БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2784/23
Провадження № 2/497/126/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2024 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Ільєва Д.Д.,

розглянувши за відсутністю сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городненської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

24.11.2023 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким просить визнати за ним, як за спадкоємцем за заповітом, право на земельну частку (пай) розміром 1,54га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що була розташована в СВК "8 Березня", який, у свою чергу, був розташований на території Городненської сільської ради Болградського району, що належало його бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що нотаріус відмовив йому, позивачу, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що не було надано оригіналу документу,який підтверджує право власності на це право земельну частку(пай).

Позивач у судове засідання не прибув, у своїй заяві просить розглянути справу за його відсутністю. Представник відповідача голова Городненської сільської ради Болградського району Одеської області, надіслав суду заяву про те, що копію позовної заяви відповідач отримав, вимоги позиву визнає, просить розглянути справу без його участі.

Розглянувши надані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадкодавець ОСОБА_2 (підтверджується свідоцтвом про її смерть НОМЕР_1 , що видане 23.01.2017р. Болградським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №81, а.с.7);

- згідно заповіту від 17.11.2014р. за р.№123 (а.с.30), спадкодавець ОСОБА_2 заповідала все своє майно позивачу ОСОБА_1 ;

- відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД№0163914, спадкодавцю ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) розміром 1,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, що перебувала у колективній власності СВК "8 Березня", який, у свою чергу, був розташований на території Городненської сільської ради Болградського району ( а.с.8);

- згідно свідоцтва про народження позивача (серії НОМЕР_2 , що вид.02.09.1983р., а/з№1018), - його батьком є ОСОБА_3 ;

- а, відповідно до свідоцтва про народження батька позивача - ОСОБА_3 (серії НОМЕР_3 , вид.02.06.1960р. у с.Городнє Новоіванівського району Одеської області, а/з №53, а.с.10), - його матір`ю є спадкодавець ОСОБА_2 , тобто позивач ОСОБА_1 є онуком спадкодавиці;

- батько позивача - ОСОБА_3 - помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , вид.04.11.2013р. Городненською сільською радою Болградського району, а/з №78, а.с.11);

- з довідки Городненської сільської ради Болградського району Одеської області від 09.03.2017р. за №421, вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , у т.ч. й на момент її смерті; проживала та була зареєстрована сама (а.с.28);

- довідкою Городненської сільської ради Болградського району Одеської області підтверджується, що спадкодавцю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , - не видався державний акт щодо права власності на земельну ділянку за сертифікатом про право на частку(пай) серії ОД №0163914, та земля в натурі не виділялася (а.с.13);

- постановою №583/02.31 приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. від 24.08.2023р. позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що не було надано оригіналу документу, який підтверджує право на земельну частку(пай) розміром 1,54у.к.о., що перебувала на момент його видачі у колективній власності СВК "8березня",- без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.15);

- з відповіді приватного нотаріуса від 18.12.2023р. за №831/01-16 та копії спадкової справи №831/2023 вбачається, що спадкоємцем прав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є позивач ОСОБА_1 , інших спадкоємців немає;

- відповідно до заяви представника відповідача Городненської сільської ради він вимоги позивача визнає повністю.

Відповідно до ст.ст.1216, 1220, 1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. А, згідно п.2 Указу Президента України від 08.08.1995р. №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Список громадян, як додаток до державного акту, формується самим підприємством відповідно до статуту, розглядається і затверджується загальними зборами (зборами уповноважених) членів підприємства та підписується головою сільськогосподарського підприємства та головою місцевої ради.

За змістом статей 22, 23 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акту на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акту.

Ст.1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1225 Цивільного Кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. А, відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Згідно ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право спадкоємців на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Водночас, п.17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. При цьому сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що в разі, якщо до 01.01.2025р. власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформили право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки (ст. 13 Закону). Під не витребуваною розуміється земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчене відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Така земельна ділянка після формування буде передаватись у комунальну власність певної територіальної громади за рішенням суду в порядку визнання майна безхазяйним. Однак у разі пропуску строку власник такої земельної ділянки або його спадкоємець за наявності поважних причин зможуть звернутися до суду для визначення додаткового строку для оформлення права власності на землю.

Аналіз судової практики свідчить про складність цієї категорії справ як у питаннях доведення фактів, якими обґрунтовані позовні вимоги, так і правильної юридичної кваліфікації наявних правовідносин сторін. Для спадкоємців доведення факту членства спадкодавця у таких підприємствах є недостатнім, оскільки вони мають також довести факт виникнення у спадкодавця права на зазначену частку (пай). Так, у своїй постанові від 17.03.2020р. (спр.№396/1683/18-ц), Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду зазначив, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08.08.1995р. №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Проаналізувавши судову практику можна зробити висновок, що довести право спадкоємця на земельну частку (пай) можливо лише за наявності трьох умов: перебування спадкодавця в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акту на право колективної власності на землю; одержання КСП акту на право колективної власності на землю.

Таким чином, якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (або безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, спадкоємці можуть звернутися до суду з позовною заявою про захист свого права на цю спадщину.

У даному випадку, згідно вищевказаних відомостей і доказів не вбачається, що за спадкодавцем ОСОБА_2 на території Городненської сільської ради Болградського району Одеської області зареєстровано земельні ділянки, але на її ім`я був виданий сертифікат серії ОД №0163914 на земельну частку (пай) розміром 1,54 умовних кадастрових гектарів, - що на території Городненської сільської ради Болградського району Одеської області, тому вимога позивача про визнання за ним цього права у порядку спадкування є правомірною.

Відповідач позов визнав, тому обставини, визнані ним, не підлягають доказуванню у відповідності до ст.82ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси третіх осіб.

Таким чином, розглянувши спір на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що право позивача на земельну частку (пай) розміром 1,54 умовних кадастрових гектарів на території Городненської сільської ради Болградського району, що належало його бабусі ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи і були досліджені в ході розгляду справи.

Керуючись ст.ст.1-4,9-13,316-319,328,392,1216-1218,1220-1223,1225,1233,1268,1270,1296 ЦК України, 1-4,12,13,76-84,89,95,247ч.2,258-259,263-266,352,354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Городненської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності

Визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ), - право на земельну частку (пай) розміром 1,54 в умовних кадастрових гектарах, - що на території Городненської сільської ради Болградського району Одеської області, і яке належало на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії ОД№0163914, виданого Болградською районною державною адміністрацією 15.04.1997р. та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 15.06.1997р. за №2485, бабусі позивача спадкодавцю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Повний текст судового рішення виготовлено 22.02.2024 року.

Суддя А.В. Кравцова