Справа № 946/4258/23
Провадження № 2/946/1333/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Адамова А.С.,

при секретарі: Тюміній О.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїл в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про повернення застави та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди житлового приміщення та матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь 500 доларів США, згідно Договору оренди житлового приміщення від 16.12.2022 року судовий збір в розмірі 1073,60 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 16.12.2022 року вона уклала з ОСОБА_4 договір оренди житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , строком на півроку - 6 місяців. З метою забезпечення своїх зобов`язань за цим договором відповідачці була передана застава у вигляді 500 доларів США, про що вона власноручно написала на третій сторінці договору. Проте, 28.04.2023 року відповідачка стала вимагати, щоб позивачка покинула орендоване житло. Строк договору складає 0,6 року, тобто 219 днів (365x0,6=219). Але з дати укладання договору по 27.04.2023 року пройшло 133 дні. При цьому заставу відповідачка відмовилася їй повертати, з приводу чого вона звернулася до поліції (звернення зареєстроване ЄО за № 4874 від 28.04.2023 р.). Проте поліція в ході перевірки її повідомлення прийшла до висновку, що між нею та відповідачкою вбачаються ознаки цивільно-правових відносин, які належать до компетенції суду і розглядаються не інакше як за позовом до суду.

Згідно відзиву на позовні вимоги ОСОБА_1 від 29.11.2023, відповідачка ОСОБА_4 з позовними вимогами не згодна, просить відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до неї про повернення застави. Зазначила, що позивачка не повідомила суду всі обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Дійсно, 16.12.2022 між позивачем та відповідачем було укладено Договір оренди житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (надалі Договір оренди). Виконання умов договору оренди було забезпечено з боку позивачки заставою в розмірі 500 доларів США. Позивачка перестала мешкати в орендованому приміщені з 29.04.2023. Як вбачається з пункту 1.2. Договору оренди, позивачка зобов`язана була сплатити орендну плату в розмірі 170 доларів США на місяць. Тобто, за період оренди з 16.12.2022 року до 28.04.2023 року позивачка зобов`язана була сплатити ОСОБА_4 оренду плату за 4 місяці 12 днів, що складає 748 доларів США із розрахунку 170*4 + 170* (12/30). Водночас, позивачкою було сплачено ОСОБА_4 : 10.01.2023 - 2874,37 грн., що за курсом НБУ складало 78,60 доларів США; 10.02.2023 - 2552,76 грн., що за курсом НБУ складало 69,81 доларів США; 10.03.2023 - 2793,97 грн., що за курсом НБУ складало 76,40 доларів США; 10.04.2023 - 1683,42 грн., що за курсом НБУ складало 46,03 доларів США. Таким чином, за весь період оренди позивачкою було сплачено лише 270,84 доларів США. Відповідно до цього, за позивачкою обліковується заборгованість з орендної плати в розмірі 477,16 доларів США. Окрім цього, під час проживання позивачкою було пошкоджено: 1) плінтус, ремонт якого був неможливий у зв`язку з чим ОСОБА_4 була вимушена його замінити, а вартість заміни склала 780 грн. (21,32 долара США за курсом НБУ); 2) диван, на якому необхідно замінити обивку та провести хімчистку, загальною вартістю приблизно 4000,00 грн. (110 доларів США за курсом НБУ); 3) духова шафа (не працює конвенція), потрібен ремонт (вартість встановлюються); 4) кріплення пвх панелі у ванній (вартість встановлюється). Вказаними протиправними діями позивачки було завдано ОСОБА_4 матеріальних збитків. Тому вважає, що вказані обставини є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 від 29.11.2023, остання просить суд наступне: стягнути з ОСОБА_1 на її користь заборгованість за договором оренди житлового приміщення від 16.12.2022 року зі сплати орендної плати в розмірі 477,16 доларів США, а також завдану матеріальну шкоду в розмірі 4780,00 грн., судовий збір та витрати на правничу правову допомогу; у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед нею за договором оренди житлового приміщення від 16.12.2022 року зі сплати орендної плати в розмірі 477,16 доларів США, а також завданої матеріальної шкоди в розмірі 4780,00 грн., звернути стягнення на предмет застави за договором оренди житлового приміщення від 16.12.2022, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , у встановленому чинним законодавством порядку; встановити спосіб реалізації предмета застави шляхом передачі предмета застави, коштів у розмірі 500,00 доларів США, у власність ОСОБА_4 в рахунок виконання забезпеченого зобов`язання у сумі 477,16 доларів США, та 4780,00 грн. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані підставами, що визначені у відзиві. Згідно ч. 6 ст. 579 ЦК України, предмет застави залишається у заставодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 не були виконані в повному обсязі свої зобов`язання зі сплати орендної плати, внаслідок чого за нею обліковується заборгованість по сплаті орендної плати в розмірі 477,16 доларів США, а також завдання ОСОБА_1 збитків ОСОБА_4 у розмірі приблизно 200 доларів США, за рахунок застави у розмірі 500 доларів США частково задовольняються вимоги ОСОБА_4 за договором оренди.

Згідно відзиву ОСОБА_1 від 20.12.2023 на зустрічний позов ОСОБА_4 , ОСОБА_1 зі зустрічними позовними вимогами не згодна, просить в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовити та стягнути з неї суму застави згідно її первісних позовних вимог. Зазначила, що на початку грудня минулого року з дозволу ОСОБА_4 вона в`їхала в її будинок по АДРЕСА_1 . 15.12.2022 року ОСОБА_4 повернулася додому з-за кордону і вони вирішили укласти договір оренди даного житла, який підписали наступного дня. Згідно п. 1.2. договору оренди до орендної плати передбачено включення платежів на повне відновлення будинку, витрати на його обслуговування та ремонт і витрати по оплаті комунальних послуг. Отже, якщо слідувати букві договору, витрати на ремонт і комунальні послуги покриті нею орендною платою. Фактично ж вона сплачувала орендну плату плюс додатково комунальні послуги. При цьому вона доглядала за тваринами ОСОБА_4 (кіт та п`ять собак) і ОСОБА_4 , коли поверталася в Україну, також мешкала у будинку по АДРЕСА_1 , який був в оренді. Надаючи пояснення співробітникам Ізмаїльського РВП, ОСОБА_4 власноручно зазначила: «Була пошкоджена панель у ванній кімнаті, кухонний уголок та неоплачені комунальні послуги». Проте вона зняла на камеру стан будинку в день, коли їх вимусили покинути орендоване житло. З відеозапису видно, з пошкоджень є лише пластикова панель, яка знаходиться поруч з плитою. Цю шкоду вона визнала. Проте, у своєму зустрічному позові та відзиві ОСОБА_4 зазначає інші пошкодження, які місця не мали. На її думку, включаючи до розрахунку неіснуючу шкоду, ОСОБА_4 намагається підвести розрахунок до суми у 500 доларів США, тобто суми задатку, таким чином бажаючи звернути стягнення на нього. Крім неіснуючої шкоди, ОСОБА_4 на обґрунтування цього зазначає, що у неї нібито існує заборгованість з орендної плати. При цьому співробітникам поліції вона про заборгованість з орендної плати нічого не казала. Після укладання договору оренди ОСОБА_4 поїхала за кордон. Тому до її приїзду вона сплачувала лише комунальні послуги. Коли ОСОБА_4 повернулася, вона в присутності свідків ( ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ) передала ОСОБА_4 в рахунок орендної плати 700 доларів США та заставу в розмірі 500 доларів США.

В судовому засіданні позивачка та її представник свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 не визнали, просили суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі.

Так, позивач ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що вони в`їхали у будинок у грудні місяці, потім через два тижня приїхала ОСОБА_7 і вони уклали угоду. Комунальні послуги вона сплачувала через банк. Сплачувати орендну плату через банк не захотіла відповідачка. У березні приїхала відповідачка і вона їй дала 700 доларів США, за минулі три місяці і за наступний. Відповідачка поступила непорядно. Усі її претензії надумані, до пред`явлення позову до суду, таких претензій не було. Поліції відповідачка сказала, що заборгованість за квартирною платою, а не за оренду будинку. Відповідачка кілька разів приїжджала і жила кілька днів у будинку. Однак претензій щодо несплати оренди чи порчі майна не було. Всі перерахунки через банк це за комунальні послуги. Розписки з відповідачки вона не брала, давала їй на руки гроші за оренду.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що за договором комунальні платежі входять в орендну плату, однак вони сплачували окремо за комунальні послуги. Не було всіх цих ушкоджень, про які йдеться мова. Поліції відповідачка не заявляла про несплату оренди. Надано відео, де немає пошкоджень у будинку.

Представник відповідачки в судовому засіданні первісні позовні вимоги ОСОБА_5 не визнав у повному обсязі, просив суд відмовити у їх задоволенні. Підтримав зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 , просив їх задовольнити. Зазначив, що договір підписано добровільно. Повинна була оплатити по 170 доларів США за місяць, однак сплатила менше. Заборгованість за орендною платою 477,16 доларів США. Також, пошкоджено майна та нанесено матеріальну шкоду. Згідно ЦК України, вони мають право стягнути цю заборгованість за рахунок застави. Визнано пошкодження плінтусу та дивану. Свідки є зацікавленими особами. Факт передачі грошей можливо доводити лише письмовими доказами, а не показами свідків. Зазначені орієнтовані вартості завданої шкоди. Докази витрати на правничу допомогу відповідно до ст. 141 ЦПК України, наддасть через п`ять днів.

У судовому засіданні були допитані у якості свідків: ОСОБА_5 (чоловік позивача), ОСОБА_6 (подруга та кума позивача).

Так, свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що позивачка є його дружиною. Вони знімали квартиру у ОСОБА_4 .. Уклали договір оренди. Передали відповідачці 500 доларів США застави. У квітні місяці приїхала відповідачка та вони заплатили їй за всі місяці - біля 700 доларів США, також вони платили за комунальні послуги. Потім відповідачка приїхала та сказала їм виїхати з будинку до закінчення строку оренди за місяць. Відповідачка не повертала гроші, тому викликали поліцію. Трішки деформував плінтус в одному місці, коли варили їжу для собак відповідачки. Оплату проводила дружина, однак він був присутнім.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показала, що вона є подругою та кумою позивачки. ОСОБА_7 здавала будинок позивачці ОСОБА_5 . Свідок допомагала позивачці орендувати цей будинок. Раптово у квітні відповідачка сказала, що буде повертатися. Коли позивачка попросила повернути заставу, то відповідачка почала вести себе зухвало та сказала, що не бажає повертати заставу, хоча до цього казала, що все буде добре та претензій немає. Позивачка доглядала тварин відповідачки. Коли укладали договір та передавали заставу не бачила. Вона була присутні під час розрахунку та при ній позивачка передала 700 доларів США за чотири місяці.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення позивачки та її представника, представника відповідача, пояснення свідків, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 16.12.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено Договір оренди житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого, позивачка передала відповідачу заставу у вигляді 500 доларів США, про що ОСОБА_4 власноручно написала на третій сторінці договору. Строк договору складає 0,6 року, тобто 219 днів (365x0,6=219).

До закінчення строку договору, ОСОБА_4 стала вимагати, щоб ОСОБА_1

покинула орендоване житло. При цьому заставу ОСОБА_4 відмовилася повернути ОСОБА_1 , що визнається сторонами в судовому засіданні

Згідно матеріалів Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ЄО за № 4874 від 28.04.2023 р., позивачу за її зверненням до органу поліції щодо повернення застави з ОСОБА_4 , згідно Договору оренди житлового приміщення від 16.12.2022 року, рекомендовано звернутися до суду, оскільки вбачаються ознаки цивільно-правових відносин.

На теперішній час ОСОБА_4 повернути сплачені у якості застави кошти ОСОБА_1 відмовляється. При цьому, ОСОБА_1 у повному обсязі орендні платежі відповідачу не сплачені, належні докази зворотнього суду не надані.

За змістом ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні його умов.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частинами першою, другою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частиною першою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Результат системного аналізу зазначених положень закону дає підстави вважати, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошових коштів).

Зазначений договір відповідає вимогам ст. 1047 ЦК України, оскільки укладений в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За положеннями ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 626 ЦК України визначено, що Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно ч. 1 ст. 761 ЦК України, право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Згідно ч. 1 ст. 762 ЦК України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до статті 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 6 ст. 579 ЦК України, предмет застави залишається у заставодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 не були виконані в повному обсязі свої зобов`язання зі сплати орендної плати, внаслідок чого за нею обліковується заборгованість по сплаті орендної плати в розмірі 477,16 доларів США, тобто не виконані належним чином забезпеченні зобов`язання, то за рахунок застави у розмірі 500 доларів США частково задовольняються вимоги ОСОБА_4 за договором оренди.

Так, як вбачається з пункту 1.2. Договору оренди, ОСОБА_1 зобов`язана була сплатити орендну плату в розмірі 170 доларів США на місяць. За період оренди з 16.12.2022 року до 28.04.2023 року ОСОБА_1 зобов`язана була сплатити ОСОБА_4 оренду плату за 4 місяці 12 днів, що складає 748 доларів США із розрахунку 170*4 + 170* (12/30).

Із розрахунку ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1 було сплачено ОСОБА_4 270,84 доларів США.

Факт перерахування сум вказаних у зустрічному позові (278,84 долл. США) визнається сторонами, тому не підлягає доказуванню.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

В судовому засіданні встановлено, що письмовий договір оплати оренди/ розписка сторонами не був укладений, а відповідно до норм Цивільного Кодексу України, передача грошей підтверджується тільки письмовими доказами, а не показами свідків.

Відповідно до ст. 218 ЦК України, заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Позиція, що показаннями сторони та показами свідків не може доводитись факт виконання зобов`язання за договором та передачі грошових коштів також узгоджуються із висновками дійшов Верховний Суд, викладеними, зокрема у постанові від 18 липня 2018 року у справі № 143/280/17 (провадження № 61-33033св18), від 02 вересня 2020 року у справі № 569/24347/18 (провадження № 61-16630св19).

Належних письмових доказів сплати ОСОБА_1 орендної плати відповідачці за первісним позовом суду не надано, та з огляду на заперечення цього факту орендодавцем, такий факт сплати вважається не доведеним.

Враховуючи викладене, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а саме в частині: стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 заборгованості за договором оренди житлового приміщення від 16.12.2022 року зі сплати орендної плати в розмірі 477 доларів США 16 центів; звернення стягнення на предмет застави за договором оренди житлового приміщення від 16.12.2022, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ОСОБА_4 за договором оренди житлового приміщення від 16.12.2022 року зі сплати орендної плати в розмірі 477,16 доларів США та встановлення способу реалізації предмета застави шляхом передачі предмета застави: коштів у розмірі 477,16 доларів США, у власність ОСОБА_4 в рахунок виконання забезпеченого зобов`язання.

Враховуючи, вищенаведене, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_4 застави є частково обґрунтованими та підлягаючими задоволенню частково, а саме в частині стягнення 22 доларів США 84 центів, безпідставно збереженої застави: (500 доларів США (застава, згідно Договору оренди житлового приміщення від 16.12.2022 року) - 477,16 доларів США (заборгованість по сплаті орендної плати) = 22 доларів США 84 центів).

Що стосується вимог ОСОБА_4 щодо стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 4780 грн., то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Враховуючи, що ОСОБА_4 суду не було надано допустимих, достовірних та достатніх доказів спричинення їй матеріальної шкоди саме у розмірі 4780 грн., суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_4 у задоволенні зустрічних позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 4780 грн.

Факт визнання ОСОБА_1 часткового пошкодження плінтуса, без надання будь-яких доказів вартості такого ушкодження, не дозволяє суду встановити дійсний розмір такого ушкодження та стягнути цю шкоду на користь позивача за зустрічним позовом.

Відповідно до ч.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з огляду на те, що суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 застави у розмірі 22 долари США 84 центи (4,6% заявлених позовних вимог), то з ОСОБА_4 підлягає стягнення судового збору в розмірі 49,36 грн. на користь ОСОБА_1 .

Крім того, враховуючи, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню в стягненні заборгованості за договором оренди житлового приміщення від 16.12.2022 року зі сплати орендної плати в розмірі 477 доларів США 16 (шістнадцять) центів з ОСОБА_1 , то пропорційно розміру задоволених зустрічних позовних вимог (78,98% заявлених позовних вимог), з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 підлягає стягнення судового збору у розмірі 847,93 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ) про повернення застави задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Дніпровським РВХМУУМВС України в Херсонській області 13.11.2000 року, 22 (двадцять два) долари США 84 (вісімдесят чотири) центи, безпідставно збереженої застави.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Дніпровським РВХМУУМВС України в Херсонській області 13.11.2000 року, судовий збір в розмірі 49 (сорок дев`ять) 36 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди житлового приміщення та матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Дніпровським РВХМУУМВС України в Херсонській області 13.11.2000 року, на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області, заборгованість за договором оренди житлового приміщення від 16.12.2022 року зі сплати орендної плати в розмірі 477 (чотириста сімдесят сім) доларів США 16 (шістнадцять) центів.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ОСОБА_4 за договором оренди житлового приміщення від 16.12.2022 року зі сплати орендної плати в розмірі 477,16 доларів США, звернути стягнення на предмет застави за договором оренди житлового приміщення від 16.12.2022, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Встановити спосіб реалізації предмета застави шляхом передачі предмета застави: коштів у розмірі 477,16 доларів США, у власність ОСОБА_4 в рахунок виконання забезпеченого зобов`язання.

В іншій частині зустрічного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Дніпровським РВХМУУМВС України в Херсонській області 13.11.2000 року, на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області, судовий збір в розмірі 847(вісімсот сорок сім)93 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 19.02.2024р.

Суддя: А.С.Адамов