Номер провадження: 22-ц/813/4708/24
Справа № 509/146/22
Головуючий у першій інстанції Козирський Є.С.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

29.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Громіка Р.Д., розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 грудня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за договором позики, визнання договору дарування недійсним, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, припинення права власності,

встановив:

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 грудня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за договором позики, визнання договору дарування недійсним, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, припинення права власності задоволено.

Не погодившись з вищезазначеним судовим рішенням, 13 березня 2024 року адвокат Онощенко К.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст оскаржуваного судового рішення складено 12 грудня 2023 року, а апеляційну скаргу подано 13 березня 2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Разом з апеляційною скаргою скаржником подано клопотання про поновлення строку на звернення до суду з апеляційною скаргою, у якому скаржник просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 грудня 2023 року та поновити строк на звернення до Одеського апеляційного суду з даною апеляційною скаргою.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що повний текст оскаржуваного рішення скаржник отримав 12 грудня 2023 року, на підтвердження чого надано витяг з електронної пошти представника. Не погоджуючись з ухваленим рішенням відповідач звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою, яку було направлено до суду службою кур`єрської доставки, що підтверджується накладною ПН №1405 від 12 січня 2024 року. Представник відповідача 11 березня 2024 року особисто отримала ухвалу Одеського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 грудня 2023 року повернено скаржниці. Також скаржник надає квитанцію до прибуткового касового ордеру №189 від 12 січня 2024 року, яка видана на підставі кур`єрської накладної №1405 від 12.01.2024 року, що свідчить про проведення оплати за відповідну кур`єрську доставку 12 січня 2024 року. Крім того скаржник зазначає, що у розділі «Мої справи» в електронному кабінеті представника відсутня ухвала Одеського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року, на підтвердження чого надано відповідний витяг.

Судом встановлено, що 23 січня 2024 року до Одеського апеляційного суду від ОСОБА_5 вперше надійшла апеляційна скарга на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 грудня 2023 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник-адвокат Онощенко К.В. на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 грудня 2023 року залишено без руху, запропонувавши усунути недоліки апеляційної скарги, а саме подати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням причин його пропуску та з надати відповідні докази, та сплати судовий збір, і надати Одеському апеляційному суду документ, що підтверджує його сплату, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник-адвокат Онощенко К.В. на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 грудня 2023 року повернено скаржниці.

13 березня 2024 року до Одеського апеляційного суду через «Електронний суд» адвокат Онищенко К.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , повторно подала апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вказані обставини, в даній справі встановленню підлягає поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження при первинному подані апеляційної скарги.

Так, по-перше, в матеріалах справи наявна довідка про доставку електронного документу, відповідно до якої на електронну скриньку адвоката Онощенко К.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , 12 грудня 2023 року доставлено оскаржуване рішення (т.2 а.с.254, т.3 а.с.9).

Так, враховуючи положення ч. 2 ст. 354 ЦПК України, останнім днем подання апеляційної скарги у даному випадку є 11 січня 2024 року, проте вперше апеляційну скаргу було надіслано засобами поштового зв`язку 12 січня 2024 року, тобто з пропуском процесуального строку, більше того сама апеляційна скарга датована 12 січня 2024 року.

Жодних доводів на підтвердження поважності подання апеляційної скарги після 11 січня 2024 року, скаржником не зазначено.

По-друге, до першої апеляційної скарги додано накладну кур`єрської служби доставки ПН№1405, відповідно до якої 12 січня 2024 року о 11:36 год., неідентифікованою службою доставки здійснено відправлення пакету з такими реквізитами: відправник адвокат Онощенко Катерина Віталіївна, адреса: м. Одеса, вул. Гоголя, 19, одержувач: Одеський апеляційний суд, адреса: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 24 А, опис вкладеного: апеляційна скарга з додатками по справі №509/146/22.

З накладної ПН№1405 кур`єрської служби доставки убачається, що на описі вкладення відсутній відбиток календарного штемпеля, що суперечить положенням п. 58 Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 р. № 1071). Щодо накладної, то вона також не містить відбитка календарного штемпеля та відомостей про факт і дату оплати відповідних послуг та не мітить назви служби доставки.

Серед іншого слід зазначити, що належними та допустимими доказами підтвердження дати отримання / відправлення поштового відправлення є поштовий конверт із зазначенням ідентифікатора поштових відправлень, згідно якого було б можливо перевірити дату отримання та відправлення кореспонденції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про поштовий зв`язок" поштовий зв`язок - це приймання, обробка, перевезення та доставка (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій. Оператор поштового зв`язку (оператор) - це суб`єкт підприємницької діяльності, який в установленому законодавством порядку надає послуги поштового зв`язку.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про поштовий зв`язок" оператори надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку. Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості. У договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

Пунктом 2 Правил визначено, що просте поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється / вручається без розписки; реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку; рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист (рекомендований лист), поштова картка, бандероль, відправлення для сліпих, дрібний пакет, мішок "M", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення.

Розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Відповідно до абзацу 2 пункту 3 розділу II Положення у разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

Таким чином, додана до першої апеляційної скарги накладна кур`єрської служби доставки №1405, не містить відбитку печатки служби доставки, що перешкоджає її ідентифікувати з метою перевірки на предмет наявності повноважень у служби доставки щодо надання послуг зі здійснення поштово-кур`єрської діяльності, а саме щодо її внесення до Єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку, та видання відповідного дозволу Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що надана накладна служби кур`єрської доставки без належного її заповнення (відсутність відбитку печатки служби кур`єрської доставки, відбитку календарного штемпелю та ідентифікатора поштових відправлень) не може вважатися належним доказом подання апеляційної скарги, відповідно не є належним доказом на підтвердження дати надіслання апеляційної скарги вперше саме 12 січня 2024 року.

По-третє, скаржником до вдруге наданої апеляційної скарги додано копію квитанції до прибуткового касового ордеру №189 від 12 січня 2024 року, відповідно до якого ТОВ «Двадцять п`ять годин» прийняли від адвоката Онощенко К.В., на підставі кур`єрської накладної №1405 від 12 січня 2024 року сто п`ятдесят гривень. Дана квитанція підписана лише касиром та скріплена печаткою підприємства.

Так, відповідно до абз. 1, 2 п. 25 розділу ІІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148, приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером (додаток 2), підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником установи/підприємства. До прибуткових касових ордерів можуть додаватися документи, які є підставою для їх складання.

Про приймання установами/підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера), підписана головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником, підпис яких може бути засвідчений відбитком печатки цієї/цього установи/підприємства. Використання печатки установою/підприємством не є обов`язковим.

Проте, надана квитанція до прибуткового касового ордера не підписана головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником, а підписана лише касиром та в ній не зазначено прізвище особи, відповідальної за здійснення зазначеної операції і правильність її оформлення, тому надана копія квитанції не відповідає вимогам частини 2 статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», що спричиняє втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

У відповідності до пункту 1 Правил надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, визначено, що просте поштове відправлення це поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється/вручається без розписки; реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку; рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист (рекомендований лист), поштова картка, бандероль, відправлення для сліпих, дрібний пакет, мішок "M", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення.

Розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Водночас з урахуванням наведених вище зауважень слідує, що надана копія квитанції до прибуткового касового ордера №189 від 12 січня 2024 року , не відповідає Положенню про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13.

Отже надана скаржником квитанція до прибуткового касового ордера №189 від 12 січня 2024 року не можна вважати достатнім, допустимим та достовірним доказом направлення апеляційної скарги саме 12 січня 2024 року.

Крім того, в накладній ПН№1405 кур`єрської служби доставки у графі «послуги оплачуються» проставлена відмітка «відправником» «б/нал», тобто послуги кур`єрської служби доставки оплачені позивачем у безготівковий спосіб, у зв`язку із чим для усунення сумнівів у достовірності наданого до суду доказу скаржнику належить надати до суду доказ здійснення 12 січня 2024 року грошового переказу на користь кур`єрської служби доставки за оплату послуг кур`єрської доставки, або надати інший розрахунковий документ (квитанція, чек, платіжне доручення тощо), який би підтверджував зазначений факт. У разі його втрати - надати суду дублікат розрахункового документу чи виписку з банківського / карткового рахунку.

По-четверте, згідно даних Єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку, станом на 15.06.21 за адресою: 65020, Одеська область, м. Одеса, вул. Тираспольська, б. 27/29, офіс 407 зареєстроване Товариство з обмеженою відповідальністю "Двадцять п`ять годин" (37585398) (рішення НКРЗІ про внесення інформації до реєстру № 460 від 01.12.2020). Однак на наданій скаржником до суду накладній ПН№1405 кур`єрської служби доставки відсутні будь-які відмітки вказаного оператора поштового зв`язку.

Обираючи стандарт доказування, який має використовуватися, слід віддати перевагу стандарту «поза розумним сумнівом» перед стандартом «баланс ймовірностей». Це означає, що в достовірності факту не повинно залишитися розумних сумнівів. Це не означає, що у його достовірності взагалі немає сумнівів, але означає, що всі альтернативні можливості пояснення наданих доказів є надмірно малоймовірними.

Такий підхід узгоджується із судовою практикою Європейського суду з прав людини. Так, у параграфі 55 рішення Європейського суду з прав людини від 15 лютого 2012 року у справі «Гриненко проти України» зазначається, що при оцінці доказів Європейський суд зазвичай застосовує стандарт доведення «поза всяким розумним сумнівом». Однак доведення повинно будуватися на сукупності досить надійних, чітких і послідовних припущень або аналогічних неспростовних презумпцій фактів.

Таким чином, скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження дати відправлення скаржником матеріалів апеляційної скарги саме 12 січня 2024 року.

Зазначений підхід оцінки належного відправлення матеріалів касаційної скарги відповідає практиці Верховного Суду, яка є сталою, зокрема у постанові від 22 лютого 2022 року у справі № 420/254/20, в ухвалах від 16 червня 2023 року у справі №910/17544/20 та від 20 вересня 2023 року у справі № 916/1746/22, від 20 грудня 2023 року у справі № 617/1395/20, від 04 березня 2024 року у справі №753/23196/21.

Враховуючи вищевикладене, викладені причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнанні апеляційним судом неповажними.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без руху, скаржнику пропонується усунути наведені недоліки, в строк, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення скаржнику копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме: подати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, де вказати інші підстави для поновлення строків та надати інші докази поважності пропуску строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 грудня 2023 року залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення зазначених недоліків, але не більше 10-ти днів з дня вручення скаржнику копії ухвали суду.

У наслідок невиконання цієї ухвали суду у зазначений строк, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік