Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Зубкова В.В.,

представника позивача - адвоката Бондаренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про встановлення факту постійного проживання разом із сином на дату його смерті, -

ВСТАНОВИВ:

08.06.2023 року позивач звернулась до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання разом із сином на дату його смерті. В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер її син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстрація його смерті відбулася відділом реєстрації актів цивільного стану «Правобережний» управління реєстрації актів цивільного стану Дніпровської міської ради, актовий запис про смерть № 04 від 19.05.2022 року.

Після смерті сина відкрилася спадщина, у вигляді рухомого та нерухомого майна, в тому числі - житловий будинок з земельною ділянкою розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належить спадкодавцю.

Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлого сина яка фактично прийняла спадщину, колишній чоловік позивача, батько померлого ОСОБА_3 після розлучення в 1998 році виїхав на постійне місце проживання до Республіки Крим з того часу зв`язку із сином не підтримував, заяв про прийняття спадщини не подавав.

Позивач фактично, постійно з 1998 року по дату смерті проживала із сином, вела спільне господарство, з 2021 року по дату смерті сина від онкологічної хвороби доглядала його та здійснювала лікування, за адресою своєї реєстрації: АДРЕСА_1 .

Станом на дату смерті, спадкодавець був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але вказаний житловий будинок непридатний для проживання, відсутнє газопостачання, електропостачання, водопостачання, тому спадкодавець фактично проживав разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт спільного проживання позивача з сином, ведення спільного господарства, з 1998 року по дату смерті, підтверджується актом від 24.05.2023 року.

Заяву до нотаріуса про прийняття спадщини у шестимісячний строк, після смерті сина, позивач не подавала, спадкоємство відбулося фактично, внаслідок постійного проживання та ведення спільного господарства, тому вона вважала, що цього достатньо для оформлення спадкових прав. Інших спадкоємців немає, заяв у шестимісячний строк з дати смерті сина до нотаріуса ніхто не подавав, спадкових справ не заводилось.

На своєчасне подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса вплинули початок воєнних дій в Донецькій області, які фактично розпочалися із дати початку збройної агресії РФ, щодо Держави Україна, Слов`янська громада з 24.02.2022 року та до даного часу в зоні активних бойових дій, було відсутнє електропостачання, газопостачання, водопостачання, транспортне сполучення, постійні обстріли та реальна загроза життю та здоров`ю, у вказаній ситуації опинилося і м. Слов`янськ, де до початку бойових дій були розташовані нотаріуси Краматорського районного округу.

Приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу А.О. Зубковою від 30.03.2023 року 379/01-16, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав не прийняття спадщини у встановлений законом строк та відсутності документа який підтверджує факт родинних відносин позивача та спадкоємця враховуючі, що свідоцтво про народження спадкодавця видане за часів СРСР втрачено, повторно видане в РФ, а вказані документи до уваги нотаріусами України не приймаються відповідно до ЗУ № 2783-IX «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року».

Встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини спадкоємцю необхідне для оформлення спадкових прав в органах нотаріату та отримання свідоцтва про право на спадщину.

Тому, просить суд встановити факт родинних відносин померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 з ОСОБА_1 , а саме те, що вони є сином та матір`ю, відповідно, а також факт постійного проживання померлого ОСОБА_2 з матір`ю ОСОБА_1 , на дату відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Представник позивача - адвокат Бондаренко Д.В. підтримав позовні вимоги та наполягав на задоволені позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутністю його представника, просив винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

В судовому засідання свідок ОСОБА_4 , пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_3 . З позивачем проживають в одному селі. ОСОБА_1 проживала зі своїм сином ОСОБА_5 з нею в одному селі за адресою: АДРЕСА_1 . Проживали весь час, більше 30 років. На момент смерті син також проживали разом, мати доглядала сина, оскільки він був онкохворий. ОСОБА_1 мати та син, ОСОБА_2 називав її матір`ю.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні, пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_4 та є сусідом позивача. ОСОБА_1 знає приблизно 10 років. З її сином ОСОБА_2 був знайомий, вони проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Вели спільне господарство. Вони є сином та матір`ю, знаю це, оскільки жив по сусідству.

Суд, дослідивши надані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом із сином на дату його смерті підлягають задоволенню.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матір`ю є ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 27.07.2019 року №1 та Свідоцтвом про народження повторно видане 05.12.2022 року НОМЕР_1 , видане відділом РАЦС Черемисиновського району Курської області РФ.

Зі Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 видане ВРАЦС «Правобережний» управління реєстрації актів цивільного стану Дніпровської міської ради, актовий запис № 04 від 19.05.2022 року вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Факт спільного проживання позивача із сином та ведення спільного господарства, з 1998 року по дату смерті, підтверджується Актом від 24.05.2023 року, який підписано свідками: ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

З метою оформлення спадкових прав позивач звернулась до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу А.О. Зубкової, із відповідною заявою про прийняття спадщини. Однак, приватний нотаріус відмовив їй у здійсненні наведеної нотаріальної дії, про що від 30.03.2023 року 379/01-16 р. виніс відповідну постанову. Відповідно до вказаної постанови, заявникові відмовлено у здійсненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку пропуском шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи».

Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладених у заяві по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Відповідно п. 2 Постанови Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно із роз`ясненнями які містяться у п. 7 вказаної Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

За приписами статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ч. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однієї сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину, як члена сім`ї, тощо.

Встановлення факту постійного проживання позивача разом з сином ОСОБА_2 на дату відкриття спадщини, є фактом, що має юридичне значення для ОСОБА_1 , оскільки від його встановлення залежить виникнення у позивача права на оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 як за спадкоємцем першої черги за законом.

У суду відсутні відомості про наявність інших спадкоємців після ОСОБА_2 крім ОСОБА_1 які б виявили бажання прийняти, чи не прийняти спадщину після його смерті.

Виходячи з аналізу чинного законодавства та встановлених обставин справи, оцінивши представлені в силу положень ст. 81 ЦПК України докази, суд приходить до висновку, що вони повністю узгоджуються між собою, не містять внутрішніх протиріч, і у своїй сукупності є достатніми, для того щоб дійти висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсно постійно проживали разом.

За наведених обставин вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом із сином на дату його смерті підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 1264, 1268 ЦК України, ст. 3 СК України, ст.ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 315, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про встановлення факту постійного проживання разом із сином на дату його смерті - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , а саме те, що вони є сином та матір`ю, відповідно.

Встановити факт постійного проживання померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина позивача ОСОБА_2 з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 на дату відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлений 22 лютого 2024 року.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко