465/636/24
2/465/1761/24
У Х В А Л А

Іменем України

22.02.2024 року м. Львів Суддя Франківського районного суду м. Львова Мигаль Г.П., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння -

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою суду від 09.02.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння - залишено без руху.

Представник позивача надіслала клопотання про звільнення від сплати судвого збору.

Вивчивши матеріали позову та додані до нього додатки, суддя доходить до такого висновку.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення по справі, за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При зверненні до суду з вимогою про відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору, особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження обставин, які слугують підставами, передбаченими чинним законодавством, для задоволення такого роду клопотань. Водночас відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні заяви про відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

Єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями ст. 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Тобто законодавець передбачив можливість відстрочити сплату судового збору лише з підстав пов`язаних з майновим станом сторони.

Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору

Разом з тим, належних доказів на підтвердження скрутного майнового стану, як це передбачено статтею 136 ЦПК України, позивачка суду не надала, а сам факт звернення до суду з позовом за обставин, які зазначенні у позовній заяві, не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Представником позивача надано суду документи щодо розміру отриманої пенсії позивачем, однак відсутні докази щодо наявності у позивача іншого рухомого, нерухомого майна та грошових коштів. Крім цього, предметом спору є вимоги щодо витребування нерухомого майна, вартість якого є значною.

Слід також зазначити, що в рішенні у справі «Креуз проти Польщі» Європейський Суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

Враховуючи вищевикладене, категорію справи та розмір позовних вимог, зважаючи на предмет спору, а саме вимоги щодо витребування нерухомого майна, відсутність доказів щодо скрутного майнового стану, доходжу до висновку щодо відмови у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Юнко М.В. про звільнення від сплати судового збору за подання плзовної заяви у справі №465/636/24.

Керуючись ст.ст.136, 222, 260 ЦПК України, ст. 8 Закону України "Про судовий збір"

постановив:

У задоволені клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Юнко М.В. про звільнення від сплати судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мигаль Г.П.