Ухвала

Іменем України

20 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 683/3188/23

провадження № 61-2155ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу адвоката Цимбал Альони Анатоліївни як представника ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 26 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Лакі», третя особа - ОСОБА_2 , про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину до договору поруки від 22 лютого 2021 року № 3.

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області рішенням від 14 грудня 2023 року в задоволенні позову відмовив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Цимбал А. А., звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 22 січня 2024 року апеляційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання копії ухвали, а саме - заявнику необхідно було надати до суду належно оформлений ордер та документ про сплату судового збору в сумі 1 288,32 грн, і роз`яснив заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

26 січня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Цимбал А. А. подала до апеляційного суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій вказала, що ОСОБА_1 не сплачувала судовий збір при зверненні з позовом до суду першої інстанції, а тому не підлягає сплаті судовий збір при подачі апеляційної скарги. Також додала належно оформлений ордер на представництво інтересів ОСОБА_1 в апеляційному суді.

Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 26 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 грудня 2023 року визнав неподаною та повернув заявнику.

13 лютого 2024 року адвокат Цимбал А. А. як представник ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 26 січня 2024 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для провадження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги та оскаржуване судове рішення, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Пунктом 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, заявник посилалася на те, що ОСОБА_1 на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Згідно із частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до вимог 553 ЦК України договір поруки є додатковим, акцесорним зобов`язанням, який забезпечує належне виконання основного зобов`язання та виникає і існує лише за умови існування основного, забезпеченого договору, яким у даному випадку є кредитний договір. Акцесорний договір не є споживчим договором, а сторона такого договору не є споживачем, оскільки вказаний договір не направлений на задоволення особистих потреб поручителя. Такий правовий висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 755/11648/15-ц (провадження № 14-336цс18).

Враховуючи, що ОСОБА_1 є поручителем у цій справі, апеляційний суд обґрунтовано відхилив її доводи про те, що вона на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору, та правильно зазначив про необхідність сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

Згідно із частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту статей 185, 357 ЦПК України, у разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Згідно із частиною шостою статті 185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Встановивши, що ОСОБА_1 отримавши ухвалу апеляційного суду від 22 січня 2024 року про залишення її апеляційної скарги без руху, не сплатила судовий збір за подання апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, правильно застосувавши положення статей 185, 357 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги заявнику, не порушивши при цьому право ОСОБА_1 на доступ до суду.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала Хмельницького апеляційного суду від 26 січня 2024 року є законною та обґрунтованою, постановлена з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Оскільки, аргументи касаційної скарги не спростовують висновків суду, правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

При цьому, Верховний Суд враховує, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення, тому порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відсутні.

Разом із цим, не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 389 та 392 ЦПК України.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Цимбал Альони Анатоліївни як представника ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 26 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Лакі», третя особа - ОСОБА_2 , про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов