Справа № 156/236/24
Провадження № 2-н/156/18/24
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про відмову у видачі судового наказу

28 лютого 2024 року сел. Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І.Є., розглянувши

заяву Виробничого управління комунального господарства Нововолинської міської ради

про видачу судового наказу

про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з вивезення та захоронення твердих побутових відходів в сумі 2 275,86 гривень та судових витрат в розмірі 302,80 гривень, -

в с т а н о в и в :

Представник заявника подав до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з вивезення та захоронення твердих побутових відходів в сумі 2 275,86 гривень та судових витрат в розмірі 302,80 гривень.

Перевіривши подану заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про таке.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 ЦПК України.

Положенням ч. 2, 3 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Заява про видачу судового наказу щодо форми і змісту повинна відповідати вимогам ст. 163 ЦПК України.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Однак, порушуючи зазначені вимоги, у заяві про видачу судового наказу заявник не вказав відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами як у стягувача, так і в боржника.

Разом з тим заявнику слід роз`яснити, що 18.10.2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» № 3200-IX від 29.06.2023 року.

У зв`язку із внесенням змін до Закону № 3200-ІХ для цілей цивільного та адміністративного судочинства з 20 лютого 2024 року обов`язковою є реєстрація юридичних осіб та наявність електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Частиною шостою статті 14 ЦПК України передбачено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Отже, заявник, як юридична особа, зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі та зазначити про це у заяві про видачу судового наказу.

Пунктом 1 частини 1 статті 165 ЦПК України імперативно визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та з огляду на те, що представником заявника подана заява про видачу судового наказу оформлена неналежним чином, що є порушенням вимоги ст. 163 ЦПК України, тому у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 14, 163, 165, 260, 261 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в :

Відмовити Виробничому управлінню комунального господарства Нововолинської міської ради у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з вивезення та захоронення твердих побутових відходів в сумі 2 275,86 гривень та судових витрат в розмірі 302,80 гривень.

Роз`яснити заявнику, згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І. Є. Малюшевська