Справа № 201/8873/23
Провадження 2/201/408/2024
УХВАЛА

27 лютого 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Покопцевої Д.О.,

секретаря Ковтун К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 в судовому порядку заборгованість у розмірі 223 163,66 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 3 347,45 грн.

Згідно актового запису про смерть №586 проведеного 09 березня 2023 року Шевченківським відділом ДРАЦС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно ч. 6 ст. 13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У своїй постанові від 16.05.2018 р. (справа № 183/4229/14), Верховний суд зазначив, що ЦПК України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Отже, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається у випадках, якщо права або обов`язки одного із суб`єктів спірних матеріальних правовідносин в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. У зв`язку з чим процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому не залежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що процесуальне правонаступництво в разі смерті фізичної особи у порядку ст.55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду, оскільки залучення правонаступників особи, що померла до відкриття провадження у справі суперечить принципам цивільного судочинства.

Чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ст. 25 ЦК України була припинена, та в силу вказаного вище не могла бути стороною у справі, а тому провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених п.7 ч.1ст. 255 ЦПК України, так як позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, який на час звернення представника позивача до суду вже втратив свою цивільну правоздатність.

Так, залучення судом правонаступників відповідача, який помер ще до звернення позивача до суду, потребує зміни підстав та предмету позову через те, що вимоги боржника за кредитним договором і вимоги до спадкоємців боржника мають різні матеріально-правові підстави, що, у свою чергу, порушує принцип диспозитивності цивільного процесу, а також суперечить положенням ст.49 ЦПК України щодо неможливості одночасної зміни і підстав і предмету позову, а тому суд дійшов висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст.255 ЦПК України якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою.

Аналогічна правова позиція з приводу необхідності закриття провадження у справах за позовами, які пред`явленні до осіб, що померли на момент пред`явлення позовів, висловлена Верховним судом у постановах від 16.05.2018 року, у справі №183/4229/14-ц, 07.03.2018 року у справі №320/13096/13-ц, 14.02.2018 року у справі №310/10284/15 та 16.01.2018 року у справі №654/3928/15.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України, закриваючи провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

З матеріалів справи вбачається, що позивач під час звернення до суду сплатив судовий збір у розмірі 3 347,45 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №12696 від 26.07.2023 року (а.с.8).

Згідно п.5 ч.1 ст.7 ЗУ "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, судовий збір підлягає поверненню в повному обсязі.

Керуючись ст. 255, 256, 258, 259, 260, 268 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити.

Повернути Комунальному підприємству «Теплоенерго» (місце знаходження: 49081, м. Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 29, офіс 504, ) судовий збір у розмірі 3 347 (три тисячі триста сорок сім) гривень 45 коп., сплачений відповідно до платіжної інструкцієї №12696 від 26.07.2023 року.

Роз`яснити сторонам, що в разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Д.О. Покопцева