Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1291/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.02.2024смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Кривенко О.В.,

за участю секретарів Маташнюк О.В., Куш О.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Прутян О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження в залі суду уточнену цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Меліоратор Агро Юг про розірвання договорів оренди земельних ділянок, відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, стягнення заборгованості, штрафних санкцій та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Меліоратор Агро Юг до ОСОБА_1 про визнанння права власності, стягнення безпідставно отриманих коштів

В С Т А Н О В И В:

07.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Меліоратор Агро Юг» про розірвання договорів оренди земельних ділянок, відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, стягнення штрафних санкцій.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про спадщину від 11.07.2018 позивачем ОСОБА_1 було отримано у спадщину від свого батька ОСОБА_3 земельну ділянку для ведення товарного селянського виробництва розміром 4.9057 га (кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0122), яка розташована в межах території Зеленоярської сільської ради, Доманівського району, Миколаївської області.

Батько позивача ОСОБА_3 , за життя, 04.04.2008 року уклав договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0122 з ТОВ «Меліоратор-Агро Юг.

02 серпня 2018 року між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ Меліоратор-Агро Юг" було укладено Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0122) з додатком.

Окрім того, 11.07.2018 року позивачем ОСОБА_1 було отримано у спадщину від батька ОСОБА_3 , яка передана була йому від його бабусі, ОСОБА_4 , земельну ділянку для ведення товарного селянського виробництва розміром 4,9056 га (кадастровий номер :01:000:0123), яка розташована в межах території Зеленоярської сільської ради, Доманівського району, Миколаївської області.

Бабуся позивача ОСОБА_4 за життя уклала договір оренди землі від 04.04.2005 р., з ТОВ «Меліоратор-Агро Юг» (кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0123).

02 серпня 2018 року між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ Меліоратор-Агро Юг було укладено Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0123).

Зазначає в позові, що відповідно до умов договорів орендна плата становить не менше 3% від грошової оцінки земельної ділянки (паю) та виплачується власнику землі у грошовій, натуральній або відробітковій формі, що дорівнює вартості зернових (пшениці, ячменю) в розмірі 3100 кг та соняшника - в розмірі 300 кг (додаток до додаткової угоди).

Позивач просить розірвати договора оренди, оскільки відповідач, починаючи з 2018 року проводить неправомірні розрахунки з позивачем, у зв`язку з чим систематично не виконує взяті на себе зобов`язання по укладених договорах щодо своєчасності їх здійснення до 31 грудня кожного року, занижує обсяги розрахунків, також просить скасувати державну реєстрацію вказаних договорів.

Крім того, у зв`язку з недотримання ТОВ Меліоратор-Агро Юг вимог пункту 6 статті 106 Земельного кодексу України та пунктів 2.1 укладених договорів, загальна площа двох ділянок, які обробляються ТОВ, скоротилася на 9256 м. кв., через використання їх іншими землекористувачами, просить зобов`язати відповідача повернути ОСОБА_1 земельні ділянки з відновленням меж та межових знаків.

Відповідач провів розрахунки зі позивачем за 2018, 2019, 2020 роки датами - 18.03.2019, 27.08.2019, 04.01.2021 в кількості 6 платежів на загальну суму 60 118,00 грн. по двом договорам (не розподіляючи суми на договори).

03.10.2022 року позивач подав уточнений позов.

Уточнивши позовні вимоги зазначає, що збільшилася сума боргу та штрафних санкцій протягом по 30.09.2022 року та утворилась заборгованість за договором оренди (кадастровий номер :01:000:0122) в розмірі 54215.70 грн та за договором оренди земельної ділянки розміром (кадастровий номер :01:000:0123) в розмірі 54215.07 грн. оскільки сплачені відповідачем суми не відповідають умовам договорів оренди землі, якими встановлено орендну плату, не відповідають ринковим цінам на пшеницю, ячмінь та соняшник.

З метою вирішення питання про повернення основного боргу та штрафних санкцій позивачем було направлено претензію від 14 вересня 2021 року до відповідача з вимогами сплатити заборгованість та відшкодувати збитки, однак відповідачем зазначені вимоги претензії не були виконані.

За невиконання та неналежне виконання умов договорів позивач вважає, що відповідач має сплатити:

1) за договором оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:000:0122) - основний борг в розмірі 54215.07грн, інфляційні витрати - 9110.28 грн, 3% річних - 1476.58 грн, пеня - 13766. 95 грн, податок на доходи фізичних осіб 18 % - 14126.20 грн, військовий збір 1.5 % - 1177.18 грн, всього 93782.26 коп.,

2) за договором оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:000:0123) основний борг в розмірі 54515.07 грн, інфляційні витрати - 9110.28 грн, 3% річних -і 1476.58 грн, пеня - 13766. 95 грн, податок на доходи фізичних осіб 18 % - 14126.20 грн, військовий збір 1.5 % - 1177.18 грн,а всього 93782.26 коп.

Окрім того позивач просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 30000 грн, оскільки ТОВ Меліоратор-Агро Юг своїми протиправними діями поставило під загрозу його та його дружини ділову репутаціію, чим спричинило їм душевних страждань. Позивач та його дружина є суб`єктами на яких поширюється дія Закону України 'Про запобігання корупції', а відповідач подає до Державної фіскальної служби викривлену інформацію щодо обсягів грошових сум, які перераховані у якості орендної плати за землю.

Уточнивши, просить стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 575000 грн, гонорар успіху 30000 грн та сплачений судовий збір в розмірі 8715.47 грн.

27.01.2022 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ТОВ 'Меліоратор-Агро Юг' до ОСОБА_1 про визнання права власності та стягнення безпідставно отриманих коштів, в якому позивач по зустрічному позову просить визнати право власності за ТОВ «Меліоратор Агро Юг» на орендну плату за двома договорами оренди з ОСОБА_1 у натуральній формі за 2020, 2021 роки , а саме на зернову суміш (пшениця, ячміни) в розмірі 3100 грн вартістю 124000 та 300 кг соняшника вартістю 2400 грн, ( 2400 грн Х 4) , стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Меліоратор - Агро Юг» безпідставно набуті кошти у розмірі 6000 грн. та витрати пов`язані з розглядом справи.

Зустрічні позововні вимоги мотивує тим, що сторонами було погоджено додатки до додаткової угоди, згідно якої форма натуральної орендної плати складає зернові (пшениця, ячмінь) 3100 кг, соняшник 300 кг, виконуючи взяті на себе зобов`язання ТОВ протягом 2018 та 2019 року сплачувала на вимогу відповідача який надав свої банківські реквізити, орендну плату у грошовій формі, яка становила не менше 3% від нормативно грошової оцінки, проте, у вересні 2020 року відповідач повідомив, що бажає отримати орендну плату у натуральній формі, проте до 20-х чисел грудня 2020 року їх не забрав, хоча був обізнаний у цьому, у зв`язку з чим наприкінці грудня 2020 року ТОВ нарахувала орендну плату у грошовій формі та здійснило платежі до державного бюджету утримавши з відповідача податок на доходи з фізичних осіб у розмірі 18 % та 1,5 % військового збору.

ТОВ 'Меліоратор-Агро Юг' враховуючи поведінку відповідача, який не забрав орендну плату у натуральній формі, здійснило перший платіж у розмірі 6000 грн. на банківський рахунок відповідача, після чого ОСОБА_1 повідомив що категорично не бажає отримувати оренду у грошовій формі, та наполіг на її отриманні у натуральній формі і саме тому інші суми орендної плати йому в подальшому не перераховувалися, а орендна плата у натуральній формі, зернові - суміш пшениці та ячменю, соняшника залишилися у зерносховищі ТОВ для зберігання до моменту їх отримання відповідачем.

ОСОБА_1 набувши у 2020 та 2021 роках році право власності на зернові - суміш пшениці та ячменю, соняшника не забрав їх як самостійно так і на вимогу ТОВ протягом 2020 та 2021 роки, що свідчить про його відмову від отримання та набуття права власності на ці речі ТОВ з моменту заволодіння ними.

До суду надійшов відзив ТОВ 'Меліоратор-Агро Юг' та письмові пояснення на первісну позовну заяву, згідно якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову, зааначає, що сторони погодили форму орендної плати у натуральній формі підписавши Додатки до Договорів в яких зазначили найменування продукції, одиницю виміру та щорічний розмір платежів, а саме щорічний розмір орендної плати у натуральній формі становить: зернові (пшениця, ячмінь) 3100 кг, соняшник 300 кг. Місцем орендних платежів у натуральній формі є АДРЕСА_1 , про що було відомо ОСОБА_5 на момент укладення Додаткових угод та Додатків. Орендна плата має бути виплачена в розмірі не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та виплачена до 31 грудня. Разом за дві земельні ділянки орендна плата не може бути меншою 11158,26 грн (5579,19+5579,07) за рік. За 2018 рік ТОВ орендну плату до 31 грудня не сплатив, проте виправився протягом 2-х місяців і 17 днів усунувши заборгованість за двома договорами по виплаті орендної плати у грошовій формі перерахувавши 18 березня 2019 року на картковий рахунок в ПриватБанку ОСОБА_1 15200 грн, що на 4041,74 грн більше ніж 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок (15200 11158,26) і це єдине незначне порушення з боку ТОВ. Окрім цього, 29 серпня 2019 року ТОВ додатково сплатило оренду плату ОСОБА_1 за двома договорами за 2018 рік 14990 грн. У той же час ОСОБА_1 в цій частині претензій до 13 вересня 2021 року не пред`являв. Вказані обставини щодо сум та дати отримання орендної плати визнаються позивачем зазначеними у його претензіях, у позові та під час судового засідання. 27 серпня 2019 року за 2019 рік ТОВ за двома договорами здійснив виплати орендної плати у

грошовій формі перерахувавши на картковий рахунок в ПриватБанку ОСОБА_1 24900 грн., вказана сума на 13741,74 грн більша ніж 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок (24900 11158,26). Вказані обставини щодо суми та дати отримання

орендної плати визнаються позивачем зазначеними у його претензіях, у позові та під час судового засідання. Із Видаткової накладної № РН-0000124 від 3 грудня 2020 року видно, що ТОВ за 2020 рік нарахував та зарезервував ОСОБА_1 орендну плату за двома договорами оренди земельних ділянок у натуральній формі, а саме: 3100 кг. пшениці за ціною 3570 грн без ПДВ, на суму без ПДВ 11625,00 грн, 3100 кг. ячменю за ціною 3570 грн без ПДВ, на суму без ПДВ 11625,00 грн, 600 кг. соняшника за ціною без ПДВ 7083,33 грн/т, на суму без ПДВ 4250,50 грн, разом без ПДВ 27500,00 грн, ПДВ 5500,00 грн, всього на загальну суму з ПДВ 33000,00 грн. Нарахована орендна плата у натуральній формі за двома договорами склала на загальну суму 33000 грн. відповідає умовам договорів та додатків до них та не є меншою ніж 3% від нормативної грошової оцінки, а є більшою на 21841,74 грн (33000- 11158,26), але від отримання якої ОСОБА_1 відмовився, про що неодноразово заявляв під час судового розгляду, а тому порушень умов договорів щодо розрахунків за 2020 рік відсутні. Із Видаткової накладної № РН-0000021 від 01 грудня 2021 року видно, що ТОВ за 2021 рік нарахував та зарезервував ОСОБА_1 орендну плату за двома договорами оренди земельних ділянок у натуральній формі, а саме: 3100 кг. пшениці за ціною 4875 грн без ПДВ, на суму без ПДВ 15112,50 грн, 3100 кг. ячменю за ціною 4875 грн без ПДВ, на суму без ПДВ 15112,50 грн, 600 кг. соняшника за ціною без ПДВ 11250,00 грн/т, на суму без ПДВ 6750,00 грн, разом без ПДВ 36975,00 грн, ПДВ 7395,00 грн, всього на загальну суму з ПДВ 44370,00 грн. Нарахована орендна плата у натуральній формі за двома договорами склала на загальну суму 44370,00 грн. відповідає умовам договорів і додатків до них та не є меншою ніж 3% від нормативної грошової оцінки, а є більшою на 33211,74 грн (44370 - 11158,26), від отримання якої ОСОБА_1 відмовився, про що неодноразово заявляв під час судового розгляду, а тому порушень умов договорів щодо розрахунків за 2021 рік відсутні. Окрім того, несплата, або оплата в меншому або в більшому розмірі, або невчасна оплата ТОВ до Фіскальної служби України податку на прибуток та військового збору не є істотним порушенням умов договорів та підставою для їх розірвання. Позивач ОСОБА_1 відмовився від отримання орендної плати у натуральній формі у 2020 та 2021 роках до 31 грудня, а тому у ТОВ були відсутні підстави сплачувати до бюджету податки, оскільки вони сплачуються під час виплати. ОСОБА_1 не дав жодних доказів, що Фіскальна служба України пред`являла будь- яких претензій з того приводу ТОВ або йому. У той же час, грошові кошти, які перерахуванні ТОВ на оплату податків і зборів є його власністю, а тому вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з ТОВ податку на доходи з фізичних осіб та військового збору є надуманими та безпідставними. Відповідно до вимог Податкового кодексу України сплачені усі податки та збори відносно ОСОБА_1

27.10.2022 року до суду надійшов відзив відповідача по зустрічному позову ОСОБА_1 , в якому відповідач по зустрічному позову просив відмовити повністю у задоволенні зустрічного позову.

27.10.2022 року до суду надійшли письмові пояснення до позовної заяви позивача за первісним позовом ОСОБА_1

01.11.2022 року до суду надійшов відзив відповідача ТОВ 'Меліоратор-Агро Юг' за уточненим позовом ОСОБА_1 від 03.10.2022р.

Ухвалою суду від 02.11.2022 року закрито підготовче судове засідання та справа призначена до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просив уточнений позов задовольнити та розірвати договора оренди, стягнути заборгованість та штрафні санкції, моральну шкоду та судові витрати, пояснивши, що починаючи з 2018 року відповідач проводить неправомірні розрахунки, систематично не виконує взяті на себе зобов`язання по укладених договорах, занижує обсяги розрахунків, не враховуючи ціни на ринку, що склалися на день проведення розрахунків, надає до Державної фіскальної службу перекручену та неправдиву інформацію щодо обсягів грошових сум, які перераховані в якості орендної плати за землю, не забезпечує збереження межових знаків. Позивач завжди отримував та бажав отримувати орендну плату в грошовій формі, оскільки проживає в м.Києві, не має підсобного господарства, тому зернові та соняшник не має необхідності використовувати.

Під час судового засідання представник позивача адвокат Поліщук М.В. підтримала уточнені позовні вимоги в повному обсязі та зазначила, що свій обов`язок щодо належного виконання умов договору, сплату орендної плати на умовах, передбачених договором, відповідач належним чином не виконує. Зазначені обставини є підставою для розірвання договорів оренди, для розірвання яких достатньо факту несвоєчасного та неповного невиконнання стороною своїх обов`язків.

Представник відповідача адвокат Прутян О.А. позов не визнав, просив відмовити в повному обсязі, пославшись на те, що ТОВ 'Меліоратор-Агро Юг' нараховувала та сплачувала ОСОБА_1 систематично орендну плату. Також вказав, що викладені позивачем у позовній заяві обставини свідчать про його недобросовісну поведінку, оскільки дії щодо розірвання договору суперечать попередній поведінці щодо прийняття виконання за договором оренди, зокрема, отримання орендної плати за попередні роки. За таких обставин просив відмовити у задоволенні позову через його безпідставність. Сторони погодили виплату орендної плати в натуральній формі, але на прохання позивача сплачували в грошовій формі, в той час коли у підприємства були кошти. Після претензій позивача, щодо недоплати орендної плати, відповідач попередив позивача про подальшу виплату в натуральній формі, на що позивач ОСОБА_1 відмовився. У той же час, що стосується розрахунків орендної плати за 2021 рік , позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ 07 грудня 2021 року тоді як розрахунки здійснюються до 31 грудня, а отже час виплат орендної плати ще не закінчився на час його звернення до суду, а тому порушень в цій частині з боку ТОВ відсутні.

Представник позивача за зустрічним позовом адвокат Прутян А.О. зустрічний позов підтримав повність та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_6 зустрічний позов позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні, як безпідставний.

Вислухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником двох земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:000:0122, :01:000:0123, які знаходяться в межах території Зеленоярської сільської ради, Доманівського району, Миколаївської області, цільове призначення землі - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до свідоцтва про спадщину від 11.07.2018 позивачем ОСОБА_1 було отримано у спадщину від свого батька ОСОБА_3 земельну ділянку для ведення товарного селянського виробництва розміром 4.9057 га (кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0122), яка розташована в межах території Зеленоярської сільської ради, Доманівського району, Миколаївської області.

Батько позивача ОСОБА_3 за життя 04.04.2008 року уклав договір оренди землі на передачу в оренду вказаної земельної ділянки ТОВ «Меліоратор-Агро Юг, відповідно якого ТОВ «Меліоратор-Агро Юг до 31 грудня кожного року сплачує орендну плату.

02 серпня 2018 року між новим власником позивачем ОСОБА_1 та ТОВ Меліоратор-Агро Юг" було укладено Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0122), у якій сторони домовились викласти п. 4.1 Договору від 04.08.2008р в редакції Додаткової угоди від 02.08.2018 (Додатку до неї), а саме додатковою угодою було узгоджено та визначено, що орендна плата становить не менше 3% від грошової оцінки земельної ділянки (паю) та виплачується власнику землі у грошовій, натуральній або відробітковій формі. Якщо орендні платежі пеердбачені цим договором у натуральному вигляді, то визначається перелік продукції,її якісні показники, місце , умови, порядок та строки їх надання, їх вартість. У разі поєднання різних форм виплати орендних платежів орендна плата здійснюється у порядку,

що визначений вище для кожного з цих видів платежів. За несвоєчасну сплату орендної плати Орендар несе відповідальність згідно чинного законодавства України.

Згідно з додатком до додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 02.08.2018 року, (до договору оренди земельної ділянки від 04 квітня 2005р., що зареєстрований 20 квітня 2007р., за № 45) укладеного в с.Вікторіка Доманівського району Миколаївської області , орендодавець ОСОБА_1 та орендар ТОВ`Меліоратор -Агро Юг' погодили натуральну форму оплати, найменування -зернові (пшениця, ячмінь), одиниця виміру -кілограми, щорічний розмір 3100 , соняшник - одиниця виміру -кілограми, щорічний розмір платежів 300.

Окрім того, 11.07.2018 року позивачем ОСОБА_1 було отримано у спадщину земельну ділянку для ведення товарного селянського виробництва розміром 4,9056 га (кадастровий номер :01:000:0123), яка розташована в межах території Зеленоярської сільської ради, Доманівського району, Миколаївської області.

Спадкодавець ОСОБА_4 за життя уклала договір оренди землі від 04.04.2005 р., з ТОВ «Меліоратор-Агро Юг» площею 4,9056 га (кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0123), яка розташована в межах території Зеленоярської сільської ради, Доманівського району, Миколаївської області, відповідно якого ТОВ «Меліоратор-Агро Юг до 31 грудня кожного року сплачує орендну плату.

02 серпня 2018 року між новим власником позивачем ОСОБА_1 та ТОВ Меліоратор-Агро Юг було укладено Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0123), у якій сторони домовились викласти п. 4.1 Договору від 04.08.2008р в редакції Додаткової угоди від 02.08.2018 (Додатку до неї), а саме додатковою угодою було узгоджено та визначено, що орендна плата становить не менше 3% від грошової оцінки земельної ділянки (паю) та виплачується власнику землі у грошовій, натуральній або відробітковій формі.

Згідно з додатком до додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 02.08.2018 року, (до договору оренди земельної ділянки від 04 серпня., що зареєстрований 23 грудня 2010р., за № 08) укладеного в с.Вікторіка Доманівського району Миколаївської області , орендодавець ОСОБА_1 та орендар ТОВ`Меліоратор -Агро Юг' погодили натуральну форму оплати, найменування -зернові (пшениця, ячмінь), одиниця виміру -кілограми, щорічний розмір 3100 , соняшник - одиниця виміру -кілограми, щорічний розмір платежів 300.

У додаткових угодах, сторони погодили, якщо орендні платежі передбачені цим договором у натуральному вигляді, то визначається перелік продукції, її якісні показники, місце , умови, порядок та строки їх надання, їх вартість. У разі поєднання різних форм виплати орендних платежів орендна плата здійснюється у порядку, що визначений вище для кожного з цих видів платежів. (п.4.1 додаткової угоди)

У договорах оренди зазначено, що за несвоєчасну сплату орендної плати Орендар несе відповідальність згідно чинного законодавства України».

Відповідно до п. 8.4 обох Договорів оренди земельних ділянок, орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату, щорічно до 31 грудня.

Відповідно до пункту 11.1 договорів зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Пунктом 11.3 договорів передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою або за рішенням суду на вимогу однієї сторони внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

З досліджених додаткових угод та додатків до них вбачається, що сторони погодили окрім грошової також форму орендної плати у натуральній формі, підписавши додатки до Договорів, в яких зазначили найменування продукції, одиницю виміру та щорічний розмір платежів, а саме грошова форма _, щорічний розмір орендної плати у натуральній формі становить: зернові (пшениця, ячмінь) 3100 кг, соняшник 300 кг.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 ставить вимогу про розірвання договору оренди земельної ділянки, посилаючись на неналежне невиконання відповідачем ТОВ «Меліоратор-Агро Юг умов договору оренди, зокрема невиплату відповідачем орендної плати в повному обсязі за 2018, 2019, 2020,2021, та по 30.09.2022 роки у розмірі 54215.07 грн та 54215.07 грн (основний борг по кожному з договорів), відповідач спочатку платив орендну плату в грошовій формі, а потім почав наполягати на виплаті орендної плати лише лише в натуральній формі, незважаючи на бажання позивача отримувати орендну плату в грошовій формі.

Позивачем ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувалось, що ним було отримано орендну плату за 2018, 2019, 2020 роки датами - 18.03.2019, 27.08.2019, 04.01.2021 в кількості 6 платежів на загальну суму 60 118,00 грн. по двом договорам (не розподіляючи суми на договори).

З виписок АТ 'ПриватБанк' про надходження коштів вбачається, що надійшли кошти в рахунок орендної плати на картковий рахунок ОСОБА_1 - 15240 грн орендної плати ( за період з 18.03.2019 18.03.2019 року): 38890 грн (27.08.2019 рр.), 5988 грн ( 04.01.2021р)

Відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 4.9057, кадастровий номер :01:000:0122 складає 185973.07 грн, 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки складає 5579,19 грн (185973.07 грн х 3%), отже орендна плата не може бути меншою 5579,19 грн за рік та має бути виплачена до 31 грудня кожного року.

Відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 4.9056 га, кадастровий номер :01:000:0123 складає 185969.28 грн, 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки складає 5579,07 грн (185969.28 грн х 3%), отже орендна плата не може бути 5579,07 грн за рік та має бути виплачена до 31 грудня кожного року

Разом за дві земельні ділянки орендна плата не може бути меншою 11158,26 грн (5579,19+5579,07) за рік.

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за період 1-4 квартал 2018 року позивачу ОСОБА_1 від ТОВ «Меліоратор-Агро Юг надійшли доходи на загальну суму 37937.880 грн, код доходу 106 - надання майна в лізинг ( сума утриманого податку 6828.82 грн та перерахованого податку 3828.82 грн)

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за період 1-4 квартал 2019 року позивачу ОСОБА_1 від ТОВ «Меліоратор-Агро Юг надійшли доходи на загальну суму 30285.70 грн, код доходу 106 - надання майна в лізинг ( сума перерахованого податку 5451.42 грн)

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за період 1-4 квартал 2020 року позивачу ОСОБА_1 від ТОВ «Меліоратор-Агро Юг надійшли доходи на суму 30285.70 грн, код доходу 195 - надання земельної ділянки с/г призначення та доходи в розмірі 11760 грн код доходу 106 - надання майна в лізинг ( сума нарахованого та перерахованого податку 2116.80 грн)

Відповідно до претензії ОСОБА_1 до ТОВ 'Меліоратор-Агро-Юг' від 13.09.2021 року позивач просив забезпечити донарахування орендної плати, сплатити пеню, податки, відновити межові знаки, у випадку невиконання претензії він буде змушений звернутись до суду.

У відповіді на претензію від 13.09.2021 року ТОВ 'Меліоратор-Агро-Юг' направило 13.09.2021 року відповідь в якій зазначило, що постійно виконувало зобов`язання по виплатіорендної плати. На прохання ОСОБА_1 йому замість орендної плати було виплачено за 2018-2010 роки орендну плату в грошовій формі.Оскільки ОСОБА_1 отримав дохід у грошовій формі то ТОВ як податковий агент утримав з ОСОБА_1 та перерахував

відповідні суми податку до бюджету. Враховучи претензії щодо розрахунку орендної плати ТОВ просить отримати зернові та соняшник до 31.12.2021 року.

01.12.2021 року позивач направив додаток до відповіді щодо досторокового розірвання договорів разом з додатковими угодами, в яких зазначено розмір орендної поати 22762 грн 52 коп

Відповідно до вимоги ТОВ 'Меліоратор-Агро Юг' від 25.12.2021 року до ОСОБА_1 зазначено, що у 2018-2020 роках ОСОБА_1 особисто звертався до керівництва ТОВ з проханням виплатити орендну плату у грошовій формі у тих сумах, що йому і виплатили, виходячи з того, що у ОСОБА_1 не було транспорту, часу та можливості забрати зернові та соняшник та місця їх збереження, у зв`язку з чим ТОВ пішло на зустріч, ОСОБА_1 в свою чергу надав свої банківські реквізити. У 2021 році ОСОБА_1 неодноразово надсилав претензії Товариству про систематичне на його думку порушення умов договорів оренди землі виходячи з того, що орендна плата повинна виплачуватися у натуральній формі у вигляді зернових (пшениця, ячмінь) та соняшника, що становило за двома договорами 6 тон 200 кг. зернових (пшениця, ячмінь) та 600 кг. соняшника, а тому Товариство в свою чергу враховуючи його бажання отримати орендну плату у натуральній формі у відповіді від 13 жовтня 2021 року на претензію від 13.09.2021 року просило ОСОБА_1 отримати орендну плату у натуральній формі до 31 грудня 2021 року. ОСОБА_1 не здійснив дій на отримання орендної плати у натуральній формі, а ТОВ «Меліоратор - Агро Юг» в свою чергу за свій рахунок їх зберігає та несе збитки.У випадку не одержання орендної плати, ТОВ буде нараховувати плату за її збереження.

Також відповідачем було надано копії видаткових накладних від 03.12.2020 року № РН-0000124 та від 01.12.2021 року про орендну плату за 2020 рік у виді 3100 кг пшениці, 3100 ячміня фуражного, 600 кг соняшника на суму 33000 грн з ПДВ та копію видаткової накладної від 01.12.2021 року № РН0000021 про орендну плату за 2021 рік у виді 3100 кг пшениці, 3100 ячміня фуражного, 600 кг соняшника та суму 44370 грн з ПДВ

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За частиною другою статті 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України "Про оренду землі".

Закон України "Про оренду землі" визначає умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Частинами першою-третьою статті 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно зі статтею 31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

На вимогу однієї із сторін договір відповідно до частини першої статті 32 Закону України "Про оренду землі" може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Статтею 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено правовий висновок щодо підстав для розірвання договору оренди землі з урахуванням пункту "д" частини першої статті 141 ЗК України, а саме підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки, згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

В позовній заяві позивач, як на підставу для дострокового розірвання договору оренди землі, посилається на те, що відповідач не виплачує їй орендну плату у повному обсязі та у строкі, обумовлені Договором.

Відповідно до правового висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду по справі № 614/805/16-ц від 27.06.2018 року, доказами отримання коштів позивачем у рахунок сплати орендної плати можуть бути лише письмові докази, за таких обставин, суд приймає до уваги виписку з карткового рахунку позивача ОСОБА_1 , як належний доказ отримання ОСОБА_1 орендної плати за договором оренди землі та накладні про нарахування натуральної оплати.

За наведеного, суд дійшов висновку про недоведеність тверджень позивача щодо систематичного невиконання відповідачем умов спірного договору оренди земельної ділянки, в зв`язку з чим, в задоволенні позовних вимог, щодо розірвання договорів оренди землі та відповідно скасування державної реєстрації іншого речового права та зобов`язання повернути позивачеві належні йому земельні ділянки в належному агрохімічному стані необхідно відмовити.

Щодо доводів позивача, ОСОБА_1 щодо форми орендної плати, яка на його думку має виплачуватись у грошовій формі та підстави вказаного для розірвання договорів оренди, суд заначає наступне.

За визначенням ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За ч.1 ст.510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від

вчинення однією ізс торін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно з ч.1 ст.539 ЦК України альтернативним є зобов`язання, в якому боржник зобов`язаний вчинити одну з двох або кількох дій. Боржник має право вибору предмета зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

З дослідених в судовому засіданні Договорів оренди, додаткових угод, з визначеним формулюванням: «орендна плата становить не менше 3% від грошової оцінки земельної ділянки (паю) та виплачується власнику землі у грошовій, натуральній або відбірковій формі, вбачається, що узгоджене сторонами формулювання зобов`язання є альтернативним.

Договір не містить посилань на те, що право вибору предмета зобов`язання належить позивачу орендодавцю, а отже в силу ч.1 ст.539 ЦК України саме боржник ТОВ 'Меліоратор Агро-Юг' - орендар, має право вибору предмета зобов`язання, визначення форми оплати натуральної або грошової.

Окрім того, сторони окремим докатком погодили виплату орендної плати в натуральній формі, зазначивши кількість та якість натуральної виплати.

В судовому засіданні представник відповідача зазначав, що відповідач готовий у будь-який узгоджений між сторонами час виконати зобов`язання у натуральній формі, однак позивач ОСОБА_1 відмовляється отримати орендну плату в натуральній формі, в той же час не погоджується з розміром орендної плати в грошовій формі, яка на його думку має дорівнює вартості зернових (пшениці, ячменю) в розмірі 3100 кг та соняшника - в розмірі 300 кг (додаток до додаткової угоди).

В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що підприємством надсилалися пропозиції відносно отримання оплати оренди землі у натуральній формі, які позивачем були проігноровані.

Окрім того, відповідно до ч.2 ст.184 ЦК України річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Статтею 532 ЦК України врегульовано місце виконання зобов`язання.

Так, місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться:

1) за зобов`язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна;

2) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові;

3) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання;

4) за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання;

5) за іншим зобов`язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника.

Ч.2. Зобов`язання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Договір містить умову, якщо орендні платежі передбачені у натуральному вигляді то визначається перелік продукції, її якісні показники, місце, умови, порядок і строки їх надання, вартість.

Тобто орендна плата у натуральній формі за визначеним у окремих Додатках розмірі має бути погоджена підписами сторін.

Відповідно до статті 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідне до статте 15 Закону однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю). формах.

Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати (стаття 22 Закону).

Згідно з Типовим договором оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 року № 220 (у редакці чинній на час виникнення спірних правовідносин) розмір орендної плати зазначається у: грошовій формі - у гривнях із зазначенням способів внесення за земельні ділянки приватної власності, а за земельні ділянки державної або комунальної власності також із зазначенням відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки або розміру земельного податку; натуральній - перелік, кількість або частка продукції, одержуваної із земельної ділянки, якісні показники продукції, місце, умови, порядок, строки, поставки; відробітковій - види, обсяги,строки і місце надання послуг, види, обсяги, строки і місце виконання робіт.

До договорів оренди є погоджені сторонами додатки, в яких визначено форма орендної плати натуральна, найменування продукції (послуг) зернові ( пшениця, ячмінь, соняшник), кількість.

Отже, з урахуванням необхідності у кожному випадку визначення предмету натуральної форми оплати оренди землі (його обсягу, місця його знаходження), та відсутності такого погодження умовами Договору, сторони, керуючись засадами добросовісності, розумності та справедливості, на яких ґрунтується виконання зобов`язання (ст.509 ЦК України), мали б узгоджувати зазначені питання шляхом застосування відповідних комунікацій, із застосовністю звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Отже, суд приходить до висновку, що відносно виконання зобов`язання оплати оренди землі в натуральній формі з боку кредитора має місце прострочення кредитора.

В свою чергу представником відповідача по справі заперечується факт ухилення від сплати орендної плати.

Судом на підставі доказів поданих представником відповідача встановлено, що відповідачем вживалися заходити, щодо виплати позивачеві орендної плати.

Відповідач направив позивачу лист - повідомлення з пропозицією одержати орендну плату за користування земельною ділянкою в натуральній формі 13.09.2021 року та вимогу від 25.12.2021 року.

Отже, судом враховується, що оскільки відповідачем вжито можливих заходів, щодо сплати орендної плати та судом встановлено бездіяльність позивача у отриманні орендної плати, яка не може розцінюватись судом як систематичне ухилення відповідача від орендної плати.

Подібні правовідносини встановлені відповідно до правової позиції, яка викладена в Постанові КЦС ВС від 28.06.2022 у справі № 551/542/20 «У справі, яка переглядається, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов висновку, що позивач ухилявся від отримання орендної плати та створював різні підстави для цього, бажаючи розірвати спірні договори оренди землі, натомість в діях орендаря суди не вбачали ознак умисної або систематичної невиплати орендної плати та вважали, що відповідні затримки з її виплати, що мали місце раніше, обумовлені виключно поведінкою орендодавця».

Тому суд не вважає також дану підставу обґрунтованої та підтвердженою доказами для розірвання договору оренди землі.

В той же час стосовно позовної вимоги про стягнення орендної плати за 2021-2022 роки, то беручи до уваги, що позивачем не була отримана орендна плата за 2021-2022 роки, яка є його власністю, враховуючи, що відповідач не заперечував проти розміру орендної плати, який зазначений в позовній заяві, у випадку виплати у грошовій формі, суд вважає позов в цій частині підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача орендну плату в розмірі 3 % від нормативно-грошової оцінки землі, що склала - за 2021 та 2022 р.н., в сумі 22316.52 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення штрафних санкцій, суд заначає наступне.

Прострочення кредитора полягає або в безпідставній відмові від прийняття належного виконання, або в невиконанні кредиторських обов`язків, або в інших діях чи бездіяльності з боку кредитора, які не дозволяють боржнику виконати зобов`язання належним чином. Якщо прострочення боржника - це прострочення у виконанні зобов`язання, то прострочення кредитора - це прострочення у прийнятті виконання зобов`язання (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 705/3275/18 (провадження № 61-12851св21).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦКУкраїни).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦКУкраїни).

У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК Українивизначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Пунктами 11.1 основних договорів оренди передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

За таких обставин та враховуючи, що саме ОСОБА_1 не вчинив дій щодо отримання орендної плати в натуральній формі, штрафні санкції за порушення такого зобов`язання, задоволенню не підлягають.

Окрім того, згідно п.4.2 Договорів оренди, сторони погодили, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції.

Також позивач ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на свою користь - ПДВ, військовий збір.

У вказаній вимогі слід відмовити з наступних підстав.

Підпунктами 168.1.1 та 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПК України визначено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену встатті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Особливості оподаткування доходів від надання нерухомості в оренду регламентується пунктом 170.1 статті 170 ПК України, відповідно до підпункту 170.1.1 якого податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

Доходи, від надання в оренду (суборенду) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставкою 18 відсотків.

Згідно з пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХПК України, об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначеністаттею 163 цього Кодексу, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до якого відповідно до підпункту 164.2.5 пункту164.2 статті 164 ПК України, тобто, дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування) у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 ПК України. Ставка військового збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування.

Відповідно достатті 163 ПК України, об`єктом обкладення податком на доходи фізичних осіб є, зокрема, загальний річний оподатковуваний дохід, тобто будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Аналіз змісту наведених норм свідчить про те, що для того, щоб утримати з доходу (орендної плати) ПДФО та ВЗ обов`язковою умовою є нарахування (виплата, надання) такого доходу.

Згідно з пп. 1.5 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХПК України відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у ст. 171 цього Кодексу, зокрема податкові агенти для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

Таким чином, відповідач, який виплачує доходи фізичній особі (орендна плата за договором оренди земельної ділянки), є податковим агентом щодо таких доходів.

Відповідно до пп. 1.4 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України нарахування, утримання та сплата (перерахування) військового збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленомуст. 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною пп. 1.3 цього пункту (1,5%).

Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначеніст.176 Податкового кодексу.

В матеріалах справи відсутні докази, з яких би можливо було б встановити факт не нарахування та не сплати ПДФО та військового збору відповідачем.

Крім того, у разі несплати зазначених податків у розмірах та у строки передбачені законом, фінансову ( ст. 125-1 ПК України) та кримінальну відповідальність несе саме податковий агент (ТОВ`Меліоратор-Агро Юг').

Відповідно до п.п.14.1.180 ст.14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - це, зокрема юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), яка незалежно від організаційно- правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом ІV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом ІV цього Кодексу.

Представник відповідача надав копії платіжних доручень, про сплату до Державного бюджету України (Зеленоярської сільської ради Вознесенського району) суму прибуткового податку за 2020, 2021 рік, військовий збір за 2021 рік (загальними сумами)

Позивач ОСОБА_1 також просив стягнути моральну шкоду з відповідача у розмірі 30000 грн

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 «Про судову практику в

справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови Пленуму від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надав роз`яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції України або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

За положеннями п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У постанові Верховного Суду у від 14 листопада 2018 року у справі № 692/1276/14-ц (провадження №61-4112св18) зроблено висновок, що у зобов`язальних правовідносинах моральна шкода стягується за правилами ст. 611 Цивільного кодексу України, згідно якої моральна шкода за невиконання однією із сторін зобов`язання підлягає стягненню у випадку, якщо це обумовлено договором або про це міститься пряма вказівка в законі, що регулює вказані правовідносини.

Як убачається з матеріалів справи, правовідносини, що виникли між сторонами є договірними, заснованими на договорі про оренду земельної ділянки.

Законом України «Про оренду землі», який є спеціальним законом в регулюванні спірних відносин, а також укладеним між сторонами договором не передбачено право на відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди у зв`язку з невиконанням умов договору.

За встановлених обставин, вимоги позивача в цій частині є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.

Щодо зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Меліоратор Агро Юг до ОСОБА_1 про визнанння права власності, стягнення безпідставно отриманих коштів, суд заначає наступне.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України).

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61 -2417сво19).

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження№ 61-4393сво18) зроблено висновок, що «критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта».

У частинах першій, третій статті 510 ЦК України визначено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Умови договорів оренди свідчать, що у зобов`язанні щодо внесення орендної плати боржником є Товариства з обмеженою відповідальністю Меліоратор Агро Юг , а Кустріч К. - кредитором, наслідком прострочення кредитора є відстрочення виконання зобов`язання на час прострочення кредитора, що виключає можливість примусу кредитора до прийняття виконання зобов`язання боржником, відповідно, і застосування у спірних правовідносинах такого способу захисту як примусове виконання обов`язку в натурі.

За таких обставин у задоволенні зустрічних позовних вимог про зобов`язання виконати обов`язок в натурі судам слід було відмовити.

Окрім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу та гонорар успіху.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) також зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат. У рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9,00 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000,00 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72) (пункт 5.43 постанови).

Таким чином зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату «гонорару успіху» не є обов`язковими для суду при вирішенні питання про розподіл судових витрат та покладення таких витрат на іншу сторону справи, оскільки в такому випадку суд застосовуючи відповідні положення процесуального законодавства, зокрема частин четвертої - п`ятоїстатті 137 ЦПК України, може оцінювати необхідність, розумність та інші критерії співмірності цих витрат.

Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення «гонорару успіху» у даному спорі є розумність заявлених витрат, тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат, а

стягнення заявленої суми має співвідноситися із виконаною роботою щодо представництва інтересів у суді.

Аналогічний висновок викладений у поставі Верховного Суду від 12 квітня 2023 року у справі № 127/9918/14-ц.

Відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (постанови Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі№ 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17), від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19)).

Враховуючи вищевикладене, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, врахувавши реальність та необхідність понесених стороною позивача витрат на правничу допомогу, у задоволенні клопотання про стягнення з відповідача судових витрат в частині «гонорару успіху» слід відмовити.

Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог,враховуючи принцип справедливості та співмірності, а саме підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

Також сляд стягнути з відповідача витрати пов`язані з сплатою судового збору в розмірі 3800.80 грн. ( зв вимоги про стягнення орендної плати по договорам оренди)

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Меліоратор Агро Юг про розірвання договорів оренди земельних ділянок, відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, стягнення заборгованості, штрафних санкцій задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Меліоратор-Агро-Юг', на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 орендну плату за 2021 та 2022 р.н., в сумі 22316.52 грн (двадцять дві тисячі триста шістнадцять грн. 52 коп)

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Меліоратор-Агро-Юг', на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 в рахунок сплаченого судового збору 3800.80 грн. та 10000 (десять тисяч) грн витрат на правничу допомогу.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Меліоратор-Агро-Юг', у зустрічному позові до ОСОБА_1 про визнанння права власності, стягнення безпідставно отриманих коштів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 23.02.2024 р.

Суддя : О. В. Кривенко