Справа № 357/2606/24
Провадження № 2/357/2112/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2024 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позов до відповідача Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в якому просив суд зобов`язати Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) здійснити розрахунок інфляційних втрат в рамках виконавчого провадження №60085095.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є стягувачем в рамках виконавчого провадження за № 60085095. Згідно виконавчого листа № 2/357/1569/19 передбачалося стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 131 014.50 (сто тридцять одна тисяча чотирнадцять гривень. 50 копійок), що еквівалентно 5000,00 доларам США по курсу НБУ станом на 21.05.2019 року. Проте, наразі рішення суду ОСОБА_2 не виконується, грошові кошти згідно рішення суду не повернуті. Позивач зазначає, що станом на липень місяць офіційний курс Національного банку України за 1 долар складає 37,5268 грн. Позивач звернувся з вимогою до Відповідача з метою здійснення розрахунку інфляційних втрат по заборгованості згідно рішення суду та проведення індексацій суми заборгованості. Проте, згідно відповіді Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зазначено, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Також зазначено, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана позовна заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду, як справа позовного провадження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 лютого 2024 року головуючим суддею по справі було визначено суддю Кошеля Б.І. та згідно контрольного журналу, матеріали справа була переданна судді для рогляду 14.02.2024 року.

Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Оглянувши матеріали справи судом встановлено, що позивач є стягувачем у виконавчому провадженні, тому не може пред`являти позов до Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зобов`язання вчинити певні дії, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження стягувачем рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України - суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, на підставі вказаного суд дійшов висновку про те, що стягувач, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з рішенням, діями, бездіяльністю державного виконавця під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зобов`язання вчинити певні дії та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, тому суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

При цьому суд роз`яснює позивачу право звернутися до суду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, а саме оскарження стягувачем рішення, дій, бездіяльності державного виконавця.

На підставі викладеного та керуючись ст. 186,260,261,353,354,446 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційної інстанції безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Особи, які не були присутніми в судовому засіданні при оголошенні ухвали, мають право на її оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя Б. І. Кошель