Справа № 289/407/24
Номер провадження 2-з/289/5/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2024 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Кириленко О.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кучерявої Тамари Анатоліївни про вжиття заходів забезпечення позову, подану у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, до подачі позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

До Радомишльського районного суду Житомирської області надійшла заява представника заявника про забезпечення позову, в якій остання просить суд до пред`явлення ОСОБА_1 позову вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення виконання вироку Радомишльського районного суду Житомирської області від 08.02.2024 (справа №289/2540/23) у частині виконання вироку суду щодо конфіскації майна ОСОБА_2 , яке належить їй на праві власності до моменту вирішення судом справи про визнання права власності та визначення частки власності у спільному сумісному майні подружжя з відступленням від рівності часток за позовом ОСОБА_1 та неповнолітньої дитини ОСОБА_3 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2024 головуючим суддею у вказаній справі визначено суддю Кириленка О.О.

Перевіривши матеріали заяви, головуючий суддя вважає за необхідне заявити самовідвід, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно відомостей з автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3», в провадженні судді Радомишльського районного суду Житомирської області Кириленка О.О. перебувала справа №289/2540/23 (провадження №1-кп/289/39/24) по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, та ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

08.02.2024 судом ухвалено вирок у вищевказаній справі, яким зокрема затверджено у кримінальному провадженні №0000157 угоду про визнання винуватості від 08 лютого 2024 року, укладену між прокурором Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області Ліньовим О.В. та обвинуваченою ОСОБА_2 , яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та призначено їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 08.02.2024 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить їй на праві власності.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 та матеріалів справи №289/2540/23 - вони є взаємопов`язані, предметом дослідження є одні і ті ж самі обставини щодо однієї й тієї ж особи, а тому суддя вважає, що не може брати участь в розгляді цивільної справи №289/407/24 за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Кучерявої Тамари Анатоліївни про вжиття заходів забезпечення позову, подану у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, до подачі позовної заяви, оскільки наведене може викликати обґрунтований сумнів у неупередженості судді при розгляді справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштан проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про безсторонність суду.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до статті 39 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Таким чином, враховуючи те, що будь-яке рішення, яке буде ухвалено судом під головуванням судді Кириленка О.О. по даній справі, може викликати в учасників справи сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, з метою уникнення таких сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Кириленка О.О. під час розгляду даної справи, останній у відповідності до вимог ст. 39 ЦПК України заявляє самовідвід.

Керуючись ст. ст. 14, 36-41, 43, 183, 260-261 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити самовідвід судді Кириленка О.О. у справі за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Кучерявої Тамари Анатоліївни про вжиття заходів забезпечення позову, подану у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, до подачі позовної заяви (справа №289/407/24, провадження №2-з/289/5/24).

Передати справу до канцелярії Радомишльського районного суду Житомирської області для передачі її іншому судді в порядку автоматизованого розподілу згідно ст. 14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню на підлягає.

Суддя Олег КИРИЛЕНКО