ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1268/24 Справа № 210/2066/23 Суддя у 1-й інстанції - Літвіненко Н. А. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Тимченко О.О.,

суддів Бондар Я.М.,Зубакової В.П.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 210/2066/23 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я ,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2023 року (суддя Літвіненко Н.А.), ухвалене в приміщенні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що він працював на підприємстві відповідача. 25 лютого 2014 року під час виконання трудових обов`язків на підприємстві, виконуючи функції машиніста змішувальних барабанів агломераційного цеху № 2, внаслідок нещасного випадку, він отримав трудове каліцтво, втратив професійну працездатність, ступінь якої за первинним висновком МСЕК від 25 червня 2014 року становила 40%, при переогляді 10 грудня 2014 року, та при наступних переогляді, йому встановлено 25 % професійної працездатності. В наслідок чого він змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури, лікування. У зв`язку з ушкодженням здоров`я було порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, не може вести повноцінний образ життя, відчуває фізичні страждання, фізичну біль, обумовлену важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному стані.

У зв`язку із отриманою травмою йому заподіяна моральна шкода, розмір якої він оцінює в 100 000 грн, та просить стягнути її з відповідача на його користь.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2023 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у якості відшкодування спричиненої моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я в розмірі 100 000 грн без утримання податків та обов`язкових платежів. Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в дохід держави судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Судове рішення мотивоване конкретними обставинами даної справи, характером, обсягом, тривалістю та наслідками заподіяних позивачу моральних страждань, станом його здоров`я, втратою професійної працездатності, істотністю вимушених змін в життєвих стосунках, а також фактом, який не оспорювався позивачем, що провина в настанні нещасного випадку в певній мірі покладена й на позивача. Встановлюючи розмір відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції вважав можливим стягнути 100 000 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» посилається на порушенням норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що будь-яких порушень законодавства про працю відносно позивача, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням нещасного випадку, відповідач не вчиняв. Вини посадових осіб ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у настанні нещасного випадку з позивачем Актом форми Н-1/П не встановлено. На думку, скаржника, оскільки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не вчиняло будь-яких протиправних дій, які б знаходились у причинному зв`язку з ушкодженням здоров`я та заподіянню моральних страждань ОСОБА_1 , суд першої інстанції помилково зробив висновок про обов`язок підприємства відшкодовувати моральну шкоду позивачу. В свою чергу, розмір моральної шкоди, що стягнений судом першої інстанції з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь позивача, не відповідає вимогам розумності, виваженості, справедливості та критеріям статті 23 ЦК України та судом не враховано, що з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь позивача вже була стягнута моральна шкода, завдана ушкодженням здоров`я внаслідок професійних захворювань.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_2 працював у відповідача (а.с. 66-69).

25 лютого 2014 року о 16 годині 05 хвилині з позивачем, при виконанні трудових обов`язків машиніста змішувальних барабанів агломераційного цеху № 2, стався нещасний випадок на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», в результаті якого він отримав трудове каліцтво.

18 березня 2014 року комісією, утвореною наказом директора департаменту з охорони праці ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Є.В. Михеєнкова, було складено акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом №7 (далі Акт).

Відповідно до розділу 6 Акту, 25 лютого 2014 року (працюючи в зміні з 07.00 до 19.00 години) після закінчення змінно-зустрічних зборів, які проводив керівник робіт старший змінний майстер основної виробничої дільниці робіт АЦ №2 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 прибув на своє робоче місце біля барабанів вторинного змішування шахти (БВЗШ). Потягом зміни виконував свої професійні обов`язки - контролював ведення технологічного процесу підготування шихти для агломашин, роботу обладнання, виконував операції по прочищенню тічок та прибиранню закріпленої території.

Згідно письмовим поясненням ОСОБА_1 , він о 12:00 виявив, що сталося затухання пальника БВЗШ № 3.

О 14:30 ОСОБА_1 , через оглядовий люк виконав перевірку пальника та запальника БВЗШ №3. Переконавшись, що вони працюють, ОСОБА_1 направився до інших БВЗШ для контролю їх роботи та прибирання території.

Біля 16:00, при черговому огляді обладнання, ОСОБА_1 виявив, що пальник БВЗШ №3 не горить, а запальник продовжує горіти. ОСОБА_1 , у відповідності до вимог своєї інструкції з охорони праці, перекрив засувку подачі газу на пальник, після чого направився перекривати кран подачі газу на запальник, який розташований на відстані 1250 мм від технологічного люка (БВЗШ №3 та агломашина №3 продовжували працювати). В цей час виникло непередбачене займання газо-повітряної суміші всередині БВЗШ №3 з «хлопком», внаслідок чого технологічний люк відчинився з короткочасним викидом полум`я на робочу площадку, на якій саме знаходився ОСОБА_1 .

Машиніст конвеєрів ОСОБА_4 (яка працювала поверхом вище) почула «хлопок». Спустившись на відмітку розташування БВЗШ, вона побачила ОСОБА_1 на площадці біля БВЗШ №3 з ознаками термічного опіку. У супроводі ОСОБА_5 . ОСОБА_1 був доставлений до фельдшерського пункту, де фельдшер надала йому кваліфіковану медичну допомогу, та машиною швидкої медичної допомоги підприємства був доставлений до комунального закладу «Криворізька міська клінічна лікарня №2 «ДОР», де його госпіталізували з діагнозом «термічні опіки полум`ям обличчя, кистей, пахової ділянки, нижніх кінцівок II-III-А-Б ст. 15% поверхні тіла».

Відповідно до розділу 9 Акту, було встановлено діагноз: термічні опіки полум`ям обличчя, кистей, пахової ділянки, нижніх кінцівок ІІ-ІІІ-А-Б ст. 15% поверхні тіла (згідно виписки із історії хвороби № У-2637 стаціонарного хворого комунального закладу «Криворізька міська клінічна лікарня № 2 «ДОР».

19 березня 2014 року комісією, утвореною наказом директора департаменту з охорони праці ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Є.В. Михеєнкова, було складено акт проведення розслідування нещасного випадку (аварії), що стався 25 лютого 2014 року о 16 годині 05 хвилині (далі - Акт проведення розслідування).

Відповідно до розділу 4 Акту проведення розслідування, причинами настання нещасного випадку - технічні: конструктивні недоліки, недосконалість, недостатня надійність засобів виробництва.

Керуючись вимогами п. 15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві (затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232), комісія нещасний випадок з машиністом змішувальних барабанів 4 розряду агломераційного цеху №2 аглодоменного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_1 визнала таким, що пов`язаний з виробництвом.

Висновком МСЕК від 25 червня 2014 року позивачу первинно встановлено трудове каліцтво - група інвалідності третя (а.с.79).

Згідно Виписки з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії АБ №0004198 від 25 червня 2014 року позивачу первинно встановлено втрату працездатності у розмірі 40%, група інвалідності третя. Д/з: Т31.2; термічний опік: обличчя, пахової ділянки справа, правої н. кінцівки, обох кистей (а.с.80).

Згідно Виписки з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №003600 від 10 грудня 2014 року позивачу повторно встановлено втрату працездатності у розмірі 25%, інвалідність не встановлено. Д/з: Т31.2; термічний опік обох кистей,: обох стегон ІІ-ІІІ н.ст. (15%); п/опікові келоїд. рубці стегон (а.с.81).

Згідно Виписки з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №016080 від 14 грудня 2016 року позивачу повторно встановлено втрату працездатності у розмірі 25%, інвалідність не встановлено. Д/з: Т31.2; термічний опік обох кистей, обох стегон II-III н.ст. (15%); п/ келоїд. Рубці (а.с.82).

Згідно Виписки з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №052376 від 09 січня 2019 року позивачу повторно встановлено втрату працездатності у розмірі 25%, інвалідність не встановлено. Д/: Т31.2; термічний опік обох кистей (а.с.83).

Згідно Виписки з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №060524 від 13 січня 2021 року позивачу повторно встановлено втрату працездатності у розмірі 25%, інвалідність не встановлено. Д/з: Т91.2 (а.с.84).

Згідно Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №060356 від 12 травня 2022 року позивачу первинно встановлено втрату працездатності у розмірі 40% (перв: 10%- ХОЗЛ, 5 % Туг; повт:. 25% - тр. к - 2014р.) безстроково, інвалідність не встановлено (а.с.85).

Згідно Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №060397 від 04 липня 2022 року позивачу повторно встановлено втрату працездатності у розмірі 65% (30% - ХОЗЛ; 10% - Туг; 25% - тр. каліц.), група інвалідності третя, безстроково (а.с.86).

Наявність трудового каліцтва у позивача також підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема наданими медичними виписками, з яких випливає, що він проходив стаціонарне лікування в закладах охорони здоров`я.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно із пунктами 1, 3 частини 6 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до частини 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову в даній справі є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з конкретних обставин даної справи, характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачу моральних страждань, стану його здоров`я, втрати професійної працездатності, істотності вимушених змін в життєвих стосунках, а також факту, який не оспорювався позивачем, що провина в настанні нещасного випадку в певній мірі покладена й на позивача. Встановлюючи розмір відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції вважав можливим стягнути 100 000 грн.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до статті 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до вимог статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно із статтею 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною 1 статті 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди.

Тобто, закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду.

Таким чином, із змісту цієї статті випливає, що до юридичного складу, що є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника, втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя.

У відповідності до норм ЦПК України вказані обставини повинні бути доведені.

В пункті 4.1 рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року №1-9/2004 у справі за конституційним зверненням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградській області про офіційне тлумачення положення частини третьої статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (справа про відшкодування моральної шкоди Фондом соціального страхування) зазначено, що ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні і фізичні страждання.

На підтвердження факту ушкодження здоров`я позивачем було надано висновок від 25 червня 2014 року, згідно з яким ОСОБА_1 первинно встановлено 40 % втрати професійної працездатності, термічний опік: обличчя, пахової ділянки справа, правої н. кінцівки, обох кистей, та послідуючі висновки МСЕК, якими позивачу повторно встановлено 25 % втрати професійної працездатності.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року передбачено, що суми на відшкодування шкоди (страхові виплати) мають присуджуватись потерпілому з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дня встановлення професійного захворювання.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року), відповідно до статті 237-1 КЗпП (набрала чинності 13 січня 2000 року) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Оскільки трудове каліцтво у даному випадку, пов`язане з виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, то відповідальність по відшкодуванню такої шкоди покладається на роботодавця (підприємство), у зв`язку з чим колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги відповідача про те, що будь-яких порушень законодавства про працю відносно позивача, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням нещасного випадку, відповідач не вчиняв, вини посадових осіб ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у настанні нещасного випадку з позивачем Актом форми Н-1/П не встановлено, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не вчиняло будь-яких протиправних дій, які б знаходились у причинному зв`язку з ушкодженням здоров`я та заподіянню моральних страждань ОСОБА_1 .

Згідно із частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказами, на підставі яких суд встановив наявність факту заподіяння позивачу моральної шкоди, є висновок МСЕК про встановлення позивачу втрати професійної працездатності.

У справах щодо відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, суди, встановивши факт завдання моральної шкоди, повинні особливо ретельно підійти до того, аби присуджена ними сума відшкодування була домірною цій шкоді. Сума відшкодування моральної шкоди має бути домірною цій шкоді. Сума відшкодування моральної шкоди має бути аргументованою судом з урахуванням, зокрема, визначених у частині третій статті 23 ЦК України критеріїв і тоді, коли таке відшкодування присуджується у сумі суттєво меншій, аніж та, яку просив потерпілий.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року, провадження № 14-463цс18.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції визначив в межах заявлених вимог та з врахуванням ступеня і глибини моральних страждань позивача та тривалого часу роботи позивача на підприємстві за шкідливих умов виробництва. Суд, ухвалюючи рішення, також керувався принципами розумності та справедливості, про що судом наведені в рішенні відповідні мотиви.

Враховуючи викладене, висновки суду першої інстанції про заподіяння позивачу моральної шкоди у зв`язку із ушкодженням його здоров`я на виробництві відповідають обставинам справи та вимогам закону

.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що визначений розмір моральної шкоди не відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин. Крім того, діючим законодавством не передбачено будь-яких методик розрахунку при визначенні розміру моральної шкоди. Розмір визначається у кожному конкретному випадку окремо.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки не має і не може бути точного мірила майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом не враховано, що з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь позивача вже була стягнута моральна шкода, завдана ушкодженням здоров`я внаслідок професійних захворювань колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди, в даному випадку, заявлені у зв`язку із завданням йому моральної шкоди ушкодженням здоров`я внаслідок трудового каліцтва, а не внаслідок професійних захворювань.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення або призвели до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено. Отже, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування судового рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2023 року залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді Я.М.Бондар

В.П.Зубакова