запису про обтяження:34593607 (спеціальний розділ); Вид обтяження: заборона на нерухоме майно.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник АТ «Сенс Банк»- Пересунько С.С. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення про залишення позовної заяви без задоволення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що квартира АДРЕСА_1 , перебуває у заставі акціонерного товариства «Альфа-Банк» (АТ «Сенс-Банк»), який має намір скористатися своїм правом іпотекодержателя відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку», оскільки заборгованість за кредитним договором не погашена. Жодних підстав, передбачених положеннями чинного законодавства, для припинення іпотеки не наступило.

Зазначає також, що Банк не надавав згоди на поділ заставної квартири і тому вважає дії, вчинені ОСОБА_1 щодо поділу квартири незаконними.

Вказує, що факт набуття позивачем у власність заставного майна не свідчить про наявність передбачених законом підстав для скасування обтяження, оскільки у такому випадку реалізація власником своїх прав щодо володіння, користування та розпорядження майном повинна здійснюватись з урахуванням прав та законних інтересів інших осіб і без їх порушень.

Таким чином, скаржник вважає, що скасування обтяження на нерухоме майно можливе лише за умови врегулювання боргових зобов`язань.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України та в межах строку наданого Київським апеляційним судом на адресу суду відзив на апеляційну скаргу не надходив. Відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Левшунов Д.С. в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, як законне та обгрунтоване.

АТ «Сенс-Банк» свого представника для участі у судовому засіданні не направив, надіславши на адресу апеляційного суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу укладеного на «Українській біржі Десятинна» від 17 травня 1999 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 продали, а ОСОБА_6 , ОСОБА_1 купили в рівних долях квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки форми №3 від 20 травня 2013 року №716, виданої начальником ЖЕК №310 Рудич О.Л. , у квартирі АДРЕСА_1 проживають та зареєстровані з 01 липня 1999 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (власник особового рахунку) та ОСОБА_1 (син), ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №265615066 від 13 липня 2021 року об'єкт нерухомого майна: квартира АДРЕСА_1 , перебуває у заставі АТ «Альфа-Банк», номер обтяження 34593607 від 25 червня 2007 року на підставі договору іпотеки, серія та номер 2471у, виданий 25 червня 2007 року, заборона відчуження: заборона на нерухоме майно; номер запису про іпотеку:34593608 (спеціальній розділ); Відомості про реєстрацію до 01 січня 2013 року; Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 5198224, 25 червня 2007 року 13:34:52, реєстратор: Київський міський нотаріальний округ.

Листом АТ «Альфа-Банк» вих. №71692-34-б/б від 08 вересня 2021 року ОСОБА_2 була проінформована, що АТ «Альфа - Банк» має намір скористатися своїм правом Іпотекодержателя відповідно до норм статті 10 Закону України « Про іпотеку».

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 , як на підставу своїх вимог щодо скасування обтяження на нерухоме майно, посилався на те, що він, як співвласник нерухомого майна, не давав своєї згоди на передачу квартири у іпотеку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з відсутністю документів неможливо перевірити причини та обставини накладення даної заборони та правомірність накладення такої заборони, а сама заборона на відчуження нерухомого майна, що належить позивачу, порушує його права та законні інтереси, оскільки унеможливлює переоформлення, користування та розпоряджання даним майном.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками не погоджується, з огляду на наступне.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України Про іпотеку, пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України).

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України).

Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України).

Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Відповідно до статті 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно з п.5 Глави 15 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 року, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з забуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 6.1 Глави 15 Розділу II Порядку передбачено, що про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна.

Отже, законодавством передбачено підстави та порядок зняття заборони відчуження нерухомого майна.

Враховуючи необхідність документального закріплення підстав зняття нотаріусом заборони відчуження нерухомого майна (нотаріус не може зняти заборону без офіційного звернення), у разі особистого звернення до нотаріуса осіб, які є ініціаторами зняття заборони, та мають на це необхідні права та повноваження, нотаріусу слід відбирати від таких осіб відповідну заяву, в якій міститиметься прохання про зняття заборони відчуження нерухомого майна та до якої додаються необхідні підтверджуючі документи.

При одержанні заяви та підтверджуючих документів, на виконання пункту 6.1. Глави 15 Розділу II Порядку, нотаріус реєструє таку заяву в журналі реєстрації вхідних документів та робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна.

Після зняття заборони відчуження нерухомого майна нотаріус, який зняв заборону, може провести державну реєстрацію припинення обтяження (заборони), а також припинення іншого речового права (іпотеки) у разі, коли знімається заборона з предмета іпотеки, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Тобто у процедурі зняття заборони первинними є дії щодо завершення початої нотаріальної дії 3 накладення заборони (з проставленням відміток у відповідному реєстрі та алфавітній книзі та проставлення відмітки на правочині) та лише після цього можливе внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо припинення заборони та іпотеки.

Питання внесення записів (зміни, скасування) державного реєстратора регулюється положеннями Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 .

Відповідно до наданих у п.3 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначень, заявником є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

Пунктом 38 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 встановлено, що до Державного реєстру прав під час проведення державної реєстрації припинення речових прав на нерухоме майно або їх обтяжень вносяться відомості про підставу для державної реєстрації припинення речового права, обтяження речового права: назва документа; серія документа (за наявності); номер документа; дата видачі документа; уповноважений суб`єкт, що видав документ; додаткові відомості про документ (за наявності).

При здійсненні реєстрації прав за положеннями ч.3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

З матеріалів даної справи вбачається та не заперечувалось позивачем, що 25.06.2007 року між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений кредитний договір №0, за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 80 000,00 доларів США, зобов`язавшись повернути суму кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

Встановлено також, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.04.2011 року позов ПАТ «УкрСиббанк» було задоволено, стягнуто з ОСОБА_8 на користь банку 89 684,16 доларів США.

В подальшому, право вимоги за кредитним договором ПАТ «УкрСиббанк» було відступлене ПАТ «Дельта Банк», а ПАТ «Дельта Банк» відступлене на користь АТ «Альфа Банк», назву якого змінено на АТ «Сенс Банк».

Судом першої інстанції не встановлено та матеріали справи не містять доказів виконання ОСОБА_2 зобов`язань за вищевказаним кредитним договором.

Слід зазначити, обтяжувач - АТ «Сенс Банк» самостійно або на письмову вимогу боржника - ОСОБА_2 не звертався до приватного нотаріуса, державного реєстратора про припинення обтяження.

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись до суду з вказаним позовом, вимоги про визнання іпотеки припиненою у цій справі не заявляв, належних та допустимих доказів на підтвердження наявності передбачених законом підстав для припинення обтяження нерухомого майна, внесеного на підставі договору іпотеки, суду не надав.

Крім того, зазначаючи про те, що він, як співвласник нерухомого майна, не давав своєї згоди на укладення договору іпотеки, ОСОБА_1 із вимогами про визнання договору іпотеки недійсним не звертався, відповідного рішення суду на підтвердження своїх вимог не надав.

За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).

Таким чином,приймаючи доуваги, що відомості про іпотеку, а також про відповідне обтяження внесено до реєстру речових правна нерухоме майно на підставі укладеного договору іпотеки, а позивач з позовнимивимогами про визнанняіпотеки припиненою у ційсправі не звертався, рішення суду про визнання договору іпотеки недійсним не надав, внесення відомостей про припинення такого обтяження за вказаних обставин на підставі судового рішення є безпідставним.

За наведених вище обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника акціонерного товариства «Сенс Банк»- Пересунька Сегія Сергійовича підлягає задоволенню, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 травня 2023 року підлягає скасуванню з ухвалення по справі нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сенс Банк», 3-тя особа - ОСОБА_2 , Приватний нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чернокур Олена Михайлівна про захист права власності на нерухоме майна шляхом скасування обтяження, у звязку із їх необгрунтованістю.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове, апеляційний суд, згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, доходить висновку про стягнення з позивача на користь відповідача сплаченого останнім судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1610,00 грн.

Керуючись ст.ст.268, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Сенс Банк»- Пересунька Сегія Сергійовича задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 травня 2023 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сенс Банк», 3-тя особа - ОСОБА_2 , Приватний нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чернокур Олена Михайлівна про захист права власності на нерухоме майно шляхом скасування обтяження - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» 1610 (одну тисячу шістсот десять) гривень 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 17 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.О.