ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 2-177/2007

провадження № 61-16213св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Дергачівська міська рада,

особа, яка звернулася з апеляційною скаргою, - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справикасаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року в складі колегії суддів: Лобова О. А., Карпушина Г. Л., Кузнєцової О. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та судових рішень у справі

У липні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дергачівської міської ради Харківської області та просив визнати за ним право власності на житловий будинок літ. «Б-1» з верандою літ. «б» та верандою

літ. «б2», тамбуром. літ. «б'», сараї літ. «Д», літ. «Г», зливну яму літ. «Ж», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. «Б-1» з верандою літ. «б» та з верандою літ. «б2», тамбуром літ. «б1», сараї літ. «Д», літ. «Г», зливну яму літ. «Ж», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

У лютому 2022 року ОСОБА_2 , який не брав участь у розгляді справи, подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13 липня 2022 року

ОСОБА_2 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2007 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22 серпня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2007 року.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2007 року скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована, зокрема тим, що суд першої інстанції не залучив до участі у справі ОСОБА_2 , сина померлої

ОСОБА_3 , який вказував про те, що від народження проживає у будинку літ. «А-1» на АДРЕСА_1 , який належав його матері, та вважав, що прийняв спадщину після її смерті шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном - житловим будинком. Суд першої інстанції не встановив усіх спадкоємців ОСОБА_3 .

Постановою Верховного Суду від 13 вересня 2023 року постанову Полтавського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року скасовано, справу передано на новий розгляд суду апеляційної інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Суд касаційної інстанції виходив з того, що апеляційний суд належним чином не перевірив, чи наведено ОСОБА_2 поважні причини пропуску більше ніж на 14 років строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд при поновленні такого великого строку формально зазначив лише, що «враховуючи наведені скаржником обставини, суд апеляційної інстанції вважає за можливе поновити цей строк як пропущений з поважних причин».

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2007 року.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що в апеляційній скарзі заявник посилається на те, що ОСОБА_1 є його братом, а спірне домоволодіння належало їх матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після смерті якої відкрилася спадщина на вказане домоволодіння, яку він прийняв шляхом вступу у фактичне володіння будинком, в якому проживав з народження та проживає до цього часу.

Оскільки заявник вважає себе власником майна, він зобов`язаний був цікавитися його станом, наявністю правовстановлюючих документів спадкодавця на це майно, враховуючи наявність іншого спадкоємця, який мав також права на спірне домоволодіння, про що він не міг не знати.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 через представника ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просив скасувати ухвалу Полтавського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року й передати справу до апеляційного суду зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

На обґрунтування касаційної скарги зазначав, що вперше дізнався про існування рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2007 року 14 січня 2022 року. В той же день він звернувся до суду першої інстанції з письмовою заявою про ознайомлення з матеріалами справи, однак листом голови Дергачівського районного суду Харківської області від 21 січня 2022 року у задоволенні його заяви відмовлено.

11 лютого 2022 року, тобто через 27 днів після того, як він вперше дізнався про існування рішення суду першої інстанції у цій справі, він подав апеляційну скаргу на нього.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 28 листопада 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Дергачівського районного суду Харківської області.

18 грудня 2023 року справа № 2-177/2007 надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 20 лютого 2024 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).

Згідно з частиною першою статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Пунктом 13 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 294 ЦПК України 2004 року (у редакції, чинній на час ухвалення рішення) апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У частині другій статті 354 ЦПК України визначено, що учасник справи, якому рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. При цьому, поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області постановлене 26 жовтня 2007 року.

14 січня 2022 року особа, яка не брала участі в справі, - ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із заявою про ознайомлення з матеріалами справи № 2-177/2007. Згідно відповіді від 21 січня 2022 року Дергачівський районний суд Харківської області відмовив у видачі ОСОБА_2 матеріалів справи, оскільки він не є учасником справи та належним чином не обґрунтував вказану заяву.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження отримання ОСОБА_2 копії оскаржуваного рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2007 року.

Апеляційну скаргу на це рішення ОСОБА_2 , який не брав участь у справі, подав 11 лютого 2022 року.

Звертаючись з апеляційною скаргою, ОСОБА_2 , посилаючись на те, що він не був залучений до участі у справі та не отримував копію оскаржуваного рішення, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Апеляційний суд, вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, вважав, що наведені ОСОБА_2 підстави не є поважними для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Вказував, що спір у цій справі стосується визнання права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало матері позивача та заявника ОСОБА_5 , після смерті якої ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на вказане домоволодіння, яку він прийняв шляхом вступу у фактичне володіння житловим будинком.

Оскільки ОСОБА_2 вважає себе власником спірного майна, він був зобов`язаний цікавитися його станом та наявністю правовстановлюючих документів на нього.

Проте Верховний Суд не може погодитися з такими висновками апеляційного суду.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 з мотивів пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд не врахував, що ОСОБА_2 не був особою, залученою до участі у справі, проте вважав, що оскаржуваним судовим рішення вирішене питання про його права та інтереси.

Процесуальний закон прямо передбачає право особи, яка не брала участь у справі, на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з моменту отримання нею копії судового рішення. Однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження отримання ОСОБА_2 копії оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладене, передчасним є висновок апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Колегія суддів також звертає увагу, що у разі відкриття апеляційного провадження апеляційний суд повинен врахувати висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18), відповідно до якого суд апеляційної інстанції в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 411 ЦПК України).

Частиною четвертою статті 406 ЦПК України передбачено, що у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Полтавського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

СуддіА. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун

М. Ю. Тітов