Справа № 278/6082/23
21 лютого 2024 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О.М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що є наймачем квартири АДРЕСА_1 , в якій зареєстрований відповідач, але фактично не проживає тривалий час. Факт реєстрації місця проживання відповідача у згаданому житловому приміщенні порушує її права та майнові інтереси, оскільки позивач вимушена сплачувати додаткові комунальні платежі за відповідача.
У зв`язку з наведеним, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування згаданим житловим приміщенням.
Відповідач у судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що вбачається з поштових відправлень, які повернулись на адресу суду не врученими з відміткою відділення поштовго зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 23-24, 30-31).
Крім того, відповідач був повідомлений належним чином, у порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через розмішення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 28, 34). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
У судовому засіданні позивач просила задовольнити позовні вимоги. Пояснила, що відповідач десь у 2007-2008 роках виїхав до Російської Федераціі; за цей проміжок часу додому не повертався; комунальні платежі за житлове приміщення, де має реєстрацію, не сплачує; фактично там не проживає з вказаного часу; весь тагар утримання квартири лежить на ній. Не заперечувала щодо ухвалення судом заочного рішення.
Свідок ОСОБА_3 , який є знайомим сім`ї позивача, повідомив, що відповідача останній раз бачив десь у 2005 році; підтвердив той факт, що останній дійсно не проживає у квартирі АДРЕСА_1 на протязі декількох років поспіль. Вказав, що йому достаменно не відомо про те, де останній перебуває. Також зазначив, що позивачка йому передає грошові кошти для сплати через банківську установу за комунальні послуги по спірній квартирі як за позивачку, так і за відповідача.
Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, пояснення свідка, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є квартиронаймачем житла за адресою: АДРЕСА_2 . Основним квартиронаймачем вказаного житлового приміщення є відповідач - ОСОБА_2 . Крім вказаних осіб, цим приміщенням має право користування і ОСОБА_4 (син). Зазначене підтверджується талоном до ордеру №28 від 22.11.1995 року на жиле приміщення, виданим начальником КЄЧ Житомирського району (а.с. 15).
Вищевказана квартира перебуває у комунальній власності та сторонами у даній справі не приватизована; право власності на вказане приміщення не зареєстроване за жодною особою (а.с. 42).
Як вбачається із інформаційної довідки КП «Озерне» у житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 зареєстроване місце проживання позивача та відповідача (а.с. 14).
Вищевказана обставина щодо реєстраціїї відповідача також підтверджується відомостями із Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 19); щодо позивача - відміткою у паспорті останньої (а.с. 7-9).
Судом також встановлено, що ОСОБА_2 постійно не проживає за адресою свого місця реєстрації більш ніж понад 1 рік (з 2008 року). Про дану обставину свідчіть акт обстеження №225 на фактичне не проживання громадян від 02.10.2023 року (а.с. 13).
Згідно положень ч. 2 ст. 824 ЦК України та ст. ст. 103, 106 ЖК України у разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.
Частинами 1, 2 ст. 71 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
В ході розгляду справи, судом не встановлено жодних обставин того, що між відповідачем і квартиронаймачем спірного житла існували домовленості про збереження права користування таким або передбачених законом підстав, що унеможливлюють визнання їх такою, що втратили право користування житлом.
Відповідачем не надано жодних доказів того, що він приймає участь в утриманні житла за вказаною адресою; що у даній квартирі є його речі або ж що йому чиняться перешкоди у користування житловим приміщенням.
Таким чином, суд вважає доведеним, що відповідач не проживає за адресою свого місця реєстрації понад один рік, його реєстрація у найманому позивачем житловому приміщенні впливає на вартість комунальних послуг, у зв`язку з чим позивач змушена нести додаткові витрати, що істотно впливає та обмежує реалізацію її права на квартиру.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що реєстрація відповідача, яка не пов`язана спільним побутом з позивачем, у належному останній на праві користування житловому приміщенні, має істотне значення, оскільки створює перешкоди позивачу у здійсненні права користування та розпоряджання майном, а також враховуючи те, що відповідач не є власником спірного житла, суд вважає за потрібне визнати останнього таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Також, керуючись положеннями ст. 141 ЦПК України, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача 1073,60 грн судового збору.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89,141, 280 ЦПК, ст. 391, ч. 2 ст. 406 ЦК України, ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу, суд -
Задовольнити позовні вимоги.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на Користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; код платника податків НОМЕР_1 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; код платника податків НОМЕР_2 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя О. М. Дубовік