Справа№592/1741/22
Провадження №2/592/50/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: судді Фоменко І.М., за участю секретаря Щербань Г.Г., представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали об`єднаної цивільної справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Сумської міської державної нотаріальної контори Калініченко Євгенія Юріївна про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування, стягнення грошової компенсації,

зустрічним позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування,

позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_2 до державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори Ляшенко Алли Іванівни, третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,

ВСТАНОВИВ :

До Ковпаківського районного суду м. Суми звернулася позивач ОСОБА_4 (передні прізвища ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ) із позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Сумської міської державної нотаріальної контори Калініченко Є.Ю. про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування, стягнення грошової компенсації.

Позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_8 . Після смерті батька відкрилась спадщина на все належне йому майно. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та нотаріусом була відкрита спадкова справа № 251/2015. До спадкоємців першої черги, окрім позивачки ОСОБА_4 доньки померлого, входять також його дружина (мати позивачки) - ОСОБА_5 , його донька (сестра позивачки) ОСОБА_2 та його мати (бабуся позивачки) ОСОБА_9 , яка відмовилась від своєї частки спадщини на користь своєї онучки - позивачки по справі ОСОБА_4 . До спадкового майна входить рухоме та нерухоме майно. На частину спадкового майна, а саме на страхові суми, вклади грошових коштів, 18.12.2019 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яким ОСОБА_4 отримала частку страхової суми та грошових вкладів.

Так, спадкове майно складається із: земельної ділянки площею 0.1674 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; трикімнатної квартири АДРЕСА_2 ; гаражу двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 . гар.7 (кол. пров. Промисловий); автомобілю INFINITI FX3.7 легковий універсал-В. 2012 року випуску з державним номером НОМЕР_1 .

Свідоцтво про право на спадщину нотаріусом не видано, а нотаріусом прийнято дві постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину майна, що належало ОСОБА_8 , а саме: земельну ділянку в АДРЕСА_1 та на автомобіль INFINITI, з підстав неподання нотаріусу оригіналів документів, що підтверджують право власності померлого на вказане майно, що підтверджується копією постанови №444/02-31 від 24.01.2020 року.

Постановою №443/02-31 від 24.01.2020року нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину майна, що належало померлому ОСОБА_8 , а саме частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 з підстав ненадання оригіналів документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно та того факту, що при приватизації вказаної квартири частки кожного не були визначені, а тому власники володіють квартирою на підставі спільної власності та кожному належить рівна частка, в тому числі, померлому ОСОБА_8 .

Відповідачі утримують оригінали правовстановлюючих документів та не надають змоги позивачу отримати частину спадщини після померлого батька.

Трикімнатна квартира АДРЕСА_2 перебуває в спільній сумісній власності та частка кожного не визначена, а співвласниками є позивачка, відповідачі та померлий ОСОБА_8 , а відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 р. за №20. частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Тому існує необхідність визначення частки майна, що належала ОСОБА_8 .

Отже, позивачка стверджує, що її право власності в порядку спадкування підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на:

-на частину земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0024. площею 0.1674 га. що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-1/12 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_2 ;

-частину гаражу двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , гар.7;

-1/2 частину автомобілю INFINITI FX3.7 легковий універсал-В, 2012 року випуску з державним номером НОМЕР_1 .

Оскільки, відповідачі, з моменту смерті ОСОБА_8 по даний час володіють і користуються автомобілем, до якого позивач ОСОБА_4 не має доступу, вона звернулась до суду з позовною вимогою про стягнення належної їй частки в спільному майні, оскільки, автомобіль - є майном неподільним.

Таким чином, позивачка просить суд визначити, що частка майна, що належала ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 становить частку.

-Визнати за позивачкою ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування на:1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0024, площею 0.1674 га. що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; 1/12 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_2 ;частину гаражу двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , гар.7. Стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивачки грошову компенсацію за частину автомобіля INFINITI FX 3.7 легковий універсал-В, 2012 року випуску з державним номером НОМЕР_1 в сумі 268904.49 грн та судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на професійну правову допомогу.

Ухвалою суду від 17.02.2022 року відкрито провадження в даній справі та визначено справу розглядати в порядку загального позовного провадження. Також ухвалою суду від 17.02.2022 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 , яке заявлено в позовній заяві, витребувано від Сумської міської нотаріальної контори копію спадкової справи № 251/2015, заведеної після померлого ОСОБА_8 . Від Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради витребувано матеріали інвентаризаційної справи щодо гаражу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . 7.

11.05.2022 року через канцелярію суду відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, в якому вони не погоджуються із позовними вимогами, з огляду на наступне.

Право позивачки ОСОБА_4 не потребує судового захисту, оскільки не оспорюється, не порушується та не є таким, що не визнається відповідачами, перешкоди в оформленні спадкових прав відсутні. Усі правовстановлюючі документи, що перебували в розпорядженні відповідачів надані нотаріусу для видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. 12.01.2022 року видане таке свідоцтво на земельну ділянку, автомобіль та гараж. В розпорядженні відповідачів відсутні документи на спірну квартиру АДРЕСА_2 , оскільки саме позивачка ОСОБА_4 разом із своєю родиною проживає у цій квартирі більше восьми років. Саме позивачка утримує документи, що перешкоджає відповідачам ОСОБА_5 та ОСОБА_2 отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належні їм частки у спірній квартирі. Позивачка мала змогу самостійно звернутися до компетентних органів для отримання дублікатів правовстановлюючих документів на квартиру. Також відповідачі стверджують, що позивачка ОСОБА_4 успадкувала не частину автомобіля INFINITI FX 3.7 легковий універсал-В, 2012 року випуску з державним номером НОМЕР_1 , а частину, тому розмір грошової компенсації розрахований не вірно. Відповідачі вважають, що не є саме солідарними відповідачами в розумінні статей 541 та 543 ЦК України. Відповідач ОСОБА_5 разом із померлим ОСОБА_8 були співвласниками спірного автомобіля, а тому вона має переважне право на виділ їй в натурі майна. Крім того, позивачка ОСОБА_4 не звернулася до нотаріуса з отриманням свідоцтва на спірний автомобіль, тому позбавлена можливості заявити про виділ їй в натурі частки автомобіля, а тому позивачка ОСОБА_4 не права вимагати від відповідачів компенсації частки спадкового автомобіля. Із заявленою вартістю автомобіля INFINITI FX 3.7 легковий універсал-В, 2012 року випуску з державним номером НОМЕР_1 не згодні. Таким чином, відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_2 просять залучити до участі в розгляді справи у якості третьої особи державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори Ляшенко А.І.; відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на частину земельної ділянки та частини гаражу; відмовити у стягненні в солідарному порядку грошової компенсації на частину автомобіля.

Від представника позивача за ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначила, що посилання відповідачів, що спадкова справа перебуває у державного нотаріуса Ляшенко, а позивачка звернулась до нотаріуса Калініченко, а тому їй не було видано свідоцтво про право на спадщину за законом є безпідставним, оскільки, позивачка звернулась до державної нотаріальної контори Сумського міського нотаріального округу, а не до конкретного нотаріуса (приватного) і на той час спадкова справа була заведена саме нотаріусом Калініченко, яка запрошувала відповідачів з`явитись до нотаріальної контори декілька разів, але останні не з`являлись та не надали оригінали правовстановлюючих документів, що необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідачі отримали свідоцтва про право на спадщину, але такі події відбулись 12.01.2022 року, про що позивачка не була повідомлена ні нотаріусом ні відповідачами. Відповідачці ОСОБА_5 10.06.2021 року було видано свідоцтво про право власності на частку автомобіля INFINITI FX3.7 легковий універсал-В. 2012 року випуску з державним номером НОМЕР_1 як дружині померлого ОСОБА_8 , яка пережила свого чоловіка, як на спільне сумісне майно подружжя, а тому твердження відповідачів про те, що ОСОБА_4 до даного часу не звернулась до нотаріуса за отримання свідоцтва на спірний автомобіль і ОСОБА_5 позбавлена можливості заявити про виділ їй в натурі частки автомобіля і саме через це ОСОБА_4 не має права вимагати грошової компенсації, не відповідає дійсності та вимогам чинного законодавства України.

Позивачка у позові заявила, що з моменту смерті її батька по даний час відповідачі володіють і користуються автомобілем, до якого вона не має доступу, а тому вимушена звернутись до суду з позовною вимогою про стягнення належної їй частки в спільному майні, оскільки, автомобіль - є майном неподільним.

Щодо невірного розрахунку частки у праві на спадщину в розмірі 1/2 частини автомобіля та зазначення про те, що ОСОБА_4 успадкувала 1/4 його частину, представник позивача зазначає наступне.Матір померлого ОСОБА_10 - ОСОБА_9 відмовилась від своєї частки у спадщині на користь позивачки ОСОБА_4 . Частка ОСОБА_9 складала частини, а частка позивачки ОСОБА_4 також складала частину спадкового майна, а, отже, частка позивачки ОСОБА_4 стала + = частки спадкового майна, тобто, розрахована вірно. Представник позивача відзив на позовну заяву вважає необґрунтованим.

03.06.2022 року через канцелярію суду подана зустрічна позовна заява ОСОБА_5 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання за ОСОБА_5 право власності на 1/16 частку квартири (1/4 від частини спадкового майна), за ОСОБА_2 право власності на 1/16 частку квартири (1/4 від частини спадкового майна). Зустрічний позов мотивують тим, що 18.12.2001 року Сумським обласним об`єднаним БТІ видане свідоцтво про право власності на житло, яке посвідчувало право спільної сумісної власності ОСОБА_8 (померлий), ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . На долю померлого ОСОБА_8 припадає частини у праві спільної сумісної власності квартири, яка входить до складу спадщини. Спадкоємцями першої черги за законом є доньки померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , дружина ОСОБА_5 та його мати ОСОБА_9 , яка відмовилась від своєї частки спадщини на користь своєї онучки ОСОБА_4 . Таким чином, частка у праві спільної сумісної власності померлого ОСОБА_8 розподіляється так: 1/16 частка - ОСОБА_5 ( від ); 1/16 частка - ОСОБА_2 ( від ); 1/8 частка ОСОБА_4 . Так, =1/16+1/16+1/8. Отже, ОСОБА_4 в первісному позові не вірно визначила, що їй належить 1/12 частка в спірній квартирі, отже ці вимоги не підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 16.06.2022 року зустрічний позов ОСОБА_5 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування прийнято до спільного розгляду з матеріалами цивільної справи № 592/1741/22 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Сумської міської державної нотаріальної контори Калініченко Є.Ю. про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування, стягнення грошової компенсації.

27.06.2022 року через канцелярію суду від представника позивача за первісним позовом адвоката Солошенко Л.Є. надійшов відзив на зустрічний позов, в якому зазначено, що у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом необхідно відмовити в повному обсязі, виходячи з наступного. Позивачі за зустрічним позовом до позовної заяви не додали суду жодних доказів, які підтверджували б їхні позовні вимоги, а суд не може з власної ініціативи збирати докази, крім випадків, передбачених законом. В позові майнового характеру має бути визначена ціна позову вартість майна. Пред`явлений у зустрічному позові розрахунок часток не відповідає Інструкції, що затверджена Наказом Міністерства з питань ЖКГ України від 18.06.2007 р. № 55. Позивачами за зустрічним позовом не представлено доказів того, що їх право оспорюється чи не визнається відповідачкою та що нотаріусом відмовлено їм в праві оформлення права на спадщину, тому зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 є недоведеними.

В.о. завідувача Сумської МДНК Дрюков О. направив до суду копію спадкової справи після померлого ОСОБА_8 та повідомив, що ця спадкова справа перебуває на зберіганні в архіві установи Сумської МДНК (яка є правонаступником колишньої Третьої Сумської державної нотаріальної контори), а не персонально конкретного нотаріуса. Тобто, надана сторонами інформація щодо перебування документів конкретно у нотаріуса Ляшенко А.І. чи у нотаріуса ОСОБА_11 в обох випадках є некоректною, оскільки з документами спадкової справи може працювати (як видавати свідоцтва, так і постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій) будь-який з шести нотаріусів Сумської МДНК.

Від представника позивача за первісним позовом адвоката Солошенко Л.Є. 08.09.2022 року надійшло клопотання про об`єднання в одне провадження за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Сумської міської державної нотаріальної контори Калініченко Є.Ю. про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування, стягнення грошової компенсації, в якій ОСОБА_5 , ОСОБА_2 заявлений зустрічний позов до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування (справа № 592/1741/22), та справи за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_2 до державного нотаріуса Сумської міської нотаріальної контори Ляшенко А.І., третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.01.2022 року з передачею справи на розгляд судді, який раніше відкрив провадження, тобто, у цю справу № 592/1741/22.

Ухвалою суду від 14.09.2022 року задоволено клопотання, цивільні справи №592/1741/22 і № 592/3332/22 об`єднані в одне провадження, призначено підготовче засідання по справі.

16.01.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено об`єднаної справи до судового розгляду по суті.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, її представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримала в повному обсязі; за зустрічним позовом та за об`єднаним позовом просила відмовити в повному обсязі, за необґрунтованістю; судові витрати просить стягнути з відповідачів.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом заперечували в повному обсязі, просили задовольнити вимоги за зустрічним позовом та за об`єднаним позовом.

Третя особа за первісним позовом державний нотаріус Сумської МДНК Калініченко Є.Ю. в судове засідання не з`явилася.

В.о. завідувача Сумської МДНК Охріменко О. просила розглянути справу без участі їх представника.

Будь-яких письмових пояснень, заперечень, інших заяв чи клопотань до суду не надано.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8 (а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та нотаріусом була відкрита спадкова справа № 251/2015 (а.с.106-143).

До спадкоємців першої черги належать: позивачка ОСОБА_4 , відповідачка ОСОБА_2 доньки померлого, відповідачка ОСОБА_5 дружина, та мати ОСОБА_9 , яка відмовилась від своєї частки спадщини на користь своєї онучки - позивачки по справі ОСОБА_4 (а.с.13).

До спадкового майна входить рухоме та нерухоме майно. На частину спадкового майна, а саме на страхові суми, вклади грошових коштів, 18.12.2019 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яким ОСОБА_4 отримала частку страхової суми та грошових вкладів (а.с.12).

Так, спадкове майно складається із: земельної ділянки площею 0.1674 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.19-21); трикімнатної квартири АДРЕСА_2 (а.с.22); гаражу двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 . гар.7 (кол. пров. Промисловий) (а.с.30; а.с.25,26 інвентар.справи); автомобілю INFINITI FX3.7 легковий універсал-В. 2012 року випуску з державним номером НОМЕР_1 (а.с.32).

Свідоцтво про право на спадщину нотаріусом не видано, а нотаріусом прийнято дві постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину майна, що належало ОСОБА_8 , а саме: земельну ділянку в АДРЕСА_1 та на автомобіль INFINITI, з підстав неподання нотаріусу оригіналів документів, що підтверджують право власності померлого на вказане майно, що підтверджується копією постанови №444/02-31 від 24.01.2020 року.

Постановою №443/02-31 від 24.01.2020року нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину майна, що належало померлому ОСОБА_8 а саме частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 з підстав ненадання оригіналів документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно та того факту, що при приватизації вказаної квартири частки кожного не були визначені, а тому власники володіють квартирою на підставі спільної власності та кожному належить рівна частка, в тому числі, померлому ОСОБА_8 (а.с.38).

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

У відповідності до роз`яснень, що містяться у п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 7 лютого 2014 року частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 370 ЦК України наголошує, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Як вбачається з копії Свідоцтва про право власності на житло від 18.12.2001 року, виданим згідно з розпорядженням відділу комунального майна та приватизації за №3719, квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8 та членам його сім`ї: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_12 (а.с.22).

Відповідно до положень статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Невизначеність часток у праві спільної сумісної власності позбавляє як позивача, так і відповідачів за первісним позовом можливості належним чином оформити свої спадкові права на квартиру, що належала померлому та сторонам на праві спільної сумісної власності.

Враховуючи те, що позивач позбавлений можливості визнати право власності на частку в квартирі, що входить до складу спадщини у позасудовому порядку, керуючись відповідними нормами законодавства, суд вважає, що вимоги позивача щодо цієї вимоги є доведеними і обґрунтованими, а отже, підлягають задоволенню.

Таким чином, суд приходить до висновку в необхідності визначити, що частка майна, що належала ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в праві сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 становить частку.

Щодо вимоги про визнання права власності за позивачкою за первісним позовом ОСОБА_4 на частину на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , суд дійшов наступних висновків.

Свідоцтвами про право на спадщину за законом, які зареєстровано в реєстрі за № 1-28 та за № 1-24 від 12.01.2022 року встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 отримали по частці земельної ділянки. Свідоцтво про право на спадщину на частку земельної ділянки ще не видано. Отже, нотаріус отримав правовстановлюючі документи від спадкоємців на земельну ділянку. Таким чином, позивачка ОСОБА_4 має право звернутися до нотаріальної контори та отримати Свідоцтво про право на спадщину на частку земельної ділянки, яка і є встановленою цими свідоцтвами, з урахуванням частки, від якої відмовилась на її корить ОСОБА_9 . Таким чином, визнання права власності за ОСОБА_4 частки земельної ділянки не прерогатива суду. В даній позовній вимозі слід відмовити.

Щодо вимоги про визнання права власності за позивачкою за первісним позовом ОСОБА_4 на частину гаражу двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , суд зазначає наступне. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 24.05.1985 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_13 зареєстрували шлюб. Право власності на гараж двоповерховий підтверджується Свідоцтвом про право власності від 11.07.2006 року, виданим на підставі рішення Виконавчого комітету СМР від 27.06.2006 року (а.с.25 інвентар.справи). Тобто, майно придбано в шлюбі і є спільною сумісною власністю подружжя. Отже, саме спадкове майно після померлого ОСОБА_8 складається з частини гаражу двоповерхового, яка повинна бути успадкована всіма спадкоємцями порівну, з урахуванням частки, від якої відмовилась ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 71 ЗУ «Про нотаріат», у разі смерті одного з подружжя (колишнього з подружжя) свідоцтво про право власності на частку в їхньому спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя (колишнього з подружжя) з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя (колишнього з подружжя), що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

В Свідоцтвах про право на спадщину за законом не врахований факт, що такий гараж належить на праві спільної сумісної власності подружжю, а отже, до спадщини увійшов не весь об`єкт нерухомого майна, а лише його частина. Частки, що успадковуються визначені не вірно, таким чином, суд не може задовольнити позовні вимоги в частині визнання права власності за ОСОБА_4 частки гаражу двоповерхового, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 . Суд вважає, що в цій позовній вимозі необхідно відмовити.

Щодо позовних вимог ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/12 частину трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_4 , суд дійшов наступних висновків.

Так, цим рішенням необхідно встановити, що померлому ОСОБА_8 належала частка квартири. 1/12 частина, яку просить визнати за нею ОСОБА_4 не є вірним розрахунком частки, яку вона повинна успадкувати, виходячи з наступного.

Як вбачається з копії Свідоцтва про право власності на житло від 18.12.2001 року, виданим згідно з розпорядженням відділу комунального майна та приватизації за № 3719, квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8 та членам його сім`ї: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (а.с.22).

частка квартири є спадковим майном. Розподіляється на усіх спадкоємців (мати, дружину, двох доньок). З урахуванням частки, від якої відмовилась ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 , майно успадковується наступним чином: 1/16 ОСОБА_5 , 1/16 ОСОБА_2 , 1/8 ОСОБА_4 , а тому суд не може задовольнити позовні вимоги в частині визнання права власності за ОСОБА_4 1/12 частки на трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 . Суд відмовляє в даній позовній вимозі.

Щодо вимоги ОСОБА_14 в первісному позові про стягнення з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_2 грошової компенсації за частину автомобіля INFINITI FX 3.7, суд зазначає наступне.

Як визначено з підстав, що описані вище, автомобіль INFINITI FX 3.7, тип легковий універсал-В, 2012 року випуску є спадковим майном, яке було придбано у шлюбі і належав на праві спільної сумісної власності подружжю. Копією Свідоцтва про право власності від 10.06.2021 року, яке зареєстровано за № 1-212 підтверджується, що померлому ОСОБА_8 належить частка у праві спільної сумісної власності (а.с.71). Отже, копіями Свідоцтв про право на спадщину за законом від 10.06.2021 року, які зареєстровані в реєстрі за № 1-212 та за № 1-214 встановлено, що ОСОБА_5 , як пережившей дружині померлого ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 належить 1/2 (одна друга) частка у праві спільної сумісної власності на майно подружжя, набуте подружжям за час шлюбу. Спадковим майном є частка автомобіля INFINITI FX 3.7, тип легковий універсал-В, 2012 року випуску. ОСОБА_5 отримала 1/8 частку (1/4 від 1/2) автомобіля, ОСОБА_2 отримала 1/8 частку (1/4 від 1/2) автомобіля. А ОСОБА_4 ще не тримала свого Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку (1/2 від ) автомобіля. Для реалізації свого права їй необхідно звернутися за до нотаріальної контори. Отже, в позовній заяві позивачем невірно визначена частка для компенсації як .

Крім того, суд вважає, що стягнення компенсації з відповідачів передчасним, виходячи з того, що позивачкою ОСОБА_4 ще не отримано Свідоцтво про право на спадщину за законом на свою частку, відповідно до якої і буде стягуватись компенсація.

Щодо зустрічної позовної заяви, поданої ОСОБА_5 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності за ОСОБА_5 та ОСОБА_2 по 1/16 частки в квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , суд приходить до висновку в необхідності відмовити в зустрічному позові з наступних підстав.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що оригінали правовстановлюючих документів перебувають у володінні ОСОБА_4 . Сторонам по справі необхідно дійти до консенсусу та з`явитись до нотаріальної контори для отримання Свідоцтв про право на спадщину за законом кожен на свою частку. Суду немає необхідності визнавати право власності на частки в спадковому майні, оскільки такі дії безперешкодно можуть бути здійснені нотаріусом після з`явлення сторін до нього та пред`явлення правовстановлюючих документів. Таким чином, суд відмовляє в задоволенні зустрічного позову.

Щодо вимог за об`єднаним позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_2 до державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори Ляшенко Алли Іванівни, третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, суд прийшов до наступних висновків.

Позивачі за об`єднаним позовом визначили відповідачем за даним позовом державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори Ляшенко А.І.

Державний нотаріус Ляшенко А.І. в листі від 17.08.2022 року повідомила, що дійсно нею було видано Свідоцтво про право на спадщину на гараж. Одночасно нотаріус зобов`язаний реєструвати і право власності на це майно. Але позивачами в позові не ставиться вимоги щодо оскарження реєстрації права власності в державному реєстрі речових прав. Тобто, в будь-якому випадку реєстрація права власності залишиться, незалежно від того, чи будуть оскаржені Свідоцтва про право на спадщину, чи ні (том 2 а.с.74).

В.о. завідувач Сумською міською державною нотаріальною конторою на виконання ухвали суду від 16.06.2022 року направив копію спадкової справи та в листі зазначив, що спадкова справа перебуває на зберіганні в архіві установи Сумської МДНК (яка є правонаступником колишньої Третьої Сумської державної нотаріальної контори), а не персонально конкретного нотаріуса. Тобто, надана сторонами інформація щодо перебування документів конкретно у нотаріуса Ляшенко А.І. чи у нотаріуса Калініченко Є.Ю. в обох випадках є некоректною, оскільки з документами спадкової справи може працювати (як видавати свідоцтва, так і постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій) будь-який з шести нотаріусів Сумської МДНК.

Суду достеменно відомо, що державний нотаріус ОСОБА_15 померла наприкінці 2023 року. Будь-яких заяв, клопотань від сторін, в тому числі і від позивачів про заміну неналежного відповідача, до суду не надходило.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Під час розгляду справи позивачами за об`єднаним позовом не було заявлено клопотання про заміну належного відповідача, що є їх правом.

На основі викладеного, суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні позовних вимог за об`єднаним позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_2 до державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори Ляшенко Алли Іванівни, третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачів на користь позивачки необхідно стягнути 996 грн. 61 коп., по 498 грн. 30 коп. окремо з кожного.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 4, 76-83, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Сумської міської державної нотаріальної контори Калініченко Євгенія Юріївна про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування, стягнення грошової компенсації задовольнити частково.

Визначити, що частка майна, що належала ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 становить частку.

В задоволенні інших позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування, стягнення грошової компенсації відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 996 грн. 61 коп., по 498 грн. 30 коп. з кожного.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_5 , ОСОБА_2 до державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори Ляшенко Алли Іванівни, третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне судове рішення складено 20.02.2024 року.

Суддя І.М. Фоменко