"15" лютого 2024 р. Справа № 363/384/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Свєтушкіної Д.А. за участі секретаря Крикун Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгород скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач Пірнівська сільська рада,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач Пірнівська сільська рада, в якій просив визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 73864650 від 17.01.2024 року, винесену Державним виконавцем Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тимченко Катериною Іванівною; визнати неправомірною та скасувати Постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 73864650 від 17.01.2024 року, винесену Державним виконавцем Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тимченко Катериною Іванівною; зобов`язати Вишгородський відділ державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (код ЄДРПОУ: 34961544) повернути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , Рахунок НОМЕР_2 ) зайво сплачений збір в розмірі 14 200.00 грн. та витрати виконавчого провадження в розмірі 206,00 грн.; зобов`язати державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тимченко Катерину Іванівну винести постанову про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчий лист. Мотивуючи свої вимоги тим, що Постановою Київського апеляційного суду від 31.05.2023 року по справі № 363/5159/19 вирішено позов прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння задовольнити. Постановлено витребувати з володіння ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області земельної ділянку пл. 2 га. з кадастровим номером :35:117:6004. Зазначив, що судове рішення, та виданий на його підставі виконавчий лист не містять приписів зобов`язального характеру, згідно з якими він мав би вчиняти будь-які дії. При цьому чинним законодавством так само не передбачено, які саме дії боржник повинен вчинити на виконання рішення суду про витребування у нього нерухомого майна. 17.01.2024 року постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 73864650 державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального, управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тимченко Катериною Іванівною вирішено відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 363/5159/19, виданого 29.12.2023 Вишгородським районним судом Київської області про витребування з володіння ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області земельної ділянку пл. 2 га. з кадастровим номером :35:117:6004. При цьому боржнику встановлено 10-денний строк для виконання рішення суду та вирішено стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 14200 гривень. Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем 17.01.2024 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 17.01.2024, якою для боржника визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 206,00 грн. Оскільки, рішення суду, по якому відкрито виконавче провадження, не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень, а має виконуватись державними реєстраторами прав на нерухоме майно, констатує, що ухвалені постанови державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ВП № 73864650 винесені з грубим порушенням вимог п. 7) ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою судді від 23.01.2024 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду.

26.01.2024 року на електронну адресу суду надійшли заперечення державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) Тимченко К.І. на вказану скаргу, в яких остання зазначила, що з даним твердженням скарги погодитися не можливо з огляду на наступне. На примусовому виконанні державного виконавця Тимченко Катерини Іванівни перебуває виконавчий лист №363/5159/19 від 29.12.2023 року виданий Вишгородським районним судом Київської області про витребування з володіння ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області земельну ділянку площею 2 га., з кадастровим номером :35:117:6004. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження». Даний виконавчий лист підлягає примусовому виконанню, відповідно до ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження». В зв`язку з викладеним вище, просила відмовити в задоволенні скарги.

У судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 13.02.2024 року через підсистему «Електронний суд» подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі.

Державний виконавець та стягувач Пірнівська сільська радав судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні державного виконавця Тимченко Катерини Іванівни перебуває виконавчий лист №363/5159/19 від 29.12.2023 року виданий Вишгородським районним судом Київської області на підставі постанова Київського апеляційного суду від 31.05.2023 рокупро витребування з володіння ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області земельну ділянку площею 2 га., з кадастровим номером :35:117:6004.

17.01.2024 року державним виконавцем Тимченко Катериною Іванівною винесено постанову ВП № 73864650 про відкриття виконавчого провадження, в якій боржнику встановлено 10-денний строк для виконання рішення суду та вирішено стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 14200 грн.

Крім того, 17.01.2024 року державним виконавцем Тимченко Катериною Іванівною винесено постанову ВП № 73864650 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою для боржника визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 206,00 грн.

Статтями 129, 129-1 Конституції України передбачено, що обов`язковість судового рішення належить до основних засад судочинства.

Вказані конституційні положення знайшли свою реалізацію у ЦПК України, а також Законі України «Про судоустрій і статус суддів». Так, частиною першою статті 18 ЦПК України та частинами другою, четвертою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зокрема передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Суди, здійснюючи відповідний контроль та застосовуючи інші процесуальні засоби, сприяють реалізації принципу обов`язковості судового рішення.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Положеннями статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень, серед іншого, є вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні.

В силу частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.

За встановленими у справі обставинами на примусовому виконанні перебуває виконавчий документ із виконання судового рішення про витребування у боржника нерухомого майна (земельної ділянки).

У спорах про витребування й повернення майна, якщо за результатами вирішення спору шляхом задоволення позову відбувається зміна належності спірного майна (зміна власника), то ці вимоги мають вартісний, грошовий вираз і носять характер майнового спору (постанова Верховного Суду від 21 грудня 2020 року у справі № 905/98/20).

У разі задоволення позову про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові (пункт 116 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16).

У постановах від 30 травня 2018 року та від 14 січня 2020 року у справі № 2-690/11, від 13 листопада 2019 року у справі № 314/738/15-ц, Верховний Суд дійшов висновку, що судове рішення про витребування нерухомого майна повинно виконуватись державним виконавцем в порядку пункту 3 частини першої статті 10 та статті 60 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому поняття «витребування» відповідає поняттю «вилучення та передача предметів», вказаному у пункті 3 частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» у переліку заходів примусового виконання рішення.

Згідно із висновками Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року в справі № 369/13690/20 рішення про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння підлягає примусовому виконанню у порядку, передбаченому статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження», шляхом вилучення майна у боржника і передачі стягувачу предметів, вказаних у рішенні. Зазначення у судовому рішенні (виконавчому листі) про витребування майна та зобов`язання передати його власнику, не може свідчити що таке рішення підлягає виконанню як рішення немайнового характеру, оскільки його виконання передбачає вчинення виконавцем дій щодо вилучення майна у боржника і передачі його стягувачу, а не обмежується лише діями виконавця щодо перевірки виконання рішення боржником.

З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що постанова Київського апеляційного суду від 31.05.2023 року у справі № 363/5159/19 про витребування з володіння ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області земельної ділянки ділянку підлягає примусовому виконанню, тож дії державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тимченко К.І., є такими, що вчинені відповідно до Закону, в межах повноважень суб`єкта оскарження, порушення прав та свобод боржника судом не встановлено, а тому суд відмовляє у задоволені скарги.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач Пірнівська сільська рада - відмовити.

Повний текст ухвали складено 20 лютого 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.А. Свєтушкіна