Справа №: 398/6408/23
провадження №: 2/398/1076/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"20" лютого 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Подоляк Я.М.,

секретаря судового засідання Буличової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНСАР», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Брандальський Дмитро Сергійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно отриманих коштів,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Боровський В.А. звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом, у якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, який вчинений 31.05.2021 р., зареєстрований в реєстрі за № 74874 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АВАНСАР» заборгованість в сумі 33 956,80 грн, стягнути з ТОВ «АВАНСАР» на користь позивача безпідставно отримані кошти у розмірі 4 201,86 грн., а також суми судових витрат, які поніс позивач: сплачений судовий збір в сумі 858,88 грн. за подачу позовної заяви та 429,44 грн. за подачу заяви про забезпечення позову, а також 5 000,0 грн. за правничу допомогу адвоката.

В обґрунтування позову зазначає, що 11.09.2015 року між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено кредитний договір № 200338987, за яким позивач отримав грошові кошти та зобов`язувався їх повернути. Грошові зобов`язання були виконані в повному обсязі. Протягом останніх 8 років, жодних майнових вимог до позивача ніхто не пред`являв. Як стало відомо тільки нещодавно, 19.05.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда» було укладено договір факторингу № 1905 про відступлення прав вимоги за вище вказаним кредитним договором, 20.05.2016 року між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» було укладено договір факторингу № 1 про відступлення прав вимоги за вище вказаним кредитним договором, а 27.05.2020 року між ТОВ «ФК «Фагор» та ТОВ «АВАНСАР» було укладено договір факторингу № 27/05/2020-4 про відступлення прав вимоги за вищевказаним кредитним договором. Зазначає, що про укладання даних договорів позивач не знав, згоду на їх укладання не надавав, існування боргу в такому розмірі є неправомірним. 31.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, вчинено виконавчий напис № 74874, яким звернуто стягнення за договором факторингу №27/05/2020-4 від 27.05.2020 року з позивача на користь ТОВ «АВАНСАР» заборгованості у розмірі 33 956,80 грн. На підставі виконавчого напису № 74874 від 31.05.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Бершадським С.М., 04.08.2022 року прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження № 69553129. Постановою від 14.07.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Брандальським Дмитром Сергійовичем, дане ВП № 69553129 прийняте до свого провадження. В рамках даного виконавчого провадження, приватним виконавцем винесені постанови про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника від 23.10.2023 року, а також внесено інформацію до Єдиного реєстру боржників, що підтверджується витягом від 14.12.2023 року. Представник позивача зазначає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки вище вказана сума боргу не є безспірною, позивач не отримував повідомлення про борг, його в такому розмірі не визнавав, а отже приватний нотаріус Остапенко Є.М. не мав права вчиняти виконавчий напис. Крім того, за постановою приватного виконавця від 23.10.2023 року про звернення стягнення на заробітну плату інші доходи боржника, з грошового забезпечення позивача яке він отримує як військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , 05.12.2023 року було утримано 4 201,86 грн в рахунок погашення заборгованості за виконавчим написом нотаріуса № 74874 від 31.05.2021 року в рамках ВП № 69553129, що підтверджується звітом про здійснені відрахування та виплати від 13.12.2013 року № 894/4/569.

19.12.2023 року заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення за виконавчим написом №74874 від 31.05.2021 року, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 69553129.

Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду від 19.12.2023 року за поданою позовною заявою відкрито провадження та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому зазначив, що для написання позовної заяви позивач звернувся до адвоката, де поніс витрати на правову професійну допомогу у розмірі 5 000 грн та вважає, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність, тому відповідач зазначає, що загальна сума витрат на адвокатські послуги явно виходить за розумні межі визначення гонорару.

Треті особи до суду не з`явились, пояснення на позов та/або будь-які клопотання до суду не подавали.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 31.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис №74874 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВАНСАР»», якому ТОВ «Фінансова компанія «Фагор»» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №27/05/2020- 4 від 27.05.2020 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ПЛЕЯДА», відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1 від 20.05.2016 року, якому в свою чергу Публічне акціонерне товариство «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», на підставі Договору факторингу № 1905 від 19.05..2016 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором №200338987 від 11.09.2015 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та ОСОБА_1 за період з 11.09.2015 року по 28.05.2021 року включно, суму у розмірі: 16 351,96 грн. - заборгованість за тілом кредиту; : 900 грн. - заборгованість за нарахованою пенею; 15 854,84 грн. - заборгованість за нарахованою комісією за надання кредиту, а всього заборгованість становить - 33 956,80 грн.

04.08.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Бершадським Сергієм Миколайовичем відкрито виконавче провадження №69553129 про примусове виконання виконавчого напису №74874 від 31.05.2021 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНСАР»заборгованості за період з 11.09.2015 року по 28.05.2021 року в сумі 33 956,80 грн, що становить: заборгованість за тілом кредиту - 16 351,96 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісією - 15 854,84 грн, заборгованість за нарахованою пенею - 900,00 грн, плата за вчинення цього виконавчого напису становить 850,00 грн, які підлягають стягнення з боржника на користь стягувача.

14.07.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Брандальським Дмитром Сергійовичем прийнято виконавче провадження №69553129 про примусове виконання виконавчого напису №74874 від 31.05.2021 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНСАР» заборгованості за період з 11.09.2015 року по 28.05.2021 року в сумі 33 956,80 грн., що становить: заборгованість за тілом кредиту - 16 351,96 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісією - 15 854,84 грн, заборгованість за нарахованою пенею - 900,00 грн, плата за вчинення цього виконавчого напису становить 850,00 грн., які підлягають стягнення з боржника на користь стягувача та внесено інформацію до Єдиного реєстру боржників, що підтверджується витягом від 14.12.2023 року. 23.10.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Брандальським Дмитром Сергійовичем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 про стягнення з нього на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНСАР» заборгованості за період з 11.09.2015 року по 28.05.2021 року в сумі 33 956,80 грн, що становить: заборгованість за тілом кредиту - 16 351,96 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісією - 15 854,84 грн., заборгованість за нарахованою пенею - 900,00 грн, плата за вчинення цього виконавчого напису становить 850,00 грн., які підлягають стягнення з боржника на користь стягувача.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Однак відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухваленій нею постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Зазначене вище узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року, справа № 6-887цс 17 та у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018, справа № 61-154св18, та постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17.

Верховним Судом у постанові від 29 січня 2019 року, у справі № 910/13233/17 зазначено, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», прийнятого на підставі Постанови ВССУ № 2 від 07 лютого 2014 року, вказано, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом №3424-ХІІ. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано.

Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 31.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14.

З боку відповідача не надано до суду жодного належного та допустимого доказу тому, що останній звертаючись до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису надав нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку.

Також суд зауважує, що оскільки виконавчий напис може бути вчинено лише за наявності безспірності заборгованості, то на підтвердження такої безспірності нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх.

Разом з тим, відповідач не надав до суду доказів подання приватному нотаріусу усіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості. В свою чергу, позивач заперечує розмір боргу та його існування взагалі.

Так, для вчинення напису обов`язковою умовою є лише надіслання вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань і наявність відмітки поштового зв`язку про її відправлення, а не одержання. Даний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 127/15911/17.

Однак, з боку стягувача за оскаржуваним виконавчим написом не було надано суду доказів, що ОСОБА_1 (боржнику) така Вимога про усунення порушень кредитних зобов`язань направлялася.

Якщо боржника не було повідомлено про вимогу повернути заборгованість це є самосійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса такими, що не підлягає виконанню.

Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 13.10.2021 року у справі № 554/6777/17-ц.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у розпорядженні нотаріуса були відсутні документи, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: вимога про усунення порушення зобов`язання, опис вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, документи, розрахунок суми заборгованості.

Крім того, не надано суду і доказів повідомлення позивача про зміну правонаступниками усіх прав та обов`язків Публічним акціонерним товариством «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» за кредитним договором №200338987 від 11.09.2015 року.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у сумі 4 201,86 грн суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або стеження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала.

При цьому, відповідно до статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 Цивільного кодексу України).

Відповідно до звіту про здійснені відрахування та виплати військової частини НОМЕР_1 від 13.12.2023 року наданого головним бухгалтером військової частини НОМЕР_1 , з ОСОБА_1 за постановою від 23.10.2023 року ВП № 69553129 у період з 01.12.2023 до 13.02.2023 стягнуто 4 201,86 грн.

Отже, згідно зі ст. 1212 Цивільного кодексу України сума в розмірі 4 201,86 грн має бути повернута відповідачем (банком) позивачу, оскільки ця сума була стягнута в рамках примусового виконання виконавчого провадження, яке розпочате на підставі виконавчого напису нотаріуса, та як встановлено судом вище, виконавчий напис визнано в ході розгляду даної справи таким, що не підлягає виконанню.

На підставі ст.141, 264 ЦПК України, суд має вирішити питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, то керуючись вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 858,88 грн за подання позовної заяви, а також за подання заяви про забезпечення позову в сумі 429,44 грн.

Відповідно до ч. ч. 1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України, визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представником позивача заявлений орієнтований розрахунок судових витрат, які очікує понести позивач у зв`язку із розглядом справи в розмірі 5 000,00 грн за правничу допомогу адвоката, однак, наразі, судом вказане питання не вирішується, оскільки на момент ухвалення рішення доказів на підтвердження розміру витрат суду не надано. Таким чином, суд залишає право в подальшому вирішити питання про стягнення судових витрат в цій частині відповідно до вимог статті 270 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНСАР», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Брандальський Дмитро Сергійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно отриманих коштів, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 31.05.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 74874 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНСАР» заборгованість в сумі 33 956,80 грн..

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНСАР» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 4201,86 (чотири тисячі двісті одна) грн 86 коп. в рахунок повернення коштів, стягнутих в межах виконавчого провадження №69553129 за виконавчим написом, вчиненим 31.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрованим в реєстрі за № 74874.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНСАР» на користь ОСОБА_1 , судові витрати за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову в розмірі 1 288 (одна тисяча двісті вісімдесят вісім) грн 32 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНСАР» (місце знаходження: місто Київ, вул. Січових Стрільців, будинок 21/27, офіс 405, );

Треті особи:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5.

Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Брандальський Дмитро Сергійович, адреса місцезнаходження: Кіровоградська обл., м.Кропивницький, вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 1-б.

Повний текст рішення суду складений та підписаний 20.02.2024 року.

Суддя Я.М. Подоляк