Справа №938/936/23
Провадження № 2/938/58/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Чекан Н.М.

з участю секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» (далі ТОВ «ВВС-Факторинг») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ВВС-Факторинг» звернулося до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1437169 від 26.02.2021 року в розмірі 50979,00 гривень, збитки завдані інфляцією у розмірі 562,17 гривень, три проценти річних у розмірі 173,24 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРАГОН» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1437169. Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 3000,00 гривень строком на 17 днів зі сплатою відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 3000,00 гривень шляхом перерахування грошових коштів на банківську карту № НОМЕР_1 , що належить відповідачу, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» № 503/09 від 29.09.2023 року як технологічного оператора платіжного сервісу «Platon». Кредитний договір укладений у формі електронного документу та підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Надалі 05.08.2021 року між Первісним кредитором (ТОВ «ФК «АРАГОН») та ТОВ «ВВСФАКТОРИНГ» (далі Позивачем) укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 05.08.2021 (далі Договір факторингу), відповідно до умов якого до Позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за Кредитним договором не погашена. Загальна сума заборгованості станом на 10.10.2023 року за Кредитним договором становить 50979,00 грн., яка складається з наступного: 10383,00 грн. розмір заборгованості на дату відступлення права вимоги; 40 596,00 грн. сума нарахованих відсотків станом на 10.10.2023 року. Крім того, відповідальність за порушення грошового зобов`язання за ст.625 ЦК України становить: 562,17 грн. - збитки завдані інфляцією за період із 05.08.2021 по 24.02.2022 року; 173,24 грн. - три проценти річних від простроченої суми за період із 05.08.2021 по 24.02.2022року.

Ухвалою суду від 08.12.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача подав до суду письмові пояснення у справі (а.с.63-68), в яких вказав, що ОСОБА_1 визнає позовні вимоги частково, оскільки сума, яку просить стягнути з неї позивач не відповідає договору, укладеному з нею. Зокрема, відповідно до п. 2.1. кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 3000 гривень, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним та всі інші платежі на умовах, визначених договором. У п. 3.1. цього договору встановлено, що кредит надається строком на 17 днів до 15.03.2021 (включно). Згідно зі п. 4.1. договору за користування кредитом в межах строку визначеного п. 3.1. (17 днів) встановлюється ставка в розмірі 1.7% за кожен день користування. У п. 11.2.1. договору визначено, що він припиняється після закінчення строку, визначеного п. 3.1, тобто, через 17 днів з дня його укладення. Отже, стягненню підлягає сума в розмірі 3867 гривень (сума кредиту 3000 гривень та 867 гривень відсотків (1,7% від 3000 гривень - 51 гривень, 51 гривень х 17 днів =.867 гривень)). Вимога про стягнення 50979 гривень є необґрунтованою, оскільки позивач просить стягнути відсотки поза межами строку кредиту. З приводу позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних збитків та 3% річних представник позивача зазначає, що 3% річних повинні нараховуватися на суму основного боргу без урахування вже нарахованих процентів за користування чужими грошовими коштами (постанова ВС від 11.03.2020 року в справі №201/3305/17 та інших постановах), тому збитки завдані інфляцією становлять 190,69 гривень, а 3% річних - 50,3 гривень.

Від представника позивача 05.02.2024 року до суду поступила заява про зменшення розміру позовних вимог, а саме про стягнення з ОСОБА_1 на користь«ВВС-Факторинг» заборгованість за кредитним договором №1437169 від 26.02.2021 року у розмірі 3867,00 гривень та збитки завдані інфляцією у розмірі 391,17 гривень, 3% проценти річних у розмірі 109,65 гривень.

Ухвалою суду від 05.02.2024 року заяву про зменшення розміру позовних вимог залишено без розгляду та повернуто позивачу ТОВ «ВВС-Факоринг».

Також від представника позивача до суду поступили додаткові пояснення в справі (а.с.71-73), в він просить прийняти їх до розгляду та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВВС-Факторинг» заборгованість за кредитним договором №1437169 від 26.02.2021 року у розмірі 3867 гривень та збитки завдані інфляцією у розмірі 391,17 гривень три проценти річних у розмірі 109,65 грн. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2147,20 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4900,00 грн. покласти на відповідача.

У подальшому від представника позивача 07.02.2024 року до суду повторно поступила заява про зменшення /збільшення розміру позовних вимог (а.с.83), в якій він просив зменшити розмір позовних вимог та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» заборгованість за кредитним договором №1437169 від 26.02.2021 року у розмірі 3867 гривень та збитки завдані інфляцією у розмірі 391,17 гривень три проценти річних у розмірі 109,65 грн. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2147,20 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4900,00 грн. покласти на відповідача. Крім того до суду поступило клопотання про долучення доказів про направлення додаткових пояснень відповідачу.

Ухвалою суду від 27.02.2024 року визнано дії позивача щодо подання заяви про зменшення позовних вимог, яка вже вирішена судом, зловживанням процесуальними правами, а також заяву про зменшення розміру позовних вимог повторно залишено без розгляду та повернуто позивачу.

Сторони у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розгляд вказаної заяви здійснюється без учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до такого висновку.

У ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа1 глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже, припис абзацу 2 ч.1ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічна правова позиція підтверджується правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 року по справі 310/11534/13-ц, від 04.червня 2013 року по справі 916/190/18, від 08 листопада 2019 року по справі 127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року по справі 536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року по справі 522/1528/15-ц.

Таким чином, позивач відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Судом встановлено, що 26.02.2021 року між ТОВ «ФК «Арагон» та ОСОБА_1 укладено договір № 1437169 у формі електронного документу з використанням електронного підпису (а.с. 18-20).

Відповідно до умов договору кредит у розмірі 3000 гривень надається строком на 17 днів до 15.03.2021 року від дати отримання позичальником кредиту, але не більше 30 днів (п.3.1 договору). Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строк визначений п. 3.1 цього договору (п.3.2). Нарахування процентної ставки за користування кредитом залежить від фактичного виконання позичальником умов цього договору, а саме знижена процентна ставка в розмірі 1,7% (п.4.1). дія договору припиняється після закінчення строку визначеного п.3.1 цього договору (п.11.2).

У додатку №1 до договору позики №1437169 від 26.02.221 року встановлено графік платежів, а саме: за позикою в розмірі 3000 гривень, процентна ставка - 1,7%, сума нарахованих процентів 867 гривень, всього до сплати 3867 гривень (а.с.20 зворот).

05.08.2021 року між ТОВ «ФК «Арагон» та ТОВ «ВВС - Факторинг» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 05/08.2021, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 1437169 від 26.02.2021 року(а.с. 21-22, 23 зворот).

Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ВВС - Факторинг» за договором № 1437169 від 26.02.2021року (а.с.8-17), загальна сума заборгованості станом на 10.10.2023 року становить - 50979 гривень, яка складається з наступного: 10 383 гривень - розмір заборгованості на дату відступлення права вимоги, 40 596 гривень - сума нарахованих відсотків за період 05.08.2021-10.10.2023, кількість днів-796, за відсотковою ставкою 1,7%.

Стороною відповідача не оспорюється факт укладення вищевказаного договору та отримання ОСОБА_1 у кредит коштів у розмірі 3000 гривень. Матеріали справи не містять доказів повного або часткового виконання відповідачем зобов`язань з повернення суми кредиту та сплати процентів.

Позивач просить стягнути 50 979 гривень заборгованості за договором №1437169 від 26.02.2021 року.

Відповідно до умов зазначеного договору тіло кредиту 3000 гривень, строк кредиту 17 днів, процентна ставка 1,7%.

Тому відсотки за користування кредитом в межах договору становлять 3000*1,7%*17=867 гривень.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3000 гривень - суми боргу (тіло кредиту) та 867 гривень - сума відсотків, а всього 3867 гривень, тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

Щодо заявленої позовної вимоги про стягнення збитків завданих інфляцією у розмірі 562,17 гривень та трьох процентів річних у розмірі 173,24 гривень, суд приходить до такого висновку.

Позивачем проведено та надано розрахунок трьох процентів річних в розмірі 173,24 гривень та інфляційних втрати в розмірі 562,27 гривень за період із 05.08.2021 (дати відступлення права вимоги за кредитним договором) по 24.02.2022 року.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.05.2022 року в справі № 761/28949/17 зазначено, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 6 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором.

Згідно зі постановами Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 року № 211, «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 20.05.2020 року № 392, «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22.07.2020 року № 641 та «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 року № 1236 з 12.03.2020 до 31.12.2022 на території України діє карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

У п.11 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» закріплено, що споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

За таких обставин, враховуючи, що отриманий ОСОБА_1 кредит на підставі договору № 1437169 від 26.02.2021 року є споживчим кредитом, то не підлягає до задоволення позовна вимога в цій справі про стягнення з відповідача на користь позивача збитків завданих інфляцією у розмірі 562,17 гривень та трьох процентів річних у розмірі 173,24 гривень

Відповідач також просить стягнути судовий збір та витрати на правову допомогу.

Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2147,20 гривень.

Згідно з положеннями ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До задоволення підлягають позовні вимоги на суму 3867 гривень, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 160,56 гривень (2147,20*3867/51714,41).

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Представником позивача на виконання вказаних вище вимог, а саме підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4900,00 грн., суду надано договір про надання правничої допомоги № 2023/09/18 від 18 вересня 2023 року; додаткову угоду № 2 до договору про надання правничої допомоги № 2023/09/18 від 18 вересня 2023 року, від 19.10.2023 р.; акт прийому-передачі наданих послуг від 21.11.2023 року; рахунок № 29 від 21.11.2023 року на оплату правничої допомоги за договором №2023/09/18 від 18.09.2023 року; платіжну інструкцію № 2161 від 22.11.2023 р. на суму 4900,00 грн.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати щодо сплати за надану правничу допомогу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки до задоволення підлягають позовні вимоги на суму 3867 гривень, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 366,40 гривень (4900*3867/51714,41).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12,81,141, 263-265, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1437169 від 26.02.2021 року - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ВВС-Факторинг" кошти в сумі 3867 (три тисячі вісімсот шістдесят сім) гривень, яка складається з 3000 (трьох тисяч) гривень заборгованість за наданим кредитом (тіло кредиту), 867 ( вісімсот шістдесят сім) гривень заборгованість за відсотками.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» судовий збір у сумі 160,56 гривень (сто шістдесят гривень п`ятдесят шість копійок) гривень та витрати на правничу допомогу в сумі 366,40 гривень (триста шістдесят шість гривень 40 копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВС-Факторинг», , адреса вул. Підвисоцького Професора, 10/10, м. Київ;

ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: с. Устеріки Верховинського району Івано-Франківської області.

Суддя Наталія ЧЕКАН