УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 185/4017/22

провадження № 61-17568ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С.,

Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Українська залізниця», в інтересах якого діє адвокат Боголіп Юлія Володимирівна, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року у справі за позовом акціонерного товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ «Українська залізниця» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2023 року.

11 грудня 2023 року АТ «Українська залізниця», в інтересах якого діє адвокат Боголіп Ю. В., з пропуском строку на касаційне оскарження, надіслало через підсистему «Електронний Суд» до Верховного Судукасаційну скаргуна ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року.

У касаційній скарзі заявник просив суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 08 січня 2024 року касаційну скаргу АТ «Українська залізниця», в інтересах якого діє адвокат Боголіп Ю. В., залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, а саме, запропоновано: надіслати обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали суду апеляційної інстанції, в якій зазначити поважність причин пропуску строку та надати належні докази (документи), які підтверджуватимуть поважність причин пропуску строку (докази на підтвердження зазначеної дати отримання копії ухвали суду апеляційної інстанції); надати докази надсилання листом з описом вкладення копій касаційної скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи.

17 січня 2024 року заявник, на виконання вимог ухвали від 08 січня 2024 року, надіслав через підсистему «Електронний Суд» до Верховного Суду заву про усунення недоліків.

Згідно з частиною першою статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними (частина перша статті 127 ЦПК України).

В обґрунтування клопотанняпро поновлення строку на касаційне оскарження зазначено, що АТ «Українська залізниця» отримало копію ухвали Дніпровського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року на електронну адресу товариства 10 листопада 2023 року. Касаційна скарга направлена заявником 11 грудня 2023 року, тобто в тридцятиденний строк з моменту отримання повного тексту оскаржуваного судового рішення. На підтвердження вказаних обставин, заявник надає копію листа Дніпровського апеляційного суду від 16 січня 2024 року № 04.4-59ЗГ/8/2024 про направлення судового рішення у справі № 185/4017/22.

Наведені підстави та обставини свідчать про поважність причин пропуску строку для подання касаційної скарги.

З огляду на викладене, клопотання АТ «Українська залізниця» про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК Українивстановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

22 вересня 2023 року АТ «Українська залізниця» засобами поштового зв`язку направило до Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2023 року.

Статтею 354 ЦПК Українипередбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 357 ЦПК Україниапеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпровської області від 17 травня 2023 року залишено без руху та надано строк, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для усунення зазначених судом недоліків, а саме, запропоновано подати обґрунтовану заяву (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження та належні докази (документи) на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

На виконання вимог ухвали від 25 жовтня 2023 року, АТ «Українська залізниця», в інтересах якого діє адвокат Боголіп Ю. В., направило до Дніпровського апеляційного суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

АТ «Українська залізниця» просило поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2023 року посилаючись на те, що засобами електронного зв`язку копію оскаржуваного рішення товариство не отримувало, а засобами поштового зв`язку копія рішення суду першої інстанції надійшла на адресу товариства лише 29 серпня 2023 року. Зазначає, що за відсутності доказів направлення судом першої інстанції рішення на адресу місцезнаходження юридичної особи, що є учасником справи, процесуальний документ вважається неврученим у відповідності до частини шостої статті 272 ЦПК України. Крім того, товариство посилається на те, що судом першої інстанції направлено копію рішення на іншу електронну адресу, яка не є офіційною електронною адресою товариства та яка не зазначалась в позові, як електронна адреса для листування. Також товариство, як на підставу пропуску строку на апеляційне оскарження, посилається на введення на території України воєнного стану.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ «Українська залізниця» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпровської області від 17 травня 2023 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що копію повного тексту рішення суду першої інстанції направлено 17 травня 2023 року на електронну адресу, зазначену АТ «Українська залізниця» в процесуальних документах, та отримано товариством в цей же день, що підтверджується довідкою суду першої інстанції про доставку електронного листа. Отже твердження АТ «Українська залізниця» про те, що оскаржуване рішення на електронну адресу товариства не надходило спростовується доказами, що наявні в матеріалах справи. А посилання товариства на введення на території України воєнного стану не є безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження. Оскільки наведені АТ «Українська залізниця» підстави поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року АТ «Українська залізниця» оскаржило в касаційному порядку.

Подана АТ «Українська залізниця» касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції зобов`язаний буд надсилати рішення у справі в паперовій формі та не мав права використовувати електронну адресу товариства.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина п`ята статті 14 ЦПК України).

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в обов`язковому порядку.

Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в добровільному порядку (частина шоста статті 14 ЦПК України).

Зміст вказаної процесуальної норми свідчить про те, що для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Разом з тим, що якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник справи бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні цього суду у справі "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07 липня 1989 року).

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 13 квітня 2023 року у справі № 947/26777/19 (провадження № 61-9161св22), від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18

(провадження № 61-8101св22), від 30 листопада 2022 року

у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22), від 30 листопада 2022 року у справі № 725/486/22 (провадження № 61-7107 св22),

від 28 червня 2023 року у справі № 757/48467/21

(провадження № 61-10924св22).

У справі, що переглядається, суд апеляційної інстанції встановив, що копія рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпровської області від 17 травня 2023 року була направлена в електронному вигляді на електронну адресу АТ «Українська залізниця», та в цей же день була отримана товариством, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Зазначену електронну адресу () АТ «Українська залізниця» вказувало у своїх процесуальних документах: у позовній заяві; клопотанні про відкладення розгляду справи; апеляційній скарзі від 16 листопада 2022 року на ухвалу суду першої інстанції від 03 листопада 2022 року; заяві про усунення недоліків від 16 січня 2023 року; відповіді на відзив, а також у апеляційній скарзі на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпровської області від 17 травня 2023 року, що свідчить про те, що позивач користується вказаною електронною адресою та зазначив її для отримання кореспонденції.

Отже, твердження, викладене АТ «Українська залізниця» в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження про те, що рішення суду першої інстанції на електронну адресу не надходило спростовується доказами, що наявні в матеріалах справи.

Доводи товариства про те, що передбачений законодавством процесуальний строк на апеляційне оскарження було пропущено, у тому числі, у зв`язку із введенням воєнного стану, є необґрунтованими, оскільки саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не є безумовною підставою для поновлення строку.

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Вказаний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22.

АТ «Українська залізниця» не вказало у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження обставин, які виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили подання товариством апеляційної скарги у строк, передбачений частиною першою статті 354 ЦПК України.

Отже, встановивши, що копію рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2023 року АТ «Українська залізниця» отримало на електронну пошту 17 травня 2023 року, апеляційна скарга подана 22 вересня 2023 року, а наведені у заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Оскільки доводи та аргументи, наведені заявником у касаційній скарзі, не дають підстав для висновків про незаконність оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, а правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування, касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 390, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити акціонерному товариству «Українська залізниця», в інтересах якого діє адвокат Боголіп Юлія Володимирівна, строк на касаційне оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Українська залізниця», в інтересах якого діє адвокат Боголіп Юлія Володимирівна, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року у справі за позовом акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

А. С. Олійник

І. М. Фаловська