У Х В А Л А

22 лютого 2024року

м. Київ

Провадження № 14-160звц23

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідачаВоробйової І. А.,

суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Кривенди О. В., Мазура М. В., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Погрібного С. О., Ткача І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Усенко Є. А., Шевцової Н. В.,

розглянула заяву (скаргу) ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Васильківського міського суду Київської області від 14 травня 2003 року

у справі за заявою ОСОБА_1 до Васильківської міжрайонної прокуратури Київської області, Державного казначейства України про відшкодування завданої моральної шкоди та

ВСТАНОВИЛА:

До Великої Палати Верховного Суду надійшла заява (скарга) ОСОБА_1 про перегляд рішення Васильківського міського суду Київської області від 14 травня 2003 року з підстав, передбачених статтями 423-427 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), а саме у зв`язку зі встановленням Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.

Обґрунтовуючи наявність підстави для перегляду судового рішення, ОСОБА_1 посилається на рішення ЄСПЛ від 19 жовтня 2023 року у справі «Погребний та інші проти України». Зазначив, що воно стосується різних аспектів кримінального провадження проти ОСОБА_1 , включаючи процедуру його особистого арешту та арешту майна, яке він та інші особи мали у своєму розпорядженні.

Вирішуючи справу, ЄСПЛ, зокрема, зауважив: «вилучення документів, часто необхідних у повсякденному житті для посвідчення особи, як-от паспорт, є втручанням у приватне життя… Незважаючи на стверджуване вилучення у першого заявника паспорта для виїзду за кордон, враховуючи те, що не зовсім зрозуміло, чи був цей паспорт йому виданий, Суд зазначає, що вилучене у заявника водійське посвідчення також було документом, необхідним для повсякденного використання. Отже, його вилучення становило триваюче втручання у приватне життя заявника. Суд також зазначає, що Уряд не стверджував, що зберігання особистих документів заявника після закриття кримінального провадження проти нього мало законну підставу або переслідувало легітимну мету. Таким чином, Суд вважає, що втручання не було виправданим для цілей пункту 2 статті 8 і, отже, мало місце порушення статті 8 Конвенції» (§ 59 рішення ЄСПЛ)».

ЄСПЛ оголосив скаргу заявника щодо утримання його особистих документів прийнятною, а решту заяви - неприйнятною; постановив, що мало місце порушення статті 8 Конвенції, а держава-відповідач має сплатити заявнику протягом трьох місяців 1 200 євро відшкодування моральної шкоди та 100 євро відшкодування судових й інших витрат та відмовив у задоволенні решти вимог заявників щодо справедливої сатисфакції (пункти 1-4 резолютивної частини рішення ЄСПЛ).

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 17 листопада 2023 року вказану заяву (скаргу) ОСОБА_1 про перегляд судового рішення залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків цієї заяви протягом 10 днів з дня вручення копії відповідної ухвали.

В ухвалі від 17 листопада 2023 року зазначалось, що заява про перегляд судового рішення не відповідає вимогам статті 426 ЦПК України, а саме немає посилання на докази, що підтверджують наявність виключних обставин для перегляду рішенняВасильківського міського суду Київської області від 14 травня 2003 року (пункт 3 частини третьої статті 426 ЦПК України). Тобто відсутнє обґрунтування того, що ЄСПЛ встановив порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні судом саме цієї справи.

ОСОБА_1 надіслав заяву з якої вбачається, що заявник отримав ухвалу судді Великої Палати Верховного Суду від 17 листопада 2023 року, проте не усунув ті недоліки, на які йому було вказано в цій ухвалі, тобто не виконав вимог судді.

У той же час, як вбачається зі змісту пункту 2 частини третьої статті 423 ЦПК України обставини, які заявник мав підтвердити, є підставою для перегляду судових рішень Великою Палатою Верховного Суду. При перегляді судового рішення за виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення у конкретній справі.

За правилами частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається йому.

Ураховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про перегляд Великою Палатою Верховного Суду за виключними обставинами рішення вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись статтями 185, 423-427 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Заяву (скаргу) ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Васильківського міського суду Київської області від 14 травня 2003 року у справі за заявою ОСОБА_1 до Васильківської міжрайонної прокуратури Київської області, Державного казначейства України про відшкодування завданої моральної шкоди вважати неподаною та повернути заявнику.

Повернути цю заяву разом з додатками ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Воробйова

Судді: О. О. Банасько С. Ю. Мартєв

О. Л. Булейко К. М. Пільков

Ю. Л. Власов С. О. Погрібний

М. І. Гриців І. В. Ткач

Ж. М. Єленіна О. С. Ткачук

І. В. Желєзний В. Ю. Уркевич

Л. Ю. Кишакевич Є. А. Усенко

В. В. Король Н. В. Шевцова

О. В. Кривенда

М. В. Мазур