Провадження № 2/317/18/2024
Справа № 317/1531/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мінгазова Р.В.,

при секретарі Демко К.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представників відповідачів ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна та зміну порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна та зміну порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач мешкаючи за адресою АДРЕСА_1 у січні 2008 року познайомилась з ОСОБА_7 та між ними виникли стосунки в результаті яких у липні 2008 року ОСОБА_7 запропонував позивачці стати його дружиною та переїхати до нього. З того часу вони почали мешкати разом однією сім`єю у АДРЕСА_2 . Після початку спільного проживання позивач з ОСОБА_7 почали разом їздити на відпочинок, а саме: 26.07.2008 разом їздили до м. Санкт-Петербург; 04.10.2008 разом з ОСОБА_7 та подругою позивачки їздили до АР Крим; 28.11.2008 разом з ОСОБА_7 їздили до Єгипту та Ізраїлю . На початку травня 2009 року почались приготування до весілля сина позивачки, ОСОБА_10 . ОСОБА_7 приймав безпосередню участь у підготовці весілля як матеріально так і морально, допомагаючи позивачці.

За час спільного проживання позивачки разом з ОСОБА_7 , вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, побутові проблеми та спільно відпочивали. Фактично ОСОБА_7 називав позивачку дружиною, та навпаки позивачка називала ОСОБА_7 чоловіком. Однак сторони не зареєстрували шлюбні відносини у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 стверджує, що за час спільного проживання ними набуте рухоме та нерухоме майно, а саме: автомобіль, меблі, побутова техніка, земельна ділянка, які придбавались за спільні кошти позивачки та ОСОБА_7 та в інтересах сім`ї.

За 14 років спільного життя позивачка разом з ОСОБА_7 доклала зусиль та поміняла кухню ДСП на натуральне дерево, у вітальню встановила шафу купе, тумбочку під акваріум із натурального дерева, поставила систему зворотного осмосу очистки води з помпою, пошила гардини та штори в спальню, зал, кухню, купила меблі у спальню та матрац ОСОБА_11 . М`які меблі у вітальню із натуральної шкіри, вітрину для посуду та журнальний стіл. На кухні поміняла карниз з алюмінієвого на дерев`яний. Поміняла люстри в залі та спальні на кришталеві, виробництва Чехії. Із побутової техніки купили духову шафу, варочну поверхню, хлібопічку, блендер, кавомашину, мультиварку, електроблинницю, паровий утюг.

Грошові кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_7 заробляли разом та 26.08.2008 придбали автомобіль КІА Sportege у кредит. 17.09.2009 позивачка надала кошти ОСОБА_7 для остаточного погашення кредиту, оскільки на той момент працювала лише вона.

04.08.2015 ОСОБА_7 та ОСОБА_1 придбали земельну ділянку загальною площею 0,2362 гектара, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 .

07.06.2018 в інтересах сім`ї ОСОБА_1 було укладено договір на поставку автомобіля з ФОП ОСОБА_13 .

27.11.2018 було доставлено замовлений автомобіль Mazda 3 та зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 .

Крім того, перелічене вище майно, побутові речі, меблі та техніка придбані за час фактичних шлюбних відносин, а відтак позивач вважає що має право на половину цього майна. А враховуючи його неподільність без втрати цільового призначення вважає за необхідне розділити його з врахуванням загальної вартості майна у 235 130,00 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер у лікарні.

16.05.2022 відповідач ОСОБА_3 дочка ОСОБА_7 , разом зі своїм чоловіком та дочкою, а також матір`ю ОСОБА_7 зламали замки у квартирі АДРЕСА_4 , та фактично силоміць вигнали позивачку. При цьому навіть не дали змоги зібрати особисті речі.

З огляду на вищевикладене позивачка просила суд встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_7 , як чоловіка та жінки без офіційної реєстрації шлюбу, в період з липня 2008 року до 07 березня 2022 року. Визнати земельну ділянку (цільове призначення прибудинкова територія) кадастровий номер :07:001:1249, площею 0,2362 га, яка розташована: АДРЕСА_3 ; автомобіль Mazda 3, 2016 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ; автомобіль КІА SPORT AGE, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 ; мультиварку, хлібопіч, кавоварку, духову шафу, штори (на трьох вікнах), тумбочку, дві люстри, вітрину для посуду, журнальний стіл, матрац, меблі спальної, м`які шкіряні меблі, варочну поверхню, шафу купе, кухню, які знаходяться у квартирі АДРЕСА_4 - спільним сумісним майном, набутим ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , в період проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без офіційної реєстрації шлюбу, в період з липня 2008 року до 07 березня 2022 року. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки (цільове призначення прибудинкова територія) кадастровий номер :07:001:1249, площею 0,2362 га, яка розташована: АДРЕСА_3 ; 1/2 частину автомобілю Mazda 3, 2016 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_5 ; 1/2 частину автомобілю КІА SPORTAGE, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 ; мультиварку, хлібопіч, кавоварку, духову шафу, штори (на трьох вікнах), тумбочку, дві люстри, вітрину для посуду, журнальний стіл, матрац. Визнати за ОСОБА_1 право спадкування разом із спадкоємцями першої черги спадкування, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .

Ухвалою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 30.08.2022 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_3 в особі свого представника - адвоката Слєсаря О.В. подала до суду відзив на позовну заяву в якому проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі та зазначила, що все спірне майно, придбано ОСОБА_7 за його кошти та є його особистою власністю. Так, позивач просить визнати за нею право власності на частину автомобіля KIA SPORTAGE, 2008 року випуску, днз НОМЕР_3 . При цьому позивач зазначає, що автомобіль вона придбала разом з ОСОБА_7 26.08.2008. Проте станом на 26.08.2008р. ОСОБА_7 перебував в шлюбі із ОСОБА_15 . Шлюб між ними було розірвано 20.01.2009 Орджонікідзевським відділом РАЦС Запорізького МУЮ, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Із доданих до позовної заяви копій квитанцій вбачається, що погашення боргу за кредитним договором від 28.08.2008р. здійснив сам ОСОБА_7 . В договорі купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2362 га, розташованої в АДРЕСА_3 , від 04.08.2015р., посвідченому приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М. та зареєстрованому за № 4374, в п. 11 ОСОБА_7 як покупець підтвердив, що він в шлюбі не перебуває та придбаває земельну ділянку за особисті кошти. Позивач просить визнати за нею право власності на частину автомобіля Mazda 3, 2016 року випуску, д.н.з НОМЕР_6 . Вказаний автомобіль був придбаний ОСОБА_7 за власні кошти та в особисту власність. В шлюбних відносинах на час придбання автомобіля він не перебував. Побутова техніка, меблі, предмети обстановки, які знаходяться в квартирі АДРЕСА_4 і які є предметом позову, також є особистою власністю ОСОБА_7 і позивач не має жодного стосунку до їх придбання.

Також відповідач стверджує, що ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , за життя він не перебував у безпорадному стані, зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, не потребував стороннього догляду, допомоги та піклування. Він був працездатною людиною, яка вела повноцінне життя та забезпечувала себе матеріально. В період з 21.07.2010 по 23.01.2020 він працював фахівцем 1 категорії відділу внутрішньої безпеки служби економічної безпеки ПрАТ «Дніпроспецсталь». Крім того, як пенсіонер МВС отримував пенсію. Смерть ОСОБА_7 настала раптово, внаслідок коронавірусної інфекції COVID-19. Причиною смерті є гостра респіраторна недостатність, позагоспітальна пневмонія, коронавірусна хвороба. За час перебування ОСОБА_7 в лікарні з 20.02.2022 по 07.03.2022 ОСОБА_3 постійно відвідувала батька, придбавала необхідні медикаменти. Поховання батька також здійснила ОСОБА_3 .

За таких обставин умови, передбачені ст. 1259 ч. 2 ЦК України в даному випадку відсутні, а тому підстав для застосування наслідків, передбачених цією нормою, стосовно ОСОБА_1 немає.

Відповідач ОСОБА_6 в особі представника адвоката Аворник Л.В. також подала до суду відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечувала в повному обсязі та зазначила про те, що вона підтримує доводи викладені у відзиві ОСОБА_3 , на її думку позов є безпідставним, оскільки доводи якими він обґрунтований є надуманими, у зв`язку з чим у задоволенні позову просила відмовити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не скористались своїм правом подати до суду відповідь на відзив.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 17.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали в повному обсязі та просили задовольнити з підстав викладених у ньому.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували з підстави викладених у відзиві.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, однак її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі з підстав викладених у відзиві.

В ході розгляду справи, за клопотанням сторін були допитані свідки.

За клопотанням позивача були допитані наступні свідки:

Свідок ОСОБА_16 суду повідомив, що він є товаришем ОСОБА_7 , та знав його з 1996 року. Також свідок знайомий за ОСОБА_1 , з якою свідок познайомився тоді, коли ОСОБА_7 та ОСОБА_1 разом приїжджали до свідка ремонтувати авто, це було приблизно у 2017 році. Також свідок повідомив, що ОСОБА_7 приїжджав на KIA Sportage та Mazda3, при цьому KIA належить ОСОБА_7 давно, а Mazda3 купили 4 роки назад. На Mazda3 здебільшого їздила ОСОБА_1 , інколи ОСОБА_7 , або вони їздили разом. За ремонт та запчастини розраховувались як ОСОБА_7 так і ОСОБА_1 . Автомобіль KIA привозив лише ОСОБА_7 . Ремонтом автомобілів свідок займається не офіційно, це його підробіток.

Свідок ОСОБА_20 суду повідомила, що вона є подругою ОСОБА_1 , та знайома з нею більше 40 років, вони разом працювали в парторзі Шевченківського району. З ОСОБА_7 познайомилась в кінці травня 2008 року, їх познайомила ОСОБА_1 . У жовтні 2008 року їздили разом до Криму, до колишнього чоловіка свідка. ОСОБА_7 та ОСОБА_1 свідок сприймала як пару, вони почали мешкати разом. До Криму їздили на автомобілі ОСОБА_1 - Nissan , керували по черзі ОСОБА_1 або ОСОБА_7 . У квартирі ОСОБА_7 свідок ніколи не була, про те, що вони мешкали разом з ОСОБА_1 знає зі слів останньої. Чому вони не уклали шлюб свідку не відомо. Відповідаючи на питання учасників судового розгляду свідок повідомила, що їй не відомо, чи перебував ОСОБА_7 у шлюбі, а так само чи перебувала у шлюбі ОСОБА_1 , та з ким вона мешкала у 2008 році. Також свідку невідомо де саме була зареєстрована ОСОБА_1 . Після 2008 року свідок разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_7 їздили лише в межах м. Запоріжжя.

Свідок ОСОБА_22 суду повідомила, що вона є подругою ОСОБА_1 , та знайома з нею з кінця 90-х років. З ОСОБА_7 свідок познайомилась у 2008 році, після того, як ОСОБА_1 повідомила свідку, що вона переїжджає мешкати до її району. З ОСОБА_7 свідок познайомилась у себе вдома, коли вони прийшли разом з ОСОБА_1 , та вона представила його як свого чоловіка. Свідок мешкає в будинку поряд з автомобільною стоянкою, та вона інколи бачила ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , які ходили за автівками. У ОСОБА_7 був KIA , а у ОСОБА_1 Nissan , потім у ОСОБА_1 з`явилась Mazda . Також свідок повідомила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 мешкали в квартирі у останнього по АДРЕСА_5 як одна сім`я, однак свідку не відомо, чи зареєстрували вони офіційний шлюб.

Свідок ОСОБА_26 суду повідомив, що він є товаришем ОСОБА_1 , та працював разом з ОСОБА_7 в Орджонікідзевському РВ м. Запоріжжя, а після звільнення з лав МВС ОСОБА_7 приїжджав до свідка, коли той працював у страховій компанії, з метою страхування належного йому автомобіля. Також свідок повідомив, що ОСОБА_7 їздив на автомобілі KIA, а також про те, що він придбав земельну ділянку у Запорізькому районі Запорізької області. Відповідаючи на питання учасників судового розгляду свідок повідомив, що з ОСОБА_1 він познайомився приблизно у 2008-2009 році, коли ОСОБА_7 приїздив до нього страхувати автомобіль KIA, яка належала йому, при цьому хто саме оплачував страховку свідок не пам`ятає. ОСОБА_7 також приїздив до свідка у 2017 або 2018 році порадитись з приводу придбання земельної ділянки в с. Розумівка. Також свідок разом з ОСОБА_7 їздили до ОСОБА_1 у магазин придбавати жалюзі, при цьому ОСОБА_7 представив ОСОБА_1 як свою жінку. Крім того свідок повідомив, про те, що ОСОБА_7 був одружений кілька разів, про те, коли він розірвав останній шлюб свідку невідомо. Про спільне проживання ОСОБА_7 , та ОСОБА_1 свідку відомо лише зі слів ОСОБА_7 . Де саме мешкали ОСОБА_7 та ОСОБА_1 свідку невідомо.

Свідок ОСОБА_27 суду повідомила, що вона працювала у ОСОБА_1 в магазині 4 роки. Свідку відомо, що у 2008 році ОСОБА_1 та ОСОБА_7 познайомились та почали спілкуватись. ОСОБА_7 зустрічав ОСОБА_1 з роботи, та вони дуже швидко почали мешкати разом. ОСОБА_7 допомагав їй у магазині, вони разом часто їздили на відпочинок. Свідок працювала в магазині до 2010 року, а потім просто інколи зустрічалась з ОСОБА_1 . Відповідаючи на питання учасників судового розгляду свідок зазначила, що з ОСОБА_7 її не знайомили, вона просто бачила його неодноразово в магазині. ОСОБА_1 їздила на автомобілі Nissan Qashqai, а потім почала їздити на автомобілі Mazda. У ОСОБА_1 було своє житло. В дому у ОСОБА_1 свідок не була. ОСОБА_1 була директором магазину, а свідок продавцем. Після звільнення свідок бачилась з ОСОБА_1 кілька разів, а також спілкувалась телефоном, однак не часто.

Свідок ОСОБА_28 суду повідомила, що вона працює охоронцем на стоянці автомобілів та знайома з ОСОБА_1 , яка ставить свій автомобіль на вказаній стоянці. Суду повідомила, що на стоянці працює з 2020 року, з того часу вона бачила ОСОБА_1 та ОСОБА_7 які залишали свої автомобілі на стоянці, свідок вважала їх чоловіком та жінкою, оскільки вони часто ходили разом. Відповідаючи на питання учасників удового розгляду повідомила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 мешкали разом в будинку, який розташовувався навпроти стоянки. У ОСОБА_7 був чорний джип, а ОСОБА_1 темна Мазда . Свідку відомо, що ОСОБА_7 та ОСОБА_31 разом їздили на відпочинок оскільки попереджали про тривалу відсутність. Облік транспортних засобів на стоянці здійснюється за журналом. У ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було одне пракомісце.

Свідок ОСОБА_32 суду повідомив, що він є сусідом ОСОБА_1 по двору, а також він знайомий з ОСОБА_7 , вони разом працювали у УБОЗ з 1990-х років, та мали добрі стосунки, інколи спілкувались. Свідок повідомив, що приблизно у 2002 році ОСОБА_7 вийшов на пенсію. Особисто свідок з ОСОБА_1 знайомий біля 10 років, з нею свідка познайомив ОСОБА_7 , так як вони мешкали поряд, то свідок бачив їх разом. Також свідок інколи заходив у гості до ОСОБА_7 та бачив у нього в квартирі ОСОБА_1 , та він вважав, що ОСОБА_7 та ОСОБА_1 мешкали разом. Також свідку відомо, що за час їхнього спільного проживання, вони придбали автомобіль Мазда, яким кермувала ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_36 суду повідомила, що вона є подругою ОСОБА_7 , та ОСОБА_1 , а також працює медичною сестрою у 9-ій міській лікарні. З ОСОБА_7 познайомилась біля 10 років назад, він лікувався у її чоловіка, який працює лікарем. Вони товаришували сім`ями, інколи заїжджали до ОСОБА_7 у гості на каву та робили йому уколи, десь 4-6 разів на рік. Суду свідок повідомив, що на її переконання ОСОБА_7 та ОСОБА_1 мешкали разом однією сім`єю, як чоловік та жінка. Також свідок повідомив, що вони разом, сім`ями відпочивали у Кирилівці .

Свідок ОСОБА_38 суду повідомив, що він працює адвокатом, та був другом ОСОБА_7 , вони раніше разом працювали у УБОЗ з 1995 року. ОСОБА_7 звільнився десь у 2000-2001 році, а свідок у 2005 році. На початку літа 2012 року ОСОБА_7 разом з ОСОБА_1 підвозили його на автомобілі, при цьому ОСОБА_7 представив свідку ОСОБА_1 як жінку з якою він разом мешкає. Також свідок повідомив, що 1-2 рази на місць він з ОСОБА_7 разом їздили на риболовлю. У 2007-2008 році свідок також бачив ОСОБА_1 , коли вони разом з ОСОБА_7 приїжджали до нього до Енергодару , бо у неї була справа у Кам`янсько-Дніпровському районному суді. Свідок часто бував в гостях у ОСОБА_7 та бачив, що разом з ним у вказаній квартирі мешкала ОСОБА_1 , оскільки там були її речі.

За клопотанням відповідачів також були допитані наступні свідки:

Свідок ОСОБА_40 суду повідомив, що він був колегою ОСОБА_7 з 1988 році працював з ним у 101 колонії, після цього продовжив працювати в органах МВС, а після звільнення працював на Дніпроспецсталі разом з ОСОБА_7 , починаючи з 2010 року. Інколи бував в гостях у ОСОБА_7 , зокрема 1 раз після 2008 року, та декілька разів після 2010 року. Завжди бачив ОСОБА_7 одного, інших осіб поряд з ним не бачив. Зокрема свідок не бачив ознак того, що разом з ОСОБА_7 мешкає жінка. Одного разу дійсно ОСОБА_7 повідомив свідку, що він зустрічається з жінкою. Також свідок повідомив, що ОСОБА_7 був двічі одружений. На питання учасників судового розгляду свідок повідомив, що він був у гостях у ОСОБА_7 з 2013 року по 2019 рік 3 чи 4 рази, в останнє був у 2019 році, це було вдень, у робочий час.

Свідок ОСОБА_41 суду повідомив, що він є колегою ОСОБА_7 та працював разом з ним в УБОЗ з 1995 року по 2000 рік, вони 4 роки сиділи в одному кабінеті. Охарактеризував ОСОБА_7 як порядну людину, не зловживає спиртним. Після звільнення у 2000 році свідок часто спілкувався з ОСОБА_7 , телефоном, біля 8 разів був у гостях. У ОСОБА_7 були стосунки з жінками, однак свідок спілкувався з його колишньою дружиною на ім`я ОСОБА_15 . За час перебування в квартирі ОСОБА_7 свідок інших осіб там ніколи не бачив. Відповідаючи на питання учасників судового розгляду свідок зазначив, що з 2008 року по час смерті ОСОБА_7 вони спілкувались хоча б 1 раз на місяць телефоном. 1 раз на кілька місяців разом їздили на риболовлю. Про те, що ОСОБА_7 розлучився він свідку не казав. Після розлучення ОСОБА_7 мав стосунки з якоюсь жінкою, однак він не казав, що хоче одружитись. Коли свідок приходив до ОСОБА_7 у гості, то той йому казав, що до нього приходить жінка яка у нього прибирає. Сторонніх (зокрема жіночих) речей в квартирі ОСОБА_7 свідок не бачив. Він частіше розповідав про доньку, онуків та матір. ОСОБА_1 свідок бачив кілька разів, один раз випадково у місті, а інший раз на похоронах ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_15 суду повідомила, що вона є колишньою дружиною ОСОБА_7 та вони перебували у шлюбі з 1994 року по 2009 рік. Мешкали вони за місцем реєстрації свідка по АДРЕСА_6 , а потім по АДРЕСА_5 вони ремонтували у двох з померлим, придбавали техніку, меблі, диван, крісла, купували шафу. Також вони придбали кухню та шкіряні меблі у кімнату. У них був автомобіль батьків свідка, та їм залишився також гараж. Після переїзд у квартиру на АДРЕСА_5 , ОСОБА_7 продав автомобіль батька свідка, та купив нову KIA чорного кольору. Вони з ОСОБА_7 розлучились у січні 2009 року, а фактично роз`їхались через 3-4 місця після розлучення. Після роз`їзду свідок інколи спілкувалась з ОСОБА_7 , він їй про нову сім`ю не розповідав, а навпаки пропонував зійтися. На питання учасників судового розгляду свідок повідомила, що стосунки з ОСОБА_7 у них погіршились на початку 2008 року. Ювілей ОСОБА_7 (50 років) вони святкували вдома. Свідку невідомо нічного з приводу того, що ОСОБА_7 їздив до Санкт-Петербургу, однак він часто їздив у відрядження, куди саме свідку не відомо.

Свідок ОСОБА_43 суду повідомила, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_7 . На питання учасників судового розгляду повідомила, що мати ОСОБА_7 - відповідач по справі та її батько рідні брат та сестра. ОСОБА_7 був офіційно одружений 2 рази. З другою жінкою розлучився на початку року, у січні або лютому, однак якого саме року свідок не пам`ятає. Свідок часто бувала в гостях у ОСОБА_7 та ніяких жінок вона в його квартирі не бачила, однак у нього завжди було чисто. Всі свої побутові проблеми ОСОБА_7 вирішував сам, разом з матір`ю займався консервацією. Після розірвання шлюбу з останньою жінкою ми до нього на святкування дня народження не приїжджали. Також повідомила, що ОСОБА_1 вона ніколи не бачила. Після придбання квартири ОСОБА_7 та ОСОБА_15 разом робили в ній ремонт та придбавали меблі і техніку. Свою стару кухню вони віддали свідку.

Свідок ОСОБА_44 суду повідомив, що він працює на Дніпроспецсталі в.о. голи відділу безпеки. З ОСОБА_7 він був знайомий з 1999 року, оскільки разом працювали в органах МВС. Після звільнення ОСОБА_7 вони продовжили спілкування, а з 2010 року знову почали разом працювати на ДСС? куди свідок допоміг працевлаштувати ОСОБА_7 , та працювали разом до 2020 року. За час спільної роботи на ДСС свідку стали відомі деякі подробиці життя ОСОБА_7 , крім того, свідок на виконання своїх посадових обов`язків проводив перевірку ОСОБА_7 , перед його працевлаштуванням на підприємство. Свідок зазначив про те, що йому не відомо щоб ОСОБА_7 мав співмешканку, крім того під час працевлаштування ОСОБА_7 заповнював анкету в якій повідомив про те, що він був неодружений (розведений). ОСОБА_7 мешкав у квартирі по АДРЕСА_5 . Свідок неодноразово бував у гостях та вважав, що ОСОБА_7 мешкав один, однак любив щоб у квартирі було чисто. Також свідок повідомив про те, що ОСОБА_7 мав автомобіль КІА, який він придбав у кредит, якій погасив у 2010 році. Відповідаючи на питання учасників судового розгляду свідок зазначив, що ОСОБА_1 він не знає, та вперше бачить її у залі судового засідання. Жінок у квартирі ОСОБА_7 він ніколи не бачив. У квартирі ОСОБА_7 свідок бував часто, так як у його квартирі вони з міркувань безпеки, встановили спеціальний сейф, в якому зберігали частину робочих документів. Про автомобіль Мазда свідок нічого повідомити не може, оскільки ніколи цього автомобілю у ОСОБА_7 не бачив.

Також в ході розгляду справи були досліджені письмові докази надані позивачем, а саме:

-копію паспортів для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_7 з відміткою держави Єгипет, та про перетин кордону з державою Ізраїлем 28.11.2008 (т. 1 а.с. 8-9);

-фотознімки на яких зображений ОСОБА_7 та ОСОБА_1 у різних містах в ході спільного відпочинку та на весіллі (т. 1 а.с. 10-16);

-акт про фактичне проживання від 21.05.2022 складений ОСОБА_45 та ОСОБА_46 , в якому зазначено, що ОСОБА_1 фактично мешкала з ОСОБА_7 з липня 2008 року по 16.05.2022 за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с 17);

-довідку ФОП ОСОБА_47 відповідно до якої надано підтвердження про те, що ОСОБА_1 з липня 2008 року по 2014 рік залишала свої транспортні засоби на території охоронюваної стоянки (т.1 а.с. 18);

-довідку ТОВ «Прогрес Консалтінг» про те, що ОСОБА_1 користувалась послугами охоронюваної стоянки з 2014 року по травень 2022 року за адресою: АДРЕСА_7 (т. 1 а.с. 19);

-копію декларації № 0001-52Н2-А700 про вибір лікаря на ім`я ОСОБА_7 , де в якості довіреної особи вказана ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 20);

-копію декларації № 0001-К122-А700 про вибір лікаря на ім`я ОСОБА_1 , де в якості довіреної особи вказаний ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 21);

-довідка КНП «Міська лікарня № 6» ЗМР від 08.06.2022 № 0583-01-07з в якій зазначено, що в медичній картці стаціонарного хворого ОСОБА_7 контактною особою вказана ОСОБА_1 (тел. НОМЕР_7 ). Під час перебування ОСОБА_7 у відділенні інтенсивної терапії його щодня відвідувала жінка ОСОБА_1 та приносила деякі лікарські засоби та вироби медичного призначення (т. 1 а.с. 22);

-копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобі на ім`я ОСОБА_7 , відповідно до якого він був власником автомобілю KIA SPORTAGE 2008 року, чорного кольору, дата реєстрації права 26.08.2008 (т. 1 а.с. 23);

-копію кредитного договору № 08-311А077-К від 28.08.2008 укладеного між АКБ СР «УКРСОБАНК» та ОСОБА_7 , відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 19281 доларів США (т.1 а.с. 24-26);

-копії квитанції про сплату коштів на погашення кредиту (т. 1 а.с. 27);

-копія трудової книжки ОСОБА_7 відповідно до якої вбачається, що він з 30.06.2009 по 31.07.2010 не був офіційно працевлаштований (т. 1 а.с. 28);

-копію договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2362 га. за адресою: АДРЕСА_3 , від 04.08.2015, відповідно до якого ОСОБА_7 , придбав вказану земельну ділянку, яка має кадастровий номер :07:001:1249 (т. 1 а.с. 29-30);

-копію договору про надання послуг від 07.06.2018 з додатками відповідно до якого ОСОБА_1 та ФЛП ОСОБА_13 домовились про організацію придбання в США автомобілю зазначеного в додатку № 1 (Mazda3) (т. 1 а.с. 31-40);

-копію довіреності від 28.07.2018 відповідно до якої ОСОБА_7 уповноважив ОСОБА_48 , ОСОБА_13 , ОСОБА_49 представляти його інтереси при вирішенні питань пов`язаних з отриманням автомобіля Mazda3 (т. 1 а.с. 41);

-копію листа від СК «Арсенал Страхування» до якого додано Договір страхування автомобілю Mazda3, відповідно до якого страхувальником є ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 42);

-лист ВП № 1 ЗРУ ГУНП в Запорізькій області від 03.06.2022 № 18аз/46/02/06-2022, відповідно до якого до поліції 16.04.2022 звернулась громадянка ОСОБА_3 з приводу конфлікту який виник між нею та громадянкою ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 44);

-копії інструкції з експлуатації матрацу та гарантійного талону кавомашини (т. 1 а.с. 45-46);

-фотографії квартири ОСОБА_7 з зображенням речей та меблів (т. 1 а.с. 47-52);

-довідку про аналітичне дослідження ринку щодо вартості земельної ділянки та двох транспортних засобів (т. 1 а.с. 53);

-фототаблиця цін на рухоме майно (меблів та техніки) з квартири ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 54-61).

Крім того в ході розгляду справи були досліджені письмові докази надані відповідачами у справі, а саме:

-копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 від 15.04.1981 відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_3 , батьком якої є ОСОБА_7 , а матір`ю ОСОБА_51 (т. 1 а.с. 91);

-копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_9 від 26.09.1998 відповідно до якого ОСОБА_52 , та ОСОБА_3 уклали шлюб, в результаті чого жінка отримала прізвище ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 92);

-копія свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_10 відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_15 уклали шлюб 13.05.1994 (т. 1 а.с. 95);

-копія свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_11 від 20.01.2009 відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_7 , та ОСОБА_15 20.01.2009 зареєстрували розірвання шлюбу, актовий запис № 8 (т. 1 а.с. 96);

-копію свідоцтва про смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_12 відповідно до якого вбачається, що смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 99);

-копії документів пов`язаних з похованням ОСОБА_7 , відповідно до яких вбачається, що похованням займалась ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 101-103);

-копії чеків та квитанції про придбання ліків та медичних препаратів (а.с. 104-106);

-фотографії на яких зображені ОСОБА_3 з донькою та ОСОБА_7 , а також ОСОБА_3 з донькою у квартирі ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 107-108);

-копію матеріалів особової справи ОСОБА_7 з ЕМЗ «Дніпроспецсталь», а саме: автобіографію в якій вказано, що ОСОБА_7 не одружений; особовий листок з обліку кадрів, де в п. 16 вказано, що ОСОБА_7 не одружений; особову картку працівника, де в п. 10 Родинний стан вказано, що ОСОБА_7 не одружений; копію трудової книжки НОМЕР_13 (т. 1 а.с. 148-160);

-довідку Головного управління пенсійного фонду України у Запорізькій області від 06.12.2022 №1475/02.31-10 про те, що ОСОБА_7 перебував на обліку пенсійного фонду та отримував пенсію за вислугу років, починаючи з січня 2008 року та по березень 2022 року її загальних розмір становив 547995,08 грн. (т. 1 а.с. 178-181);

Крім того в ході розгляду справи судом витребувано копію спадкової справи відкриту після смерті ОСОБА_7 № 45/2022, яка була розпочата приватаним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. 19.04.2022, з якої вбачається, що до нотаріальної контори звернулись із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_3 . Громадянка ОСОБА_6 відмовилась від належної спадщини на користь спадкоємця ОСОБА_3 . Також із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 210-224).

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного.

Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно із частиною першою статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Вирішуючи питання щодо правового режиму майна що належить на праві спільної сумісної власності сторонам, як жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, суди мають встановити факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясувати час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

У даній справі судом встановлено, що між позивачкою ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_7 дійсно мали місце стосунки протягом певного часу.

Зокрема суд погоджується з тим, що ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_7 разом їздили на відпочинок, та виїжджали з межі України, зокрема на відпочинок до Єгипту, на підтвердження чого позивачка надала фотокартки з яких вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 дійсно перебували разом в різний період часу та в різних місцях.

Разом з тим суд приходить до висновку про те, що факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю.

В практиці Європейського суду з прав людини трапляються рішення, в яких суд посилається на баланс вірогідностей задля оцінки обставин у справі. Так, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 р. (заява N 59166/12) Дж. К. та Інші проти Швеції (J.K. AND OTHERS v. SWEDEN) Європейський суд з прав людини наголошує, що "У країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Вирішуючи вказану справу суд констатує те, що померлий ОСОБА_7 з 13.05.1994 по 20.01.2009 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні повідомила про те, що вони з ОСОБА_7 перестали спільно мешкати через 3-4 місяці після розірвання шлюбу, що не було спростовано позивачкою.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що при застосуванні статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

У зв`язку з чим позов не може бути задоволений в частині встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_7 починаючи з липня 2008 року, оскільки на той час померлий перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_15 .

Що стосується інших доводів позову, суд прийшов до наступних висновків.

Так в якості доказів проживання однією сім`єю позивачкою надано акт про фактичне проживання від 21.05.2022 складений ОСОБА_45 та ОСОБА_46 , підписи яких посвідчено головою правління ЖБК «Дружба» Туманською Н.Б., однак особи зазначені в акті в судовому засіданні не допитувались, судом не було встановлено, чи дійсно вони здатні були встановлювати відповідні факти, та на підставі яких даних.

Окремо суд звертає увагу на те, що безпосередньо голова правління ЖБК «Дружба» Туманська Н.Б. не підтвердила жодного викладеного в акті факту, а лише засвідчили підписи свідків, які склали акт.

Що стосується довідок ФОП ОСОБА_56 та ТОВ «Прогрес Консалтінг» про надання послуг цілодобової охорони транспортних засобів, то суд критично ставиться до вказаних доказів, оскільки на переконання суду, відносини з приводу надання послуг цілодобової охорони транспортних засобів мають бути врегульовані відповідним договором, яким має бути закріплено конкретне місце на парковці, порядок розрахунків, відповідальність сторін, тощо. Однак таких договорів суду надано не було.

З наданих декларації про вибір лікаря № 0001-52Н2-А700 на ім`я ОСОБА_7 та № 001-К122-А700 на ім`я ОСОБА_1 дійсно вбачається, що позивачка та померлий вказали один одного у своїх деклараціях довіреною особою для повідомлення у разі настання екстреного випадку, однак суд звертає увагу на те, що вказані декларації були укладені лише 10.01.2020, а крім того адресою місця фактичного проживання ОСОБА_1 вказане АДРЕСА_8 , а ОСОБА_7 АДРЕСА_2 . Хоча відповідно до доводів позову, станом на 2020 рік ОСОБА_1 та ОСОБА_7 вже однозначно мешкали разом більше 10 років, однак позивачка не зазначила місце свого фактичного проживання разом з померлим.

Інші надані позивачем докази не містять більш переконливих доказів спільного проживання позивачки з померлим однією сім`єю протягом тривалого часу.

Окремо суд звертає увагу на фотографії квартири ОСОБА_7 на яких зображені меблі та побутова техніка, яку як вказує позивачка вона придбала спільно з померлим, за час їхнього спільного проживання, та констатує, що на вказаних фотографіях не зафіксовано наявність у вказаній квартирі речей які належать позивачки, або взагалі жіночих речей. Хоча, в разі дійсного проживання позивачки з померлим у вказаній квартирі з липня 2008 року, їх на переконання суду, мала бути значна кількість.

Так само дослідивши договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2362 га, розташованої в АДРЕСА_3 , від 04.08.2015, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М. та зареєстрованому за № 4374 встановлено, що в п. 11 ОСОБА_7 як покупець підтвердив, що він в шлюбі не перебуває та купує земельну ділянку за особисті кошти.

Аналогічна інформація міститься в особовій справі ОСОБА_7 у ПрАТ «Дніпроспецсталь» де він працював фахівцем 1 категорії відділу внутрішньої безпеки служби економічної безпеки, та зазначив в автобіографії та особовій картці, що у шлюбі не перебуває.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. (ст. 76 ЦПК України)

Надані позивачем докази у своїй сукупності не доводять викладених у позові обставин.

Разом з тим, суд частково погоджується з доводами позову та припускає, що дійсно в останні роки перед смертю ОСОБА_7 їхні стосунки з ОСОБА_1 мали ознаки сімейних, однак доказів того, що вони мешкали однією сім`єю в період набуття спірного майна матеріали справи не містять.

У зв`язку з викладеним підстав для застосування наслідків, передбачених ст. 74 СК України, ст. 1259 ч. 2 ЦК України до спірних правовідносин немає.

За відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, відсутні і підстави, передбачені 74 СК України вважати майно таким, що належить на праві спільної сумісної власності сторонам, як жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

Що стосується позовної вимоги про визнання за ОСОБА_1 права на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 суд також вважає, що вона не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно частини 2 статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої-п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.

На «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають так юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно зі змістом указаної норми закону при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

Матеріали справи не містять жодного доказу, що ОСОБА_7 був у безпорадному стані, крім декількох останніх днів його життя коли він знаходився в лікарні.

Смерть ОСОБА_7 настала раптово, внаслідок короновірусної інфекції COVID-19. Причиною смерті є гостра респіраторна недостатність, позагоспітальна пневмонія, короновірусна хвороба.

ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріали справи не містять доказів того, що за життя він не перебував у безпорадному стані, зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, у зв`язку з чим потребував стороннього догляду, допомоги та піклування.

Крім того, суд констатує, що позивач ОСОБА_1 , враховуючи те, що нею не доведено факту спільного проживання з померлим однією сім`єю, яка чоловіка та жінки, не належить до кола спадкоємців після смерті ОСОБА_7 , а відтак не має права на зміну порядку черговості спадкування, а відтак в цій частині позов не підлягає задоволенню.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позивачкою не доведено факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з померлим ОСОБА_7 , в період час з липня 2008 року по 07.03.2022, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Щодо позовних вимог про визнання майна спільним сумісним, набутим ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в період спільного проживання та визнання за ОСОБА_1 права власності на частину вказаного майна, то в цій частині позову також необхідно відмовити, у зв`язку з тим, що ці вимоги є похідними від вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю.

У зв`язку з викладеним, керуючись ст.ст. 2, 4, 10-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна та зміну порядку спадкування - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 22.02.2024.

Суддя Р.В. Мінгазов