У х в а л а

14 лютого 2024 року

м. Київ

Справа № 554/154/22

Провадження № 61-4783св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - головуючого судді Крата В. І., судді-доповідача Русинчука М. М., суддів Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. - розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 17 червня 2022 року, ухвалене суддею Блажко І. О., та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року, яку прийняла колегія суддів Хіль Л. М., Пилипчук Л. І., Триголова В. М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 (далі - боржник) до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» (далі - ПАТ «МТБ Банк»), Державного підприємства «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ»), ОСОБА_2 (далі - набувачка) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторії Вікторівни (далі - приватний нотаріус) - про визнання незаконними та скасування результатів електронних торгів, акта державного виконавця, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування майна з чужого незаконного володіння, а також

за зустрічним позовом набувачки до ОСОБА_1 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), ПАТ «МТБ Банк», ДП «СЕТАМ», приватного нотаріуса - про визнання права власності на нерухоме майно.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

(1) Зміст позовної заяви

1. У січні 2022 року боржник звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив:

1.1. Визнати незаконними та скасувати результати електронних торгів, оформлені протоколом проведення електронних торгів від 6 жовтня 2021 року № 555758 (далі - протокол проведення електронних торгів), з продажу розташованої на АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 23027958, далі - квартира).

1.2. Визнати незаконним і скасувати акт державного виконавця про проведені електронні торги від 5 листопада 2021 року, затверджений в. о. начальника відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі - ВПВР УЗПВР у Полтавській області) Лукмасло М. М. (далі - акт про проведені електронні торги).

1.3. Визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 18 листопада 2021 року № 959, видане приватним нотаріусом Дробітько В. В. (далі - свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів).

1.4. Скасувати державну реєстрацію права власності набувачки на квартиру (номер запису - 45124458, дата державної реєстрації - 18 листопада 2021 року) з одночасним припиненням її права власності.

1.5. Витребувати квартиру з незаконного володіння набувачки на користь боржника.

2. Мотивував первісну позовну заяву так:

2.1. У провадженні ВПВР УЗПВР у Полтавській області перебував виконавчий лист № 554/4712/15-ц, виданий 26 березня 2018 року Октябрським районний судом міста Полтави, про стягнення солідарно з боржника на користь ПАТ «МТБ Банк» 29 077,13 дол. США заборгованості за кредитом, 2 911,04 дол. США заборгованості за відсотками, 67 073,60 грн заборгованості за пенею, а також 1 827,00 грн судового збору.

2.2. У вказаному виконавчому провадженні державний виконавець вчинив підготовчі дії з проведення ДП «СЕТАМ» електронних (прилюдних) торгів і реалізував на них квартиру. Ці торги відбулися з порушеннями Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 (далі - Порядок реалізації арештованого майна), оскільки боржник не отримав протоколу проведення електронних торгів. Про існування цього протоколу він дізнався 1 грудня 2021 року під час ознайомлення зі змістом акта про проведені електронні торги (16 листопада 2021 року боржнику надіслали нотаріально завірену копію цього акта, яку він отримав 1 грудня 2021 року), а також із роздруківки Інформації про виконавче провадження з Автоматизованої системи виконавчого провадження.

2.3. 25 листопада 2020 року державний виконавець склав постанову про опис та арешт квартири, а 31 травня 2021 року старший державний виконавець ВПВР УЗПВР у Полтавській області Ніколенко С. В. виніс постанову про призначення суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 56185729.

2.4. 13 липня 2021 року боржникові направили лист, у якому повідомили, що вартість описаного нерухомого майна становить 378 000,00 грн. Ознайомившись зі звітом про незалежну оцінку майна, боржник не погодився з його змістом і порядком проведення. Тому звернувся до Октябрського районного суду міста Полтави зі скаргою на дії державного виконавця та визнання такою, що не підлягає застосуванню, оцінки у формі письмового звіту про незалежну оцінку майна від 8 липня 2021 року № 615 про вартість квартири.

2.5. 26 серпня 2021 року Октябрський районний суд міста Полтави постановив ухвалу, яку 8 грудня 2021 року залишив без змін Полтавський апеляційний суд, згідно з якою скаргу боржника задовольнив частково: визнав такою, що не підлягає застосуванню, оцінку у формі письмового звіту про незалежну оцінку майна від 8 липня 2021 року № 615 про вартість квартири; у задоволенні інших вимог скарги відмовив.

2.6. ДП «СЕТАМ» не надсилало жодного разу на адресу боржника відомості про день і час проведення електронного аукціону з реалізації квартири як предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів, в тому числі повідомлення про проведення електронних торгів 6 жовтня 2021 року.

3. У лютому 2022 року набувачка звернулась до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на квартиру. Мотивувала тим, що вона є добросовісною набувачкою квартири.

(2) Зміст рішення суду першої інстанції

4. 17 червня 2022 року Октябрський районний суд міста Полтави ухвалив рішення про задоволення позовних вимог:

- визнав незаконним і скасував оформлені протоколом проведення електронних торгів результати цих торгів від 6 жовтня 2021 року з продажу квартири;

- визнав незаконним і скасував акт державного виконавця про проведені електронні торги;

- визнав недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів;

- скасував державну реєстрацію права власності набувачки на квартиру (номер запису - 45124458, дата державної реєстрації - 18 листопада 2021 року) з одночасним припиненням такого права;

- витребував з незаконного володіння набувачки на користь боржника квартиру;

- стягнув з Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на користь боржника 1 678,73 грн судового збору, 266,67 грн за проведення експертизи, 3 333,33 грн витрат на професійну правничу допомогу;

- стягнув з ДП «СЕТАМ» на користь боржника 1 678,73 грн судового збору, 266,67 грн за проведення експертизи, 3 333,33 грн витрат на професійну правничу допомогу;

- стягнув із набувачки на користь боржника 1 678,73 грн судового збору, 266,67 грн за проведення експертизи, 3 333,33 грн витрат на професійну правничу допомогу;

- у задоволенні зустрічного позову набувачки відмовив;

- 3 637,00 грн судових витрат набувачки відніс на користь держави.

5. Мотивував рішення так:

5.1. Обґрунтованими є вимоги за первісним позовом, бо боржника не повідомили про день і час проведення електронних торгів, що є порушенням приписів законодавства. Оскільки електронні торги є незаконними та скасовані їхні результати, боржник має право на витребування квартири з незаконного володіння набувачки.

5.2. Безпідставними є вимоги за зустрічним позовом, оскільки суд не встановив порушення права власності набувачки на квартиру.

(3) Зміст постанови апеляційного суду

6. 28 лютого 2023 року Полтавський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою залишив без змін рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 17 червня 2022 року; стягнув із набувачки 11 298,50 грн судового збору за подання апеляційної скарги; стягнув із ПАТ «МТБ Банк» і набувачки на користь боржника 3 000,00 грн витрат на правову допомогу з кожного. Мотивував так:

6.1. ДП «СЕТАМ» всупереч припису абзацу четвертого пункту 2 Розділу VII Порядку реалізації арештованого майна (у редакції, чинній на час проведення електронних торгів), жодного разу не надіслало боржникові повідомлення про день і час проведення електронного аукціону з реалізації квартири як предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів, в тому числі повідомлення про проведення електронних торгів 6 жовтня 2021 року.

6.2. До боржника як спадкоємця, який подав заяву про прийняття спадщини померлого ОСОБА_3 у строк, визначений ЦК України, з моменту відкриття спадщини перейшли усі права й обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зокрема право оскаржувати торги та витребувати квартиру з чужого незаконного володіння набувачки.

6.3. Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння згідно зі статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

6.4. Суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні зустрічного позову, бо набувачка не надала належних і допустимих доказів порушення її права на квартиру.

6.5. Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про заниження початкової вартості описаного майна, а також те, що оскарження боржником оцінки майна не вплинуло на результати торгів, бо були порушені правила проведення електронних торгів (ДП «СЕТАМ» не надіслало боржникові протокол проведення електронних торгів).

(4) Зміст касаційної скарги та відзиву на неї

7. У квітні 2023 року ПАТ «МТБ Банк» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою. Просило скасувати рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 17 червня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Мотивувало так:

7.1. Оскарження боржником оцінки спірного майна не вплинуло на результати торгів, оскільки після оцінки вартості майна у торгах взяла участь лише одна особа.

7.2. Боржник не надав належних і допустимих доказів, що вартість майна, реалізованого на спірних торгах, була нижчою, і що це майно можна було реалізувати за вищою ціною.

7.3. Порушення організатором торгів правил проведення торгів не були встановлені, оскільки боржник не надав доказів порушення Порядку реалізації арештованого майна, а також того, що такі порушення вплинули на результат електронних торгів і могли б обмежити його права та законні інтереси.

7.4. У рішенні в справі № 554/4712/15-ц, яке набрало законної сили, за результатом розгляду скарги боржника на дії державного виконавця суд не встановив порушень, які допустив останній, приймаючи рішення про опис та арешт майна боржника, проведення оцінки нерухомого майна.

7.5. Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину. Проте сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання їх недійсними. Головна умова, яку мають встановити суди, - це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів. Тому, крім наявності порушення норм закону під час проведення торгів, треба встановити порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Способом захисту цих прав та інтересів є вимога про визнання прилюдних торгів недійсними.

8. У травні 2023 року боржник, інтереси якого представляє адвокат Панченко О. О., подав відзив на касаційну скаргу. Просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін. Мотивував так:

8.1. Ринкова вартість квартири є значно вищою, ніж та, за якою її протиправно реалізували на прилюдних торгах.

8.2. Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину. ДП «СЕТАМ» всупереч абзацу 4 пункту 2 Розділу VII Порядку реалізації арештованого майна не надіслало жодного разу на адресу боржника повідомлення про день і час проведення електронного аукціону з реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів, в тому числі повідомлення про проведення електронних торгів 6 жовтня 2021 року.

(5) Зміст ухвал суду касаційної інстанції

9. 20 квітня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ПАТ «МТБ Банк».

10. 20 грудня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою призначив справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

(6) Підстави передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду

11. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справу слід передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду (1) для вирішення виключної правової проблеми та (2) для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.

(6.1) Щодо виключної правової проблеми

12. Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики (частина п`ята статті 403 ЦПК України).

13. Колегія суддів звертає увагу на те, що відсутня єдність у практиці Верховного Суду щодо ефективних способів захисту прав власника (законного користувача) майна, відчуженого у процедурі примусового виконання судового рішення. Боржники у таких справах, які не є сторонами договорів купівлі-продажу майна на прилюдних торгах звертаються до суду із вимогами про визнання недійсними цих торгів (їх результатів), про скасування торгів (їх результатів) тощо, і лише в окремих випадках заявляють вимогу про витребування відчуженого на публічних торгах майна.

13.1. Згідно з усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду наявність виключної правової проблеми слід оцінювати з урахуванням кількісного та якісного критерії (див., зокрема, ухвали 11 жовтня 2023 року у справі № 607/1662/21, від 13 вересня 2023 року у справі № 676/192/20, від 12 вересня 2023 року у справі № 204/224/21, від 10 серпня 2023 року у справі № 927/561/21, від 1 грудня 2022 року у справі № 910/15792/20, від 27 квітня 2021 року у справі № 363/1834/17).

13.2. Кількісний критерійілюструє те, що правова проблема виявляється не лише в одній справі, а у невизначеній кількості спорів, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням юридичного питання, щодо якого є невизначеність у застосуванні норм.

13.2.1. За цим критерієм колегія суддів зауважує, що лише на розгляді Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду перебуває понад 20 справ, у яких позивачі оскаржують публічні торги (їхні результати) у процедурі примусового виконання судового рішення, а також різні документи, але лише у 5 із тих справ є вимога про витребування майна. Зокрема:

(1) у Верховному Суді у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду перебувають справи

- № 755/8183/20про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання прилюдних торгів недійсними, визнання недійсним протоколу їх проведення, скасування акта державного виконавця, визнання права власності;

- № 335/8468/20 про визнання недійсними результатів електронних торгів, визнання недійсним акта приватного виконавця про передання майна стягувачу в рахунок погашення боргу та про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно;

- № 753/15207/21 про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколу їх проведення, скасування акта про реалізацію предмета іпотеки, скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні, скасування рішення про державну реєстрацію права власності;

- № 202/1006/22 про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації арештованого майна та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів;

- № 183/6467/20 про визнання недійсним правочину, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на нерухоме майно, визнати недійсними електронних торгів, визнання недійсним і скасування акта про проведені електронні торги;

(2) у Верховному Суді у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду перебувають справи

- № 758/4403/17 про визнання недійсними електронних торгів, протоколу їх проведення, акта про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтва про придбання нерухомого майна;

- № 359/4138/21 про визнання недійсними електронних торгів з реалізації садового будинку та земельної ділянки;

- № 643/11256/20 про визнання недійсними електронних торгів;

- № 554/154/22 про визнання незаконним і скасування результатів електронних торгів, акта державного виконавця, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування майна з чужого незаконного володіння;

- № 301/433/22 про визнання електронних торгів недійсними, скасування протоколу їх проведення, визнання недійсним і скасування акта державного виконавця про проведені електронні торги;

- № 201/9312/21 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, прилюдних торгів, визнання незаконним і скасування акта про їх проведення, свідоцтв про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування рішень про державну реєстрацію, визнання права власності, витребування майна й усунення перешкод у користуванні ним;

- № 208/4228/19 про визнання недійсними електронних торгів і їх результатів;

- № 501/1836/19 про визнання недійсними результатів електронних торгів з реалізації нерухомого майна, оформлених протоколом проведення електронних торгів, акта приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- № 756/1537/21 про визнання недійсними електронних торгів, акта про їх проведення, про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування рішення про державну реєстрацію прав і їх обтяжень;

- № 638/8540/20 про поновлення порушеного права власності шляхом внесення запису про державну реєстрацію права власності, визнання недійсними електронних торгів з реалізації квартири, складеного за результатами проведення електронних торгів протоколу й акта про реалізацію предмета іпотеки;

- № 452/3543/20 про визнання недійсними електронних торгів з реалізації квартири, акта про їх проведення, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів;

- № 307/3081/17 про визнання недійсними електронних торгів, договору купівлі-продажу нерухомого майна, визнання недійсними та скасування протоколу їх проведення, акта про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про придбання нерухомого майна, скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та скасування такої реєстрації;

(3) у Верховному Суді у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду перебувають справи

- № 643/11418/19 про визнання недійсними електронних торгів, протоколу їх проведення, акта про реалізацію предмета іпотеки, визнання незаконним і скасування свідоцтва про право власності на квартиру, скасування запису про реєстрацію права власності на квартиру;

- № 333/2538/22 про визнання недійсними електронних торгів і скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів;

- № 752/20709/17 про визнання недійсними проведення електронних торгів і відповідного протоколу;

- № 521/7502/19 про визнання недійсними результатів прилюдних торгів, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів і скасування рішення про державну реєстрацію права власності;

- № 343/373/22 про визнання електронних торгів недійсними.

13.2.2. Наведений перелік справ засвідчує розмаїття позовних вимог, які використовують позивачі. Однак у випадку вибуття майна з володіння позивача-власника внаслідок продажу цього майна третьою особою (не позивачем і не від його імені) згідно з усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду відновлення володіння таким майном можливе шляхом його витребування від набувача, а не внаслідок задоволення інших вимог. Для забезпечення єдності судової практики щодо захисту права власності позивача, який вважає себе власником майна, відчуженого на прилюдних торгах за договором, стороною якого він не був, важливо вирішити питання:

(1) який ефективний спосіб захисту прав власника (законного користувача) у спорах про продаж його майна на прилюдних торгах у процедурі примусового виконання судового рішення, якщо такий позивач не є стороною договору купівлі-продажу, укладеного з переможцем торгів?

(2) чи є необхідними у таких спорах для захисту прав позивача вимоги про визнання недійсним укладеного з переможцем торгів договору купівлі-продажу (стороною якого позивач не був, унаслідок чого він формально не може вимагати застосування наслідків недійсності цього договору у разі визнання його недійсним), про визнання недійсними та скасування торгів (їхніх результатів), а також інші вимоги, відмінні від вимоги про витребування предмета купівлі-продажу?

13.3. З погляду якісного критерію на виключність правової проблеми можуть вказувати: відсутність чи неефективність процесуальних механізмів її вирішення, що зумовлює необхідність використання повноважень Великої Палати Верховного Суду (процесуальний аспект); відсутність чи неефективність матеріальних гарантій реалізації, охорони та захисту фундаментальних прав і свобод, внаслідок чого обґрунтованість обмежень останніх може зумовлювати необхідність використання повноважень Великої Палати Верховного Суду (матеріальний аспект).

13.3.1. Колегія суддів бере до уваги те, що означені вище питання постають не тільки у справах, які суд розглядає за правилами цивільного судочинства, але й у тих, які він розглядає за правилами судочинства господарського (див., наприклад, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20 квітня 2023 року у справі № 918/351/21 (918/955/21)). Для забезпечення єдності судової практики щодо способу захисту, використання якого дозволить позивачеві-власникові відновити володіння його майном, відчуженим на публічних торгах за договором, стороною якого цей позивач не був, немає іншого процесуального механізму вирішення означених проблем одночасно для справ, які суди розглядають за правилами різних видів судочинств, ніж використання повноважень Великої Палати Верховного Суду (процесуальний аспект кількісного критерію оцінки правової проблеми як виключної).

13.3.2. Крім того, у законодавстві відсутня юридична визначеність у регулюванні поведінки такого позивача щодо обрання ним конкретного способу захисту чи групи таких способів (матеріальний аспект кількісного критерію оцінки правової проблеми як виключної). Внаслідок цього є приклади висновків Верховного Суду про задоволення інших вимог позивача, майно якого було відчужене на публічних торгах у процесі виконання судового рішення, ніж витребування цього майна (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20 квітня 2023 року у справі № 918/351/21 (918/955/21)).

13.3.3. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права чи інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Інакше кажучи, суд має захистити право чи інтерес у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див., зокрема, постанови від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22 червня 2021 року у справах № 334/3161/17 (пункт 55) і № 200/606/18 (пункт 73), від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19 (пункт 7.3), від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 (пункт 68), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункт 19), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 143), від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19 (пункт 61), від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (пункт 8.31), від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 21), від 9 лютого 2022 року у справі № 910/6939/20 (пункт 11.87), від 22 лютого 2022 року у справі № 761/36873/18 (пункт 9.21), від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 (пункт 56), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (пункт 9.64), від 14 грудня 2022 року у справі №477/2330/18 (пункт 55)).

13.3.4. Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 63), від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 24), від 21 вересня 2022 року у справі № 908/976/190 (пункти 5.6, 5.9)). Згідно з принципом процесуальної економії штучне подвоєння судового процесу (тобто вирішення одного спору у декількох судових справах в одній чи декількох судових юрисдикціях) є неприпустимим. Вирішення справи у суді в одному судовому процесі має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 63), від 19 січня 2021 року у справі №916/1415/19 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі №522/1528/15-ц (пункт 82), від 2 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (пункт 50), від 6 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19 (пункт 94), від 20 жовтня 2021 року у справі № 9901/554/19 (пункт 19), від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 24), від 21 вересня 2022 року у справі 908/976/190 (пункт 5.6), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (пункт 44)). Інакше кажучи, не є ефективним той спосіб захисту, який у разі задоволення відповідного позову не відновлює повністю порушене, оспорюване право, а відповідне судове рішення створює передумови для іншого судового процесу, у якому буде відбуватися захист права позивача, чи таке рішення об`єктивно неможливо буде виконати.

13.3.5. Обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 2 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (пункт 54), від 6 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19 (пункт 99), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 2 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (пункт 6.56), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 155), від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (пункт 8.46)).

13.3.6. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату хоче досягнути позивач унаслідок вирішення спору. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (див., наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 9901/172/20 (пункти 1, 80-81, 83), від 1 липня 2021 року у справі № 9901/381/20 (пункти 1, 43-47), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункти 6, 20-26, 101, 102), від 1 лютого 2022 року у справі № 750/3192/14 (пункти 4, 26, 47), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (пункти 4, 36)).

13.3.7. У справі № 554/154/22 суди попередніх інстанцій задовольнили позовні вимоги про визнання незаконним і скасування акта державного виконавця про проведені електронні торги, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, визнання незаконними та скасування результатів електронних торгів, скасування державної реєстрації права власності за набувачкою та про витребування квартири. Проте колегія суддів вважає, що вказані вимоги позивача, окрім вимоги про витребування квартири, є неналежними (неефективними) способами захисту з огляду на усталену практику Великої Палати Верховного Суду щодо способу захисту права власності особою, яка не має зобов`язально-правових відносин із набувачем майна, власником якого себе вважає позивач.

13.3.8. У постановах від 4 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (пункт 35), від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 (пункт 104), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (пункт 9.66) та інших Велика Палата Верховного Суду виснувала, що оскільки продаж майна на публічних торгах є правочином, то за певних умов (зокрема, у разі ефективності такого способу захисту для позивача) оскаржити можна саме такий правочин, а не протокол як документ, який засвідчує вчинення цього правочину. Вимоги ж про визнання недійсними протоколу проведення публічних торгів є неналежним і неефективним способом захисту. Такий самий підхід слід застосовувати і щодо оскарження іншого документа - акта про проведені електронні торги.

13.3.9. Якщо позивач вважає, що покупець не набув право власності на отримане ним спірне майно, зокрема тому, що покупець не є добросовісним набувачем, то позивач вправі скористатися передбаченими законодавством способами захисту права власності. Для застосування таких способів немає потреби в оскарженні результатів електронних торгів або підписаного в подальшому договору купівлі-продажу. Задоволення заявлених позовних вимог про визнання недійсними результатів електронних торгів і визнання недійсним укладеного між відповідачами договору купівлі-продажу за їх наслідками не призведе до поновлення майнових прав позивача, оскільки ці способи захисту є неефективними (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 5 жовтня 2021 року у справі № 910/18647/19 (пункти 9.33-9.34)).

13.3.10. Якщо позивач не був стороною договору-купівлі продажу, укладеного на електронних торгах, і, наприклад, вважає, що переможець торгів є недобросовісним і не набув право власності на придбане приміщення, він може скористатися прямо визначеним законом для таких спірних правовідносин способом захисту права. Для застосування вимоги про витребування майна з чужого володіння немає потреби в оскарженні електронних торгів (відповідного правочину купівлі-продажу), складених на їх підставі протоколу й акта про проведені електронні торги чи викладеного в окремому документі договору купівлі-продажу. Придбання майна на публічних торгах не є запорукою добросовісності набувача. Тому питання про добросовісність чи недобросовісність покупця, який набув майно на торгах, слід оцінювати у кожному конкретному випадку окремо (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (пункти 44, 48)).

13.3.11. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц виснувала, що частина друга статті 388 ЦК України захищає права добросовісного набувача, який придбав майно, примусово реалізоване у порядку, встановленому для примусового виконання судових рішень.Тобто, на підставі частини другої статті 388 ЦК України майно не можна витребувати від добросовісного набувача тільки тоді, коли воно було примусово реалізоване у порядку, встановленому для примусового виконання судових рішень (пункт 48).

13.3.12. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що з метою забезпечення ефективного захисту права власності позивача на майно, продане у порядку, встановленому для примусового виконання судових рішень, задля забезпечення процесуальної економії та запобігання спробам позивача уникнути застосування припису частини другої статті 388 ЦК України, належним способом захисту є витребування майна у набувача, який придбав відповідне майно на прилюдних торгах. Вказаний спосіб захисту забезпечить баланс інтересів власника-позивача від порушень з боку недобросовісного набувача майна, гарантуватиме захист прав добросовісного набувача цього майна згідно з частиною другою статті 388 ЦК України, а також можливість на підставі рішення суду про задоволення зазначеної вимоги внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості як про право власності позивача на нерухоме майно, так і про всі речові права й обтяження (зокрема на підставі договору іпотеки) цього майна, які існували на момент проведення прилюдних торгів.

(6.2) Щодо відступу від висновку стосовно застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів іншого касаційного суду

14. Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду (частина тертя статті 403 ЦПК України).

15. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 20 квітня 2023 року у справі № 918/351/21 (918/955/21) сформулював протилежний висновок до того, який вище запропонувала застосовувати колегія суддів і який відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 5 жовтня 2021 року у справі № 910/18647/19 (пункти 9.33-9.34) і від 4 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (пункти 44, 48):

15.1.1. За обставинами справи № 918/351/21 (918/955/21) розпорядник державного майна - Державне підприємство «Дослідне господарство «Білокриницьке» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України - звернулося з позовом до Рівненського районного відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, набувача майна та Державного підприємства «СЕТАМ» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача - Національної академії аграрних наук України про визнання недійсними результатів електронних торгів, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів і припинення права власності.

Позивач обґрунтував вимоги тим, що реалізація майна на торгах у порядку примусового виконання рішення суду суперечила вимогам статті 5 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» (далі - Закон № 3065-III); державний виконавець не врахував наявності у позивача-боржника іншого майна, на яке можна звернути стягнення.

Верховний Суду залишив без змін рішення судів першої й апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог. Мотивував тим, що суди обґрунтовано виснували про недотримання під час проведення торгів вимог Закону України «Про виконавче провадження» (зокрема статті 52) та Закону № 3065-III (статті 5); на торгах реалізували майно, на яке не можна звернути стягнення згідно з приписами Закону № 3065-III, тому порушені права та законні інтереси позивача-боржника на майно, закріплене за ним на праві господарського відання.

15.1.2. Беручи до уваги попередні висновки Великої Палати Верховного Суду, зокрема про те, що право на витребування майна з незаконного володіння може мати як його власник, так і законний користувач (див., наприклад, постанови від 14 грудня 2022 року у справі № 461/12525/15-ц (пункт 95), від 18 квітня 2023 року у справі № 357/8277/19), а також про неефективність інших вимог, ніж витребування майна з володіння набувача, який придбав це майно у процесі примусового виконання судового рішення на прилюдних торгах не від позивача (див., наприклад, постанови від 5 жовтня 2021 року у справі № 910/18647/19 (пункти 9.33-9.34) і від 4 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (пункти 44, 48)), колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, сформульованого у постанові від 20 квітня 2023 року у справі № 918/351/21(918/955/21) щодо ефективності за подібних правовідносин у спорах про захист прав власника (законного користувача) майна, яке було відчужене в процедурі примусового виконання судового рішення, вимог про визнання недійсними результатів електронних торгів, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів і припинення права власності.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду пропонуєвказати, як це раніше робила Велика Палата Верховного Суду, що ефективним способом захисту у спірних правовідносинах є саме вимога про витребування відчуженого на публічних торгах майна від його набувача, а не інші вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України. Рішення суду про витребування такого майна відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей як про право власності позивача на нерухоме майно, так і про всі речові права й обтяження (зокрема на підставі договору іпотеки) цього майна, які існували на момент проведення прилюдних торгів.

(7) Загальні висновки

16. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України.

17. Елементом верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоби виключити ризик свавілля.

18. На думку Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), поняття «якість закону» означає, що національне законодавство має бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах «C. G. та інші проти Болгарії» від 24 квітня 2008 року (C. G. and Others v. Bulgaria, заява № 1365/07, § 39), «Олександр Волков проти України» від 9 січня 2013 року (Oleksandr Volkov v. Ukraine, заява № 21722/11, § 170)).

19. ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах «Кантоні проти Франції» від 11 листопада 1996 року (Cantoni v. France, заява № 17862/91, § 31, 32), «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року (Vyerentsov v. Ukraine, заява № 20372/11, § 65)).

20. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що передання справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідне для:

20.1. Забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики касаційних судів у складі Верховного Суду і його Великої Палати шляхом вирішення виключної правової проблеми:

(1) який ефективний спосіб захисту прав власника (законного користувача) у спорах про продаж його майна на прилюдних торгах у процедурі примусового виконання судового рішення, якщо такий позивач не є стороною договору купівлі-продажу, укладеного з переможцем торгів?

(2) чи є необхідними у таких спорах для захисту прав позивача вимоги про визнання недійсним укладеного з переможцем торгів договору купівлі-продажу (стороною якого позивач не був, унаслідок чого він формально не може вимагати застосування наслідків недійсності цього договору у разі визнання його недійсним), про визнання недійсними та скасування торгів (їхніх результатів), а також інші вимоги, відмінні від вимоги про витребування предмета купівлі-продажу?

20.2. Відступу від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, сформульованого у постанові від 20 квітня 2023 року у справі № 918/351/21 (918/955/21) щодо належності й ефективності вимог про визнання недійсними результатів електронних торгів, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів і припинення права власності на майно, відчужене не позивачем на публічних торгах у процесі примусового виконання судового рішення. Такий відступ має полягати у тому, що ефективним способом захисту за подібних правовідносин є саме вимога про витребування відчуженого на публічних торгах майна від його набувача, а не інші вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України; рішення суду про витребування такого майна відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей як про право власності позивача на нерухоме майно, так і про всі речові права й обтяження (зокрема на підставі договору іпотеки) цього майна, які існували на момент проведення прилюдних торгів. Цей висновок буде узгоджуватися з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 5 жовтня 2021 року у справі № 910/18647/19 (пункти 9.33-9.34) і від 4 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (пункти 44, 48).

Керуючись статтями 260, 261, 402-404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

у х в а л и в :

передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу за позовом ОСОБА_1 до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторії Вікторівни - про визнання незаконними та скасування результатів електронних торгів, акта державного виконавця, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування майна з чужого незаконного володіння, а також за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», Державного підприємства «СЕТАМ», приватного нотаріуса Дробітько Вікторії Вікторівни - про визнання права власності на нерухоме майно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат
Судді Д. А. Гудима
І. О. Дундар
Є. В. Краснощоков
М. М. Русинчук