УХВАЛА

22 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 355/479/21

провадження № 61-1960ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) на постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ), Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство «ПриватБанк», приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, приватний нотаріус Баришівського районного нотаріального округу Київської області Позднякова Надія Миколаївна, про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів та акта на реалізацію предметів іпотеки, визнання недійним свідоцтва про придбання майна з електронних торгів та скасування запису про державну реєстрацію права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) (далі - Баришівський ВДВС у Броварському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ)), Державного підприємства «Сетам» (далі - ДП «Сетам»), ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А. А.

(далі - приватний нотаріус Чернігівського МНО), приватний нотаріус Баришівського районного нотаріального округу Київської області

Позднякова Н. М. (далі - приватний нотаріус Баришівського РНО Київської області), в якому просила:

- визнати недійсними електронні (прилюдні) торги з реалізації арештованого майна, проведені 12 лютого 2021 року ДП «Сетам» з реалізації однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , та реалізованої в процедурі примусового виконання виконавчого напису, виданого 23 листопада

2017 року приватним нотаріусом Чернігівського МНО Завалієвим А. А.;

- визнати недійсним протокол проведення електронних торгів від 12 лютого 2021 року та акт про реалізацію предмета іпотеки від 17 лютого 2021 року;

- визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна із електронних торгів № 370, видане 23 березня 2021 року приватним нотаріусом Баришівського РНО Київської області Поздняковою Н. М., та скасувати запис про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Баришівський районний суд Київської області рішенням від 26 квітня

2023 року позов ОСОБА_1 задовольнив.

Визнав недійсними електронні (прилюдні) торги з реалізації арештованого майна, проведені 12 лютого 2021 року ДП «Сетам» з реалізації однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 35,6 кв. м, яка належить ОСОБА_1 на праві власності, та реалізованого в процедурі примусового виконання виконавчого напису № 12306, виданого 23 листопада 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського МНО Завалієвим А. А.

Визнав недійсним протокол проведення електронних торгів ДП «Сетам»

від 12 лютого 2021 року № 525646 з організації та проведення торгів і реалізації однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 35,6 кв. м, яка належить ОСОБА_1 на праві власності, та акт про реалізацію предмета іпотеки від 17 лютого 2021 року, виданий на підставі протоколу проведення електронних торгів від 12 лютого 2021 року № 525646.

Визнав недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронних торгів № 370, видане 23 березня 2021 року приватним нотаріусом Баришівського РНО Київської області Поздняковою Н. М., та скасував запис про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності

на однокімнатну квартиру

АДРЕСА_1 , загальною

площею 35,6 кв. м, здійснений 23 березня 2021 року приватним нотаріусом Баришівського РНО Київської області Поздняковою Н. М.

У лютому 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Баришівського ВДВС у Броварському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) на постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Щодо підстав касаційного оскарження судових рішень

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що

у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

У касаційній скарзі Баришівський ВДВС у Броварському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) узагальнено посилається на неправильне застосування судом попередніх інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Саме по собі посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права без зазначення на обґрунтування випадків (випадка), перелічених у пунктах 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Крім посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити: пункт 1 - формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується заявник, із зазначенням цієї норми права та змісту правовідносин, в яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскаржуваного судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах. При цьому суд звертає увагу заявника, що судовими рішеннями у подібних правовідносинах є такі рішення, в яких подібними є: предмети спору; підстави позову; зміст позовних вимог; встановлені судом обставини та однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин;

пункт 2 - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, з чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовним обґрунтуванням мотивів такого відступлення;

пункт 3 - зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок її застосування з конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи;

пункт 4 - посилання на підстави, передбачені частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України.

Заявник повинен усвідомлювати, що зазначення будь-яких із визначених частиною другою статті 389 ЦПК України випадків потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, так як в іншому разі буде порушено принцип «правової визначеності».

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

З огляду на принципи диспозитивності, рівності, змагальності та межі касаційного перегляду, закріплені у статті 400 ЦПК України, суд не наділений правом самостійно визначати підстави касаційного оскарження.

Оскільки посилань на вказані випадки касаційна скарга не містить, Баришівському ВДВС у Броварському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) необхідно подати до Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження судових рішень, які визначені пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України, та додати копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Щодо сплати судового збору

Разом з тим, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої

статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З огляду на зміст судових рішень, ОСОБА_1 звернулася до суду у квітні

2021 року з позовними вимогами про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів та акта на реалізацію предметів іпотеки, визнання недійним свідоцтва про придбання майна з електронних торгів та скасування запису про державну реєстрацію права власності на квартиру (3 вимоги немайнового характеру).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено на 2021 рік прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2021 року - 2 270 грн.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» ставки судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 0,4 = 908 грн).

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (908 грн х 3 = 2 724 грн).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми

(2 724 грн х 200 % = 5 448 грн).

Отже, Баришівському ВДВС у Броварському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) необхідно сплатити суму судового збору у розмірі 5 448 грнза подання касаційної скарги

до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має

бути перераховано або внесено за наступними реквізитами: отримувач

коштів ? ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102; код отримувача

(код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Щодо змісту касаційної скарги

Відповідно до пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується; клопотання особи, яка подає скаргу.

З огляду на зміст прохальної частини касаційної скарги, заявник просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Натомість, у прохальній частині касаційної скарги заявник не порушує питання щодо оскарження (скасування) рішення Баришівського районного суду Київської області від 26 квітня 2023 року, яке Київський апеляційний суд постановою від 20 грудня 2023 року залишив без змін.

Таким чином, Баришівському ВДВС у Броварському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги, зокрема, вказати судове рішення, що оскаржується, та викласти свої вимоги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтею 409 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення недоліків, а саме: 1) надати уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням конкретних обов`язкових підстав касаційного оскарження судових рішень, визначених частиною другою статті 389 ЦПК України, та додати копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи; 2) додати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; 3) уточнити прохальну частину касаційної скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Баришівського відділу державної виконавчої служби

у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) на постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська