Провадження № 4-с/645/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Мартинової О.М.,

за участі секретаря судових засідань Кривченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Колісник Діани Олександрівна, Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа стягувач: ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду зі скаргою на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Колісник Діани Олександрівна, Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа стягувач: ОСОБА_3 , в якій просили суд визнати протиправною та скасувати постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 18.01.2022 року по виконавчому провадженні №50749855 винесену старшим державним виконавцем Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Колісник Діаною Олександрівною, а також просили визнати бездіяльність старшого державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Колісник Діани Олександрівна у невнесені постанови про закінчення виконавчого провадження № 50749855 неправомірною та зобов`язати старшого державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Колісник Діану Олександрівну на підставі п. 5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винести постанову про закінчення виконавчого провадження №50749855 відкритого на підставі виконавчого листа №645/10172/14-ц виданого 27.05.2015 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 процентів за користування коштами в сумі 1445 доларів США, 3 % річних від належної до стягнення з відповідачів суми коштів в розмірі 479 доларів США, а всього в сумі еквівалентній 1924 доларів США, що за курсом НБУ становить 29141,03 грн., неустойки за неналежне виконання зобов`язань в сумі 424000,00 грн. Разом з тим, боржники просять стягнути з Немишлянського ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн.

В обґрунтування скарги зазначають, що заочним рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 01 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення процентів за користування коштами, трьох процентів річних, неустойки та звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 проценти за користування коштами в сумі 1445 доларів США, три проценти річних від належної до стягнення з відповідачів суми коштів в розмірі 479 доларів США, а всього в сумі еквівалентній 1924 доларів США, що за курсом НБУ становить - 29141,03 грн., неустойку за неналежне виконання зобов`язань в сумі 424000,00 грн. Звернуто стягнення за Іпотечним договором від 10.11.2010р., посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. за реєстровим номером №4101, на нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею - 26,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить відповідачам на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житлового фонду /правління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету ХМР від 12.11.2008 року, реєстраційний номер №8-08-294748 Пг, згідно із розпорядженням від 12.11.2008р. №5946 Пг, зареєстрованого комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 22.12.2008р.та записано в реєстрову книгу за №П-8-31122 згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №27921808, виданого КП «ХМБТІ» 08.11.2010р., реєстраційний №32004327. Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», шляхом надання іпотекодержателю ОСОБА_4 права на продаж предмета іпотеки будь-якій третій особі - покупцю на його власний розсуд за ціною, встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна на момент продажу. За рахунок продажу предмету іпотеки задоволено вимоги ОСОБА_3 за Договором позики від 10.11.2010 року на суму, що визначена рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.05.2014р. в розмірі 376832,17 грн., та вимоги за Договором позики від 10.11.2010р. в розмірі -453141,03 грн., а саме: 29141 грн. 03 коп. процентів за користування позикою та трьох процентів річних, 424000 грн. неустойки, та усі витрати, пов`язані зі збереженням та реалізацією предмету іпотеки. Виселено ОСОБА_2 , ОСОБА_1 з іпотечного майна - квартири, загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею - 26,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Передано предмет іпотеки - квартиру, загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею - 26,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в управління ОСОБА_3 на період до його реалізації за визначеною ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» процедурою продажу. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1827,00 грн. з кожної. Боржники зазначають, що постановою Харківського апеляційного суду від 28 січня 2020 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та заочне рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 01 квітня 2015 року змінено. Скасовано заочне рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення процентів за користування коштами, неустойки та виселенні. Викладено абзац 5 резолютивної частини заочного рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 01 квітня 2015 року в наступній редакції «За рахунок продажу предмету іпотеки задовольнити вимоги ОСОБА_3 за Договором позики від 10.11.2010 року на суму, що складається з суми заборгованості стягнутої рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.05.2014р. в розмірі 376832,17 грн. та трьох процентів відсотків річних за несвоєчасне виконання зобов`язання за період з 23.09.2013 по 20.11.2014 року у розмірі 7252,06 грн., що еквівалентно 479 доларів США. В іншій частині рішення залишено без змін. Немишлянським відділом державної виконавчої служби в м. Харкові відкрито виконавче провадження № 50749855 від 18.03.2016 року на підставі виконавчого листа №645/10172/14-ц виданого 27.05.2015 року Фрунзенським районним судом м. Харкова, щодо стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 процентів за користування коштами в сумі 1445 доларів США, 3% річних від належної до стягнення з відповідачів суми коштів в розмірі 479 доларів США, а всього в сумі еквівалентній 1924 доларів США,що за курсом НБУ становить 29141,03 грн., неустойку за неналежне виконання зобов`язань в сумі 424000,00 грн. Про існування постанови про відкриття виконавчого провадження № 50749855 від 18.03.2016 року боржникам не було відомо, а її копію було одержано ОСОБА_2 в приміщенні виконавчої служби 23.12.2021 року. Того ж дня, 23.12.2021 року боржником ОСОБА_2 старшому державному виконавцю Колісник Д.В. та начальнику відділу були надані копії постанови Харківського апеляційного суду від 28.01.2020 року по справі №645/10172/14-ц. 18.01.2022 року в приміщенні відділу виконавчої служби Хрістіановій Г.П. було повідомлено про відмову винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та було вручено постанову від 18.01.2022 року про зміну (доповнення) реєстраційних даних винесену старшим державним виконавцем Немишянського ВДВС у місті Харкові СМУМЮ (м.Харків) Колесник Д.О. На думку боржників, виконавець самочинно змінила вимоги виконавчого листа №645/10172/14-ц виданого 27.05.2015 року Фрунзенським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 процентів за користування коштами в сумі 1445 доларів США, 3% річних від належної до стягнення з відповідачів суми коштів в розмірі 479 доларів США, а всього в сумі еквівалентній 1924 доларів США, що за курсом НБУ становить - 29141,03 грн, неустойку за неналежне виконання зобов`язань в сумі 424000,00 грн. З даними діями державного виконавця боржники не згодні, оскільки згідно ЗУ «Про виконавче провадження» та положень «Інструкції з організації примусового виконання рішень» державному виконавцю не надано право змінювати виконавчий лист на свій розсуд, а навпаки ч.2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» зобов`язує виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Боржники зазначають, що всі вимоги про стягнення з них коштів на користь ОСОБА_3 , що зазначені у виконавчому листі №645/10172/14-ц виданого 27.05.2015 р Фрунзенським районним судом м.Харкова скасовані постановою Харківського апеляційного суду від 28 січня 2020 року. Також боржники наголошують, що згідно договору купівлі-продажу квартири, що укладається на підставі та на виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки від 25.04.2016 року, ОСОБА_3 від свого імені продав предмет іпотеки, а саме: квартиру загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею - 26,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належала боржникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло. Таким чином, на думку боржників, ОСОБА_3 задовольнив свої вимоги зі стягнення боргу на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.05.2014 р. Крім того, боржники вказують, що задоволення вимог ОСОБА_3 за рахунок продажу предмету іпотеки не має ніякого відношення до стягнень зазначених у виконавчому листі №645/10172/14-ц виданого 27.05.2015 р Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 процентів за користування коштами в сумі 1445 доларів США, 3% річних від належної до стягнення з відповідачів суми коштів в розмірі 479 доларів США, а всього в сумі еквівалентній 1924 доларів США, що за курсом НБУ становить - 29141,03 грн, неустойку за неналежне виконання зобов`язань в сумі 424000,00 грн. Таким чином, посилаючись на положення п.5 ч.1 ЗУ «Про виконавче провадження» боржники вважають, що отримавши 23.12.2021 року копію постанови Харківського апеляційного суду від 28 січня 2020 року про скасування заочного рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 01 квітня 2015 року в частині стягнення процентів за користування коштами та неустойки державний виконавець зобов`язаний був закінчити виконавче провадження № 50749855 на підставі п.5 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» про що винести відповідну постанову та направити виконавчий лист разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до Фрунзенського районного суду м.Харкова. Тому вважають, що постанова про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 18.01.2022 року старшого державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Колесник Д.О. у виконавчому провадженні №50749855 є протиправною, а тому підлягає скасуванню. У зв`язку з викладеним боржники вимушені звернутися до суду з зазначеною скаргою.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 липня 2023 року скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийнято до провадження судді Мартинової О.М. та витребувано у державного виконавця копію матеріалів виконавчого провадження.

03.08.2023 року на адресу суду надійшли заперечення від представника Немишлянського ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Рудної І.С., в яких просить в задоволені скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на наступне. На виконанні у Відділу перебуває виконавче провадження№50749855 з примусового виконання виконавчого листа №645/10172/14-ц, який виданий 27.05.2015 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 процентів за користування коштами в сумі 1445 доларів США, 3% річних від належної до стягнення з відповідачів суми коштів в розмірі 479 доларів США, а всього в сумі еквівалентній 1924 доларів США, що за курсом НБУ становить 29141,03 грн., неустойку за неналежне за неналежне виконання зобов`язань в сумі 424000,00 грн. 17.06.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №50749855. 16.12.2021 року за вх. №27456 на адресу відділу надійшла заява боржника разом з постановою Харківського апеляційного суду від 28.01.2020 року справа №645/10172/14, що заочне рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 01.04.2015 року змінено, а саме: «За рахунок продажу предмету іпотеки задовольнити вимоги ОСОБА_3 за Договором позики від 10.11.2010 року на суму, що складається з суми заборгованості стягнутої рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.05.2014р. в розмірі 376832,17 грн. та трьох процентів відсотків річних за несвоєчасне виконання зобов`язання за період з 23.09.2013 по 20.11.2014 року у розмірі 7252,06 грн., що еквівалентно 479 доларів США». Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 8, 18 ЗУ «Про виконавче провадження», п.14 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 №2832/5), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за №489/20802 18.01.2022 року державним виконавцем 18.01.2022 року винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних. Вищезазначене свідчить про здійснення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду у даній справі відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: матеріали виконавчого провадження містять інформацію, щодо проведення вказаних виконавчих дій, а здійсненні державним виконавцем перевірки майнового стану боржника вчинялися останнім неодноразово. Таким чином, представник виконавчої служби зазначив, що доводи боржників про те, що державним виконавцем не закрито виконавче провадження є безпідставними, тому в задоволенні скарги просив відмовити. Крім того, представником виконавчої служби до суду було надано матеріали виконавчого провадження.

Боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в матеріалах міститься клопотання представника боржників ОСОБА_5 , яким останній просив суд розглядати справу за його відсутності та відсутності боржників, скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Крім того, 16.10.2023 року через «Електронний суд» від представника боржників надійшли письмові пояснення, зі змісту яких вбачається, що виконавчий лист виданий 27.05.2015 року Фрунзенським районним судом м. Харкова на підставі заочного рішення суду від 01.04.2015 було видано до постанови Харківського апеляційного суду від 28.01.2020 року. Постановою апеляційного суду скасовано в частині стягнення процентів за користування коштами в сумі 1445 доларів США та неустойки за неналежне виконання зобов`язань в сумі 424000,00 грн. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зверталися до відповідачів з заявою про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», але ніякої відповіді від відповідачів не отримали. На теперішній час банківська картка ОСОБА_1 заблокована. Виконавча служба намагається стягнути з ОСОБА_1 421 098, 83 грн. на підставі виконавчого листа 27.05.2015 № 645/10172/14. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ. Тому представника просив задовольнити скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Представник Немишлянського ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, 03.10.2023 року до канцелярії суду надав заяву, якою просив суд розглядати справу за його відсутності.

Оскільки відповідно до ч.2 ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги не є перешкодою для її розгляду, суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі учасників справи за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги, копії матеріалів виконавчого провадження, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч.1ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як вбачається з копії виконавчого провадження 17.03.2016 року державним виконавцем Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Півньовою Ю.О. відкрито виконавче провадження №50749855 з виконання виконавчого листа №645/10172/14-ц виданого 27.05.2015 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 процентів за користування коштами в сумі 1445 доларів США, 3 % річних від належної до стягнення з відповідачів суми коштів в розмірі 479 доларів США, а всього в сумі еквівалентній 1924 доларів США, що за курсом НБУ становить 29141,03 грн., неустойки за неналежне виконання зобов`язань в сумі 424000,00 грн.

16.12.2021 року за вх. №27456 на адресу відділу надійшла заява ОСОБА_2 разом з постановою Харківського апеляційного суду від 28 січня 2020 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та заочне рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 01 квітня 2015 року змінено. Скасовано заочне рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення процентів за користування коштами, неустойки та виселенні. Викладено абзац 5 резолютивної частини заочного рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 01 квітня 2015 року в наступній редакції «За рахунок продажу предмету іпотеки задовольнити вимоги ОСОБА_3 за Договором позики від 10.11.2010 року на суму, що складається з суми заборгованості стягнутої рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.05.2014р. в розмірі 376832,17 грн. та трьох процентів відсотків річних за несвоєчасне виконання зобов`язання за період з 23.09.2013 по 20.11.2014 року у розмірі 7252,06 грн., що еквівалентно 479 доларів США. В іншій частині рішення залишено без змін.

Державним виконавцем Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Колісник Д.О., враховуючи постанову Харківського апеляційного суду від 28.01.2020 року та керуючись ст. ст. 8, 18 ЗУ «Про виконавче провадження», п.14 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 №2832/5), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за №489/20802, 18.01.2022 року винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, в тому числі здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 05.08.2016 №2432/5, під час реєстрації виконавчого документа до Системи вносяться такі відомості як, зокрема, резолютивна частина рішення (у тому числі сума грошових коштів, яка підлягає стягненню за виконавчим документом).

Згідно з п.7 розділу ІІ Положення, внесення змін, видалення реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, у тому числі виконавчих документів, не допускаються, крім випадків виправлення технічних помилок, описок чи доповнення реєстраційних даних відомостями, отриманими під час проведення виконавчих дій, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до п.14 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень вказано, що якщо під час проведення виконавчих дій встановлено дані, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (крім випадків отримання виконавцями нових даних, які ідентифікують боржника - фізичну особу, в порядку інформаційної взаємодії автоматизованої системи з державними базами даних і реєстрами), або виявлено технічну помилку, описку в реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, виконавець своєю постановою змінює або доповнює реєстраційні дані в автоматизованій системі. Така постанова виконавця долучається до матеріалів виконавчого провадження.

З норм права, якими керувався державний виконавець при прийнятті оскаржуваної постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних, вбачається, що виконавець уповноважений виносити постанову про зміну або доповнення реєстраційних даних в автоматизованій системі, але у визначених та конкретних випадках, перелік яких є вичерпним, а саме: встановлено дані, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (крім випадків отримання виконавцями нових даних, які ідентифікують боржника - фізичну особу, в порядку інформаційної взаємодії автоматизованої системи з державними базами даних і реєстрами), або виявлено технічну помилку, описку в реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

В силу положень ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так з матеріалів справи вбачається, що згідно договору купівлі-продажу квартири, що укладається на підставі та на виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки від 25 квітня 2016 року стягувач ОСОБА_3 від свого імені продав предмет іпотеки, а саме: квартиру загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 26,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належала боржникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло. Ціна продажу квартири становить 374800 грн.00 копійок.

Також, з матеріалів справи, вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по виконавчому листу №645/10172/14-ц становить 422762,65 грн., з яких сума боргу 384084,23 грн., виконавчий збір 38408,42 грн., витрати виконавчого провадження 270,00 грн.

Будь-яких інших належних та достатніх доказів, які свідчили про те, що рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 01.04.2015 року та виданий на його підставі виконавчий лист №645/10172/14-ц солідарними боржниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виконані на користь стягувача в повному обсязі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суду не надано, як не встановлено таких і судом.

Крім того, слід зазначити, що основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України), що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, державний виконавець при винесенні постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних у виконавчому провадженні №50749855 діяла відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження", внесла зміни до АСВП, а саме зазначила суму коштів до стягнення 384084,23 грн, та жодним чином не порушила права сторін виконавчого провадження, а також самостійно не змінювала обов`язок боржника перед стягувачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позиція боржників про те, що з вказаних ним підстав постанови державного виконавця про зміну (доповнення) реєстраційних даних є протиправною, є недоведеною та безпідставною.

Відповідно, судом встановлена правомірність дій державного виконавця, і вважає, що останні не можуть бути визнані протиправними лише з формальних міркувань боржників.

Будь-які докази, які вказували б на порушення державним виконавцем чинного законодавства прав боржників як сторін виконавчого провадження щодо виконання рішення суду, не встановлено, а відтак у задоволенні зазначеної скарги слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.

Частиною 3 ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 137 ЦПК України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Боржниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , станом на день розгляду скарги, не надано до суду належних доказів понесених витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Керуючись ст.ст. 260-261, 447-452 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд ,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Колісник Діани Олександрівна, Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа стягувач: ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.М. Мартинова