Провадження № 22-ц/812/48/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 лютого 2024 року м. Миколаїв

справа № 489/3612/22

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Самчишиної Н.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Голощаповою А.О.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою представником адвокатом Ковалем Олегом Володимировичем, на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва, ухваленого 25 вересня 2023 року під головуванням судді Костюченка Г.С., повний текст судового рішення складений цього ж дня,

У С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (далі АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позивач зазначав, що відповідно до укладеного 09 вересня 2008 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 кредитного договору № 91 позичальник отримав кредит у розмірі 59 000 доларів США на придбання нерухомого майна, а саме житлової квартири загальною площею 65,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з кінцевим терміном повернення до 08 вересня 2028 року та зобов`язався повертати кредитні кошти частинами щомісячно згідно з викладеним графіком погашення. В подальшому 17 вересня 2015 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Кредитного договору № 91 від 09 вересня 2008 року, згідно умов якого сторони домовилися змінити валюту зобов`язання за кредитним договором та встановити, що валютою зобов`язання буде гривня. На момент укладення Договору про внесення змін та доповнень № 1, сума заборгованості складала 51 888, 20 доларів США, що станом на 17 серпня 2015 року за офіційним курсом НБУ дорівнювало 1 132 335 грн 38 коп. Таким чином сума кредиту, наданого боржнику після зміни валюти зобов`язання, склала 1 132 335 грн 38 коп.

З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань між Банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки від 09 вересня 2008 року. 17 вересня 2015 pоку між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Договору поруки від 09 вересня 2008 pоку, згідно до якого умови первинного договору поруки були доповненні та змінені основними розділами, що відповідали умовам укладеного 17 вересня 2015 pоку між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 . Договору про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 91 від 09 вересня 2008 року, й стосувалися зокрема валюти кредиту, загальної суми кредити, строку кредитування.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачами умов договору станом на 09 листопада 2022 року утворилась заборгованість, у загальному розмірі 639 234грн17коп., з яких: 500 464 грн 22 коп. строкова заборгованість; 66410грн00коп. прострочена заборгованість, 4010 грн 67 коп. заборгованість за відсотками за період з 17 жовтня 2020 року по 09 листопада 2022 року; 68 349грн28коп. заборгованість за простроченими відсотками.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 91 від 09 вересня 2008 року та Договору про внесення змін та доповнень № 1 від 17 вересня 2015 року до Кредитного договору № 91 у загальному розмірі 639 234 грн 17 коп.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованість за кредитним договором №91 від 09 вересня 2008 року та Договором про внесення змін та доповнень №1 від 17 вересня 2015 року до Кредитного договору № 91 у сумі 639 234 грн 17 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» судовий збір у розмірі 9588 грн. 51 коп. по 4794 грн. 25 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Коваль О.В., посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, просив скасувати рішення та ухвали нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог зазначав, що в судовому засіданні у суді першої інстанції повідомляв, що ОСОБА_1 тривалий час не проживав за адресою реєстрації та після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України залишив її межі та перебував на території росії. Від родичів ОСОБА_1 стало відомо, що він помер. Отримати докази його смерті на час розгляду справи не виявилося можливим, так як між Україною та росією припинено будь які дипломатичні стосунки і розірвано договір про правову допомогу. Між тим, суд критично поставився до вказаних пояснень та не вжив заходів щодо витребування відомостей щодо підтвердження чи спростування такої інформації, хоча такі обставини, на думку апелянта, мають вагоме значення у справі, адже мають наслідком зміну відповідача. Також апелянт вказує, що суд не надав оцінку доводам представника відповідача про недоведеність суми заборгованості. Крім того зазначає, що в судовому засіданні не було перевірено та встановлено факт отримання відповідачами повідомлення вимоги Банку від 27.10.2021 року та повідомлення вимоги про дострокове повернення кредиту від 29.11.2021 року. Звертає увагу, що договором поруки не визначено строк, після спливу якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов`язань боржника за кредитним договором. Таким чином, пред`явивши вимогу про дострокове повернення кредиту і сплати відсотків за користування ним кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання й міг пред`явити позов до поручителя протягом 6 місяців, починаючи від дати порушення позичальником установленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2023 року залишити без змін. Зазначає, що відповідачем ОСОБА_2 жодним чином не доведено факт смерті відповідача ОСОБА_1 та не долучено будь-яких належних доказів, які б цю обставину підтверджували, відтак заявлені твердження безпідставні та були вірно розцінені судом першої інстанції. Щодо ненадання судом оцінки доводам недоведеності суми заборгованості за кредитним договором позивачем АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» зазначає, що до матеріалів позовної заяви було долучено докази підтвердження факту видачі кредиту та обґрунтування розміру заборгованості згідно Кредитного договору № 91 від 17.09.2015 р., а саме копії меморіального ордеру № 91 від 17 вересня 2015 р., розрахунок заборгованості згідно Кредитного договору № 91, станом на 09.11.2022 р., та виписки по рахункам заборгованості Кредитного договору № 91. ОСОБА_2 не вказала на будь-які факти невідповідності заявленого розміру заборгованості. За період слухання справи судом першої інстанції сторона відповідача не заявляла клопотань щодо витребування у позивача додаткових доказів, не надавала інших розрахунків боргу, які могли вказати на недоведеність позовних вимог. Щодо посилань апеляційної скарги на недотримання вимог ст. 559 ЦК України та непроведення перевірки щодо отримання відповідачами вимог банку від 27.10.2021 року та від 29.11.2021, позивач звертає увагу, що зазначені вимоги скеровувалися рекомендованими поштовими відправленнями на відомі Банку адреси відповідача ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Направлення вимог на адресу ОСОБА_2 , підтверджується копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень та копіями поштових конвертів з довідками про причини повернення/досилання кореспонденції (закінчення терміну зберігання) У відповідності до рекомендованого повідомлення вимогу від 27.10.2021 р. ОСОБА_2 отримала особисто 18.11.2021 р. Відповідно вимоги до поручителя ОСОБА_2 про повне дострокове погашення зобов`язань за кредитним договором АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» було заявлено 29.11.2023 р., а позовна заява до Ленінського районного м. Миколаєва була направлена 16.11.2022р. , тобто, на думку Банку, в межах передбаченого ст. 559 ЦК України строку, тоді як в апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на вже нечинні вимоги ст. 559 ЦК України, в редакції, що діяла до 2018 року, з визначенням шестимісячного терміну на пред`явлення позову до поручителя.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Коваль О.В. - підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги.

Представник позивача ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення за адресою його реєстрації повісток, що повернулись до суду без вручення адресату з відміткою пошти про відсутність адресата за вказаною адресою, що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням учасника справи про судовий розгляд. Відомостей про іншу адресу проживання ОСОБА_1 чи про смерть даної особи (про що вказувала відповідач ОСОБА_2 , матеріали справи не містять).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 вересня 2008 року між ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 91, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 59 000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 13,40 % річних, з кінцевим терміном повернення до 08 вересня 2028 року та зобов`язався повертати кредитні кошти частинами щомісячно згідно з графіком погашення.

З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань між ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_2 укладено договір поруки від 09 вересня 2008 року. Відповідно до п.1.2 цього Договору поручитель зобов`язався перед Банком відповідати в повному обсязі по зобов`язанням Позичальника, які виникають з умов Кредитного договору №91 від 09.09.2008 р. Пунктом 2.1 Договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником взятих на себе зобов`язань по Кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком нарівні з Позичальником за Кредитним договором.

17 вересня 2015 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Кредитного договору № 91 від 09 вересня 2008 року, згідно умов якого сторони погодили, що на момент укладення Договору про внесення змін та доповнень сума заборгованості складає 51888, 20 доларів США, що станом на 17 серпня 2015 року за офіційним курсом НБУ дорівнювало 1 132 335 грн 38 коп., домовились змінити валюту зобов`язання за кредитним договором та встановити, що валютою зобов`язання буде гривня, та заборгованість по кредиту становить 1 132 335 грн 38 коп. Строк користування кредитом по 08 вересня 2028 року включно.

17 вересня 2015 pоку між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Договору поруки від 09 вересня 2008 pоку, згідно до якого умови первинного договору поруки були доповненні та змінені основними розділами, що відповідали умовам укладеного 17 вересня 2015 pоку між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 . Договору про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 91 від 09 вересня 2008 року, й стосувалися зокрема валюти кредиту, загальної суми кредити, строку кредитування.

Факт належного виконання позивачем зобов`язань за кредитним договором підтверджується копією меморіального ордеру від 17.09.2015 року (т. 1 а.с. 43).

Згідно наданого Банком розрахунку заборгованості та виписки по рахунку ОСОБА_1 останній в порушення взятих на себе зобов`язань несвоєчасно та не в повному обсязі погашав кредитну заборгованість (т. 1 а.с. 44-65).

З матеріалів справи вбачається, що 27.10.2021 року АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» звернулось до відповідачів з вимогами-повідомленнями, в яких позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 повідомлено про необхідність сплатити протягом 30 днів з моменту отримання вимоги прострочену заборгованість, а саме: прострочений кредит 8 970грн37 коп., прострочені проценти 10 280 грн 02 коп. (т.1 а.с. 66, 68, т. 2 а.с. 62).

Вказане повідомлення-вимога було отримане ОСОБА_2 08.11.2021 року за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 2 а.с.61).

29.11.2021 року АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» звернулось до відповідачів з вимогами-повідомленнями, в яких позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 повідомлено про необхідність протягом 60 днів з моменту отримання вимоги погасити достроково у повному обсязі кредитну заборгованість, а саме: 566874грн.22коп. непогашена сума кредиту, 15489грн. 36коп. проценти за користування кредитом (т. 1 а.с. 67, 69, т. 2 а.с. 64, 66).

За таких обставин АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» відповідно до умов укладеного договору та ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив кінцевий строк погашення кредиту.

Вказані вимоги про дострокове повернення кредиту були направлені на адреси відповідачів, зазначені ними у Кредитному договорі та Договорі поруки. Направлення вимог на адресу ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , підтверджується копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень та поштових конвертів з довідками про причини невручення кореспонденції (закінчення терміну зберігання) (т. 2 а.с. 63, 65). Відповідно до пункту 10 Договору про внесення змін та доповнень № 1 від 17 вересня 2015 pоку до Договору поруки від 09 вересня 2008 pоку, що застосований Банком спосіб направлення вимоги є належним та кореспонденція вважається одержаною адресатом в одну із наступних дат, зокрема в разі невручення кореспонденції адресату із зазначенням у довідці про причину його невручення поштою датою такого невручення або датою повернення відділенням поштового зв`язку адресанту кореспонденції із довідкою про причини повернення.

Направлені 29.11.2021 року АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» повідомлення-вимога були повернуті адресанту відділенням поштового зв`язку довідкою про причини невручення кореспонденції 08 грудня 2021 року та 26 січня 2022 року.

За таких обставин строк погашення кредиту настав не пізніше 27 березня 2022 року.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1599цс15 щодо застосування положення частини четвертої статті 559 ЦК України, наявні підстави для висновку, що під час вирішення справи про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителів суд повинен перевірити наявність правових підстав для такого стягнення з урахуванням вимог цієї норми. При цьому звернення особи до суду з позовом про визнання поруки припиненою на підставі статті 559 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору.

Частиною першою статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Згідно з частиною 4 статті 559 ЦК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України).

З укладеного між ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та поручителем ОСОБА_2 . Договору про внесення змін та доповнень № 1 від 17 вересня 2015 pоку до Договору поруки від 09 вересня 2008 pоку (згідно якого Договір поруки було викладено у новій редакції) вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його припинення після повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором поруки (пункт 10) не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

При цьому колегія суддів зауважує, що з огляду на приписи статті 5 ЦК України щодо дії актів цивільного законодавства у часі не заслуговують на увагу посилання АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» у відзиві на апеляційну скаргу про те, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати діючу редакцію ч. 4 ст. 559 ЦК України, а не ту, що була чинною на час укладання між Банком та ОСОБА_2 договору поруки, оскільки такі доводи позивача пов`язані із помилковим тлумаченням норм закону.

Порука це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків.

Отже, непред`явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов`язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов`язанням.

За таких обставин Банк мав право пред`явити вимогу до поручителя ОСОБА_2 про виконання порушеного зобов`язання боржника щодо повернення кредиту у строк не пізніше 27 вересня 2022 року.

Між тим АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» звернулось до суду з даним позовом 25 листопада 2022 року, тобто із пропуском зазначеного в частині четвертій статті 559 ЦК України шестимісячного строку.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постановах від 17 вересня 2014 року у справах № 6-125цс14, № 6-6цс14, № 6-53цс14 пред`явленням вимоги до поручителя є пред`явлення до нього позову, тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред`явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами передбаченого законом строку, оскільки із закінченням строку припинилось матеріальне право.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених законом підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, заявлених Банком до поручителя ОСОБА_2 у зв`язку з припиненням права кредитора - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» - на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя.

З огляду на викладене, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_2 кредитної заборгованості підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні даних вимог.

Враховуючи, що ОСОБА_1 судове рішення в апеляційному порядку не було оскаржено, в іншій частині оскаржуване рішення в апеляційному порядку не переглядалося.

Оскільки в апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просив скасувати рішення суду першої інстанції у повному обсязі, тоді як колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового скасування рішення, то апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на викладене, виходячи із принципу пропорційності відшкодування судового збору до задоволених вимог рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 судового збору за позовну заяву на користь позивача також підлягає скасуванню.

Крім того, з огляду на результати апеляційного перегляду справи з АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню відшкодування судового збору за апеляційну скаргу в розмірі 14 382 грн 76 коп.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №91 від 09 вересня 2008 року та Договором про внесення змін та доповнень №1 від 17 вересня 2015 року до Кредитного договору № 91, а також стягнення з неї судового збору - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на користь ОСОБА_2 відшкодування судового збору за апеляційну скаргу в розмірі 14 382 грн 76 коп. (чотирнадцять тисяч триста вісімдесят дві гривні сімдесят шість копійок).

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту в порядку і випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 16 лютого 2024 року