Провадження № 2-з/204/19/24
УХВАЛА

14 лютого 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, в особі судді Приваліхіної А.І., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Будьонного Віталія Сергійовича, про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 із вимогою про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

12 лютого 2024 року, через підсистему «Електронний суд», на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Будьонного В.С., про забезпечення позову, яку передано судді працівниками апарату суду 13 лютого 2024 року.

Заява обґрунтована тим, що між сторонами виник спір з приводу предмета позову та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. З цих підстав заявник прохає забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить відповідачу, а саме: будинок АДРЕСА_1 області; земельну ділянку за кадастровим № :03:015:0358, площею 0,25 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 232), що знаходиться на АДРЕСА_2 , та земельну ділянку за кадастровим № :03:015:0003, площею 0,34 га, що знаходиться в с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області.

Розглянувши заяву, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Нормою ч. 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Частиною 1 статті 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Проте, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який передбачає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Заявником на підтвердження права власності відповідача на об`єкти нерухомого майна, щодо яких необхідно вжити заходи забезпечення, надано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 347060958 від 19 вересня 2023 року.

Так, на підтвердження вартості об`єктів нерухомості, зокрема, будинку АДРЕСА_3 заявником надано копію договору купівлі-продажу будинку від 30 листопада 2018 року, відповідно до якого ринкова вартість об`єкта оцінки визначена станом на 2018 рік та становить 70400 гривень, тоді як заходи забезпечення заявник прохає вжити в 2024 році. Однак визначення вартості майна станом на дату звернення із вказаною заявою суду не надано, що позбавляє суд можливості встановити реальну вартість даного майна на дату звернення з вказаною заявою та встановити співмірність та пропорційність вказаних вимог.

Разом з цим, заявником на підтвердження вартості земельної ділянки за кадастровим № :03:015:0003, площею 0,34 га, що знаходиться в с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області надано довідку про оцінку вартості об`єкта нерухомості від 29 січня 2024 року, сформовану фізичною особою ОСОБА_3 згідно з Порядком ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, відповідно до якої вказана земельна ділянка має цільове призначення «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», натомість відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 347060958 від 19 вересня 2023 року, відомостей щодо її цільового призначення не зазначено, що за вказаних ОСОБА_3 параметрів викликає сумніви щодо її реальної вартості та в свою чергу позбавляє суд можливості встановити її реальну вартість та відповідно встановити співмірність та пропорційність вказаних вимог.

Водночас, заявником заявлено вимогу про накладення арешту на земельну ділянку за кадастровим № :03:015:0358, площею 0,25 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 232), що знаходиться на АДРЕСА_2 , однак жодних відомостей щодо її вартості останнім суду не надано.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, зважаючи на те, що вжиття заходів забезпечення позову є правом, а не обов`язком суду, з урахуванням того, що заявником не надано суду належних доказів щодо вартості об`єктів нерухомості, щодо яких необхідно вжити заходи забезпечення позову, що позбавляє суд можливості встановити співмірність та пропорційність вказаних вимог, суд дійшов переконливого висновку про те, що підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 158, 260, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Будьонного Віталія Сергійовича, про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів зо дня її підписання суддею або протягом п`ятнадцяти днів зо дня отримання її копії.

Ухвала суду набирає законної сили протягом п`ятнадцяти днів зо дня її підписання суддею або протягом п`ятнадцяти днів зо дня отримання її копії, якщо не буде оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна