465/8228/21
6/465/61/24
Ухвала

Іменем України

13.02.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

при секретарі судового засідання Савченко А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву відповідача ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду від 21.06.2022р. у цивільній справі №465/8228/21 за позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Заявник - відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відстрочення виконання рішення суду від 21.06.2022р. у цивільній справі №465/8228/21 за позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. У своїй заяві про відстрочку виконання судового рішення, боржник зазначає, що він не відмовляється оплатити заборгованість за кредитним договором, проте на разі у нього скрутне матеріальне становище, погіршення стану здоров"я, наявна потреба коштів на лікування, відтак він немає змоги виконати рішення суду.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 25.10.2023р. прийнято до розгляду заяву та призначено судове засідання.

В судове засідання представник позивача та відповідач не прибули, про причини неявки суд не повідомили, в матеріалах справи містяться заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.

Постановою Львівського апеляційного суду від 08.06.2023р. у цивільній справі №465/8228/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Франківського районного суду м. Львова від 21 червня 2022 року в частині вирішення позовних вимог Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» відмовлено, змінено загальний розмір суми стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» з 34861,87 грн до 24 975 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень 70 копійок., та стягнено на користь АТ «Акцент-Банк» 669 (шістсот шістдесят дев`ять) гривень 68 копійок судового збору.

Постанова набрала законної сили.

На виконання рішення суду, яке набрало законної сили, 10.08.2023р. видано виконавчий лист.

За змістом ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу, або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу, або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист виданий на примусове виконання рішення суду, яке набрало законної сили та не було добровільно виконано боржником.

Відповідно до статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 129-1 Конституції України закріплено те, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.1 ст.33 ЗУ "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Суд може відстрочити чи розстрочити виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим. Такі обставини повинні виникнути після ухвалення судового рішення та мають бути об`єктивними, такими що не залежать від волі сторін. Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 21 лютого 2019 у справі № 2-54/08.

Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

Суд критично оцінює пояснення боржника про бажання добровільно виконати рішення суду, оскільки з досліджених матеріалів справи вбачається, що заявнику достеменно було відомо про те, що існує рішення суду про стягнення з нього заборгованості, однак таке боржником не виконувалося та не вживалося жодних заходів до його виконання. Обставини, на які покликається заявник, не є тими обставинами, які об"єктивно впливають на виконання рішення суду.

Рішення суду про стягнення боргу ухвалено 08.06.2023р. Суд не бере до уваги як докази долучені до матеріалів справи витяги з медичної картки, оскільки такі не містять даних про те, що боржник страждає на такі хвороби, які б унеможливлювали виконання ним рішення суду про стягнення боргу.

Суд приймає до уваги, що в Україні введено воєнний стан, в той же час суду не надано підтверджень, що станом на день розгляду даної заяви відповідач не здійснює діяльність, не отримує прибутки та не має фінансової можливості виконати рішення суду.

Суд вважає, що заявником не надано доказів випадку винятковості, який відповідно до вимог ст. 435 ЦПК України, є обов`язковою умовою для розстрочення виконання рішення суду, а скрутне матеріальне становище не має характеру особливої або виняткової обставини.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», роз"яснив, що задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту.

Відтак, зважаючи на вищенаведене, та досліджені судом доводи заяви про відстрочку виконання судового рішення на один рік, суд не знаходить достатніх аргументів боржника , якіб можна було визнати винятковими та такими, що ускладнюють чи виключають обов"язок повернення боргу.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що у заяві ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду від 21.06.2022р. у цивільній справі №465/8228/21 за позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості слід відмовити за безпідставністю такої.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 258-260, 435 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду від 21.06.2022р. у цивільній справі №465/8228/21 за позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. Кузь