Справа № 201/6103/23
Провадження № 2/201/1399/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом 8 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Дніпропетровський області до ОСОБА_4 , Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 26 травня 2023 року надійшла позовна заява 8 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Дніпропетровський області до ОСОБА_4 , Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, в якій позивач просить суд:

?Усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою в частині 28,1 кв.м. , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

?Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради перереєструвати право власності ОСОБА_4 зазначеного гаражу за адресою АДРЕСА_2 , відповідно до рішення № 725 від 02 травня 1992 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що Рішенням № 1302 від 16 липня 1998 року Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 4373 кв.м. у постійне користування було надано 8-му загону державної пожежної охорони УДПО УМВС України в Дніпропетровській області правонаступником якого є 8 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Дніпропетровський області, для обслуговування спеціальної воєнізованої пожежної частини № 1 по її фактичному розміщенню, за рахунок земель оборони.

Так на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 розміщена 1 державна пожежно рятувальна частина 8 ДПРЗ, яка є структурним підрозділом 8 ДПРЗ, відповідно до п.п. 1.13 положення про 1 ДПРЧ 8 ДПРЗ юридична адреса м. Дніпро, вул. Телевізійна, 9. Відповідно до технічного паспорту від 10 вересня 2009 року 1 ДПРЧ 8 ДПРЗ розташована за адресою АДРЕСА_1 . Згідно до державного акту на право постійного користування від 14 серпня 1998 року Серія ДП Д 69, відповідно п.п.п 1.13 Положення про 1 ДПРЧ 8 ДПРЗ юридична, а також місцем дислокації є адреса : м. Дніпро, вул. Телевізійна, 9.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Жовтневої ради народних депутатів № 725 від 22 травня 1992 року «Про будівництво, узаконення та передачу гаражів для індивідуального користування громадянам» п.п. 2 рішення був наданий гараж ОСОБА_5 для узаконення за адресою: АДРЕСА_2 .. Після чого, в порушення рішення № 725 від 22 травня 1992 р., було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 , яке зареєстроване в електронному реєстрі прав власності, номер витягу 12984431, реєстраційний номер 17016059, вже за адресо АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_2 . Зазначені вулиці являються перпендикулярними.

У зв?язку з вищевикладеним, а також відсутністю рішення про виділення земельної ділянки Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» без належних підстав, а також за відсутності рішення Дніпровської міської ради, невідповідно до п. 2 Рішення Жовтневої районної ради народних депутатів № 725 від 22.05.92 зазначена адреса АДРЕСА_3 (рішення Дніпровської міської ради від 19.06.2019 № 57/46 «Про перейменування дублюючих вулиць міста з метою вшанування пам?яті українських Праведників народу світу» вул. Родини Зубкових), зазначена інша адреса у праві власності на гараж за ОСОБА_5 за місцем розташування Телевізійна 9Г, гараж № НОМЕР_2 .

Отже Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 20.12.2006 реєстраційний номер 17016059 всупереч рішенню № 725 від 22.05.1992 зареєстровало право власності за ОСОБА_5 не за адресою АДРЕСА_4 відсутня на карті міста, а також як поштова адреса.

На теперішній час власником гаража за адресою АДРЕСА_5 відповідно до свідоцтва про право на спадщину, серія та номер : 2-3649 виданий 20 липня 2013 року є ОСОБА_4 .

Враховуючи що ОСОБА_4 зайняла без належної правової підстави приміщення які належать позивачу розташовані за адресою АДРЕСА_1 , які являють собою частину цілого майнового комплексу 1 ДПРЧ 8 ДПРЗ знаходяться на балансі та закріпленні на праві оперативного управління за 8 ДПРЗ, зазначений комплекс розташований на земельній ділянці, яка відповідно рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 16.07.1998 року № 1302 надана за рахунок земель оборони позивачі просили суд усунути їм перешкоди у користуванні даною земельною ділянкою (а.с. 1-8).

01 грудня 2023 року на електрону пошту суду надійшов відзив представника Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, в якому останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог в зв`язку з недоведеністю, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що гараж ОСОБА_4 розташований в межах земельної ділянки, що перебуває у постійному користування позивача. Окрім того зазначив, що спірний гараж був побудований до 22 травня 1992 року, оскільки рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 22 травня 1992 року № 725 його було «узаконено» , у 2006 році було внесено запис про право власності на нього до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а у 2013 році відповідач успадкувала спірний об`єкт, проте позивач саме зараз звернувся до суду з позовом. Також зазначає, що власником земельної ділянки що перебуває у постійному користуванні позивача є Дніпровська міська територіальна громада в особі Дніпровської міської ради, яка не була залучена до участі в даній справі (а.с. 120-122).

Від представника ОСОБА_4 01 грудня 2023 року через канцелярію суду продано відзив на позовну заяву в якому остання просила відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки позивач в позовній заяві стверджує що ОСОБА_4 без належної правової підстави зайняла приміщення яке належить позивачу, проте гараж який їй належить має іншу адресу, а саме АДРЕСА_1 , та з будівлями позивача ніяк не пов`язаний. Твердження позивача про те, що реєстрація гаражу здійснена без належних підстав не відповідає дійсності, оскільки рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 22 травня 1992 року № 725 його було «узаконено», який вже було побудовано та знаходився за АДРЕСА_2 .

Також зазначила, що у серпні 2006 року, ОСОБА_5 , маючи намір отримати правовстановлюючі документи на гараж, звернувся із запитом до міського комунального підприємств «Земград» Дніпровської міської ради, а 16.08.2006 року отримав інформаційну довідку № 1222 від 16 серпня 2006 року в якій зазначено, що для оформлення правовстановлюючих документів на гараж йому пропонується використовувати адресу - АДРЕСА_6 (колишня адреса гаражного комплексу відповідно до рішення виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів від 22.05.1992 року № 725 - АДРЕСА_2 ). Після оформлення правовстановлюючих документів на гараж та визначення його інвентарного номеру необхідно звернутись до голови для присвоєння офіційної адреси.

13.11.2006 року Розпорядженням міського голови м. Дніпропетровська № 954, відповідно до листа від 12 жовтня 2006 року вх.№ № 13/7905, гаражу було присвоєно адресу: АДРЕСА_6 , гараж № НОМЕР_2 (колишня адреса - АДРЕСА_2 ).

20 листопада 2006 року, ОСОБА_5 виготовив технічний паспорт на гараж та ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва НОМЕР_3 , виданого 05 грудня 2006 року Виконавчим комітетом Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради, зареєстрував право власності на гараж в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Отже, реєстрація права власності на гараж ОСОБА_5 була здійснена КП «ДМБТІ» у передбачений законодавством спосіб на підставі свідоцтва НОМЕР_3 , на підтвердження чого 20 грудня 2006 року був сформований витяг про реєстрацію права власності № 12984431.

20.07.2013 року, після смерті ОСОБА_5 , вона прийняла у спадщину гараж АДРЕСА_7 та, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВТК №232647 зареєстровала на нього право власності у Сьомій дніпропетровській державній нотаріальній конторі, про що був виданий їй витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно АВ №434815 (а.с. 135-140).

Представником позивача 26 грудня 2023 року надано заперечення на відзив в якому остання підтримала заявлені позовні вимоги (а.с. 193-196, 206-209).

21 грудня 2023 року представником відповідача ОСОБА_4 через канцелярію суду було подано заперечення на відповідь на відзив, в якому остання зазначила, що спірний гараж розташовано за адресою АДРЕСА_1 , а адреса розташування основного підрозділу позивача АДРЕСА_8 було присвоєно Розпорядженням № 954, після узгодження з МКП «Земград» (а.с. 186-189).

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 26 травня 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.65-66).

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.68).

До суду 07 липня 2023 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.69).

Ухвалою судді від 07 листопада 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом 8 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Дніпропетровський області до ОСОБА_4 , Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Розгляд справи провидити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 70-72).

22 серпня 2023 року на адресу суду надійшли витребуванні судом документи та інформація стосовно не можливості надання документів (а.с. 81-92).

04 вересня 2023 року ухвалою судді виправлено описку в ухвалі про відкриття провадження, зазначивши вірно дату винесення ухвали 07 липня 2023 року (а.с. 93).

Ухвалою судді від 25 вересня 2023 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.95-96).

30 січня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 235-236).

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, та на їх задоволенні наполягала.

Представники відповідачів заперечували проти задоволення позовних вимог вважаючи їх необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Фактичні обставини встановленні судом

Рішенням виконавчого комітету Жовтневої ради народних депутатів № 725 від 22 травня 1992 року «Про будівництво, узаконення та передачу гаражів для індивідуального користування громадянам» п. 2 рішення вирішено узаконити гаражі побудовані по АДРЕСА_2 в тому числі за співробітником управління пожежної охорони УВС області Ворошніним В.М., який проживає АДРЕСА_9 (а.с. 143-148).

16 серпня 2006 року на запит ОСОБА_5 , щодо адреси індивідуального гаража по вул. Телевізійна Комунальним підприємством «Земград» повідомлено, що адреса гаражу не надавалась, а офіційна адреса будь якому об`єкту може бути присвоєна за наявності документів, які підтверджують право власності заявника на об`єкт нерухомого майна. До оформлення правовстановлюючих документів на гараж, пропонується використовувати адресу АДРЕСА_6 (колишня адреса гаражного комплексу відповідно до рішення виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів від 22 травня 1992 року - АДРЕСА_2 ). Після оформлення правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна та визначення інвентарного номера гаража необхідно звернутися з заявою на ім`я міського голови щодо підготовки відповідного розпорядчого документа про присвоєння офіційної адреси (а.с. 149).

13 листопада 2006 року розпорядженням міського голови Дніпропетровської міської ради № 954р «Про присвоєння адреси індивідуальному гаражу по вул. Телевізійній» відповідно до листа ОСОБА_5 від 12 жовтня 2006 року вх. № 13/7905: Присвоїти індивідуальному гаражу по АДРЕСА_6 гараж № НОМЕР_2 (колишня адреса АДРЕСА_2 ). Відзначити, що присвоєння адреси не підтверджує право власності на нерухоме майно та право на земельну ділянку (а.с. 150).

20 листопада 2006 року, ОСОБА_5 виготовив технічний паспорт на гараж та ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва НОМЕР_3 , виданого 05 грудня 2006 року Виконавчим комітетом Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради, зареєстрував право власності на гараж в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 153-159).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_4 (а.с. 160).

ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті ОСОБА_5 , його дружина ОСОБА_4 прийняла у спадщину гараж АДРЕСА_7 та, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВТК №232647 зареєстровала на нього право власності у Сьомій дніпропетровській державній нотаріальній конторі, про що був виданий їй витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно АВ №434815 (а.с. 161-162).

Рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 1302 від 16 липня 1998 року «Про надання земельної ділянки по АДРЕСА_1 у постійне користування 8-му загону державної пожежної охорони УДПО УМВС України в Дніпропетровській області, по фактичному розміщенню спеціальної воєнізованої пожежної частини № 1» вирішено: надати земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 4373 кв.м у постійне користування 8-му загону державної пожежної охорони УДПО УМВС України в Дніпропетровській області для обслуговування спеціальної воєнізованої частини № 1 по її фактичному розміщенню, за рахунок земель оборони (а.с. 14).

14 серпня 1998 року 8-му загону державної пожежної охорони УДПО УМВС України в Дніпропетровській області, по вул. Телевізійна, 9 Дніпровською міською Радою народних депутатів видано державний акт Серія ДП Д69 на право постійного користування землею 0, 4373 гектарів, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування за № 000822 (а.с. 15-17).

1 державна пожежно рятувальна частина є структурним підрозділом 8 державного пожежно рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (а.с. 51)

На ухвалу про витребування доказів Державний архів Дніпропетровської області надали відповідь, що документи БТІ та плани розташування будівель станом на 1991 рік за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_6 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 , на зберігання до архіву не надходили (а.с. 81).

Фонд державного майна України на ухвалу суду про витребування документів повідомили, що на сьогодні у Фонду державного майна України відсутні будь які документи, які підтверджують план розташування будівель за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 станом на 1991 рік (а.с. 83) .

Комунальне підприємство «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» ДМР на ухвалу суду про витребування доказів надали: копію схематичного плану земельної ділянки виготовленого згідно проведеної в 1972 році технічної інвентаризації по АДРЕСА_10 (даний план був погашений при проведенні в 1998 році поточної технічної інвентаризації); копію схематичного плану земельної ділянки виготовлений згідно проведеної в 1961 році технічної інвентаризації з внесеними поточними змінами згідно технічної інвентаризації проведеної в 1995 році по АДРЕСА_2 . Також повідомили, що в матеріалах інвентаризаційних справ на об`єкти нерухомого майна за адресами: АДРЕСА_11 , АДРЕСА_6 відсутні відомості про проведення технічної інвентаризації в 1991 році (а.с. 90-92)

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною другою статті 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 78 ЗК України встановлено , що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (ч. 1 с. 79 ЗК України).

Ч. 3 ст. 20 Земельного Кодексу України передбачено, що категорія земель та вид цільового призначення земельної ділянки визначаються в межах відповідного виду функціонального призначення території, передбаченого затвердженим комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади або генеральним планом населеного пункту.

Частина 5 ст. 20 ЗК України встановлено, що класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок, видів функціонального призначення територій та співвідношення між ними, а також правила його застосування з визначенням категорій земель та видів цільового призначення земельних ділянок, які можуть встановлюватися в межах відповідної функціональної зони, затверджуються Кабінетом Міністрів України. Зазначені класифікатор та правила використовуються для ведення Державного земельного кадастру і містобудівного кадастру.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (статті 125, 126 ЗК України).

Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтею 212 ЗК України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункти 1 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Судом встановлено, що позивачу у постійне користування Рішення №1302 від 16 липня 1998 року надано земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 4373 кв.м. для обслуговування спеціальної воєнізованої пожежної частини№ 1 по її фактичному розміщенню за рахунок земель оборони.

Відповідно до листа Дніпровської міської ради від 09 березня 2023 року № 12/7-73 зазначено, що на запит позивача стосовно надання документів які б засвідчували право користування земельною ділянкою, де знаходиться індивідуальний гараж ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , повідомили що станом на 06 березня 2023 рік за результатами пошуку земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 у Системі не виявлено реєстраційних записів договору щодо цивільно правової угоди, укладеної між міською радою та ОСОБА_5 або ОСОБА_4 (а.с. 25).

Разом з тим встановлено, що відповідач ОСОБА_4 20 липня 2013 року, після смерті ОСОБА_5 , прийняла у спадщину гараж АДРЕСА_7 та, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВТК №232647 зареєстровала на нього право власності у Сьомій дніпропетровській державній нотаріальній конторі, про що був виданий їй витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно АВ №434815. Окрім того, спірний гараж збудовано до 1992 року та узаконено рішенням № 725 від 22 травня 1992 року.

Позивач звертаючись до суду з позовними вимогами, просить суд усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою в частині 28,1 кв. м., що розташована за адресою АДРЕСА_1 , та зазначає що спірний гараж знаходиться в межах земельної ділянки, що перебуває у їх постійному користуванні проте доказів на підтвердження даних обставин суду не надає. Окрім того позивачем не надано доказів яким чином відповідач ОСОБА_4 перешкоджає їм у користуванні їх земельною ділянкою.

Пред`являючи вимогу про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою позивач не зазначає яким саме шляхом необхідно усунути ці перешкоди.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що позивач в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов не підлягає задоволенню повністю.

За таких обставин, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Твердження позивача спростовано доказами та запереченнями надати ми відповідачами.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог 8 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Дніпропетровський області до ОСОБА_4 , Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовитои в повному обсязі

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 26 лютого 2024 року

Суддя С.О. Демидова