КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №357/92/22 Головуючий у суді І інстанції: Цуранов А.Ю.
провадження №22-ц/824/7897/2024 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

21 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Олійника В.І., Гаращенка Д.Р., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2023 року позов задоволено частково.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя:

- визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину нежилого приміщення в нежитловій будівлі літ "А-4" за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м.): 46,1;

- залишено за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину нежилого приміщення в нежитловій будівлі літ "А-4" за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м.): 46,1;

- визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину нежилого приміщення в нежитловій будівлі літ. "А-4" за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею (кв.м.): 35,1;

- залишено за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину нежилого приміщення в нежитловій будівлі літ. "А-4" за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею (кв.м.): 35.1.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 500 грн витрат на проведення оцінки нерухомого майна та 3 405 грн судового збору.

В іншій частині позову - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2023 року залишено без змін.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, 02 лютого 2024 року відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує на те, що він є хворіючим пенсіонером, його загальний стан психічного та фізичного здоров`я значно погіршився з 27.09.2023 року. Вказує, що має нестійку психіку після тяжкого розлучення, стягнення з нього аліментів та поділу майна подружжя. Вважає за необхідним звернутись до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення пропущеного строку з поважних причин, які не дозволили скаржнику вчасно подати апеляційну скаргу, у зв`язку з особистими обставинами (складна невиліковна хвороба- астма, а також значне погіршення психічного стану) та внутрішню ситуацію в державі (збройна агресія рф та настання форс-мажору).

Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку та у відкритті апеляційного провадження з таких підстав.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною 3 ст. 354 ЦПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду першої інстанції було ухвалено 26 січня 2023 року. Повний текст рішення суду складено 03 лютого 2023 року.

Копію повного тексту рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2023року ОСОБА_1 отримав 10 лютого 2023 року особисто в приміщені суду, що підтверджується розпискою, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с. 15, том 2).

Відомостей щодо іншої дати отримання позивачем копії оскаржуваного рішення суду матеріали справи не містять.

Отже строк на апеляційне оскарження у відповідача закінчився 13 березня 2023 року.

Апеляційна скарга подана 02 лютого 2024 року, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга подана з пропущеним строком на апеляційне иоскарження.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2023 року оскаржувалось позивачем ОСОБА_2 до Київського апеляційного суду, 27 вересня 2023 року був присутній ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційної інстанції.

В обґрунтуванні клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення ОСОБА_1 посилається, що у зв`язку з особистими обставинами (складна невиліковна хвороба - астма, а також значне погіршення психічного стану) та внутрішню ситуацію в державі (збройна агресія рф та настання форс-мажору) ним було пропущено строк на апеляційне оскарження рішення.

Питання поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Такі висновки відповідають викладеним в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі №127/2897/13-ц.

Крім того лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, на який посилається скаржник як на підставу поважності пропущеного строку, не є доказом настання форс-мажорних обставин для всіх без виключення суб`єктів господарювання України з початком військової агресії російської федерації. Кожен суб`єкт господарювання, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

У постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі №912/750/22 викладено висновок про те, що лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не можна вважати сертифікатом у розумінні ст.14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні", а також такий лист не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта (відповідача), для якого могли настати певні форс-мажорні обставини.

Судом встановлено, що в період з лютого 2023 року по лютий 2024 року на території Білоцерківського району Київської області та Києва активних бойових дій не проводилось.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що скаржником не надано доказів на підтвердження того, що в період з 10 лютого 2023 року по 02 лютого 2024 року він перебував на амбулаторному або стаціонарному лікуванні.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що зазначені скаржником підстави пропуску строку на апеляційне оскарження не є поважними, оскільки з моменту отримання апелянтом оскаржуваного рішення (10 лютого 2023 року) до подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції (02 лютого 2024 року) пройшов майже рік.

Крім того, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало чинності, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у такому його елементі справедливого судового розгляду як принцип правової визначеності.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

При цьому матеріали справи не містять доказів та/або виникнення обставин непереборної сили, що могло б бути враховано судом апеляційної інстанції, як поважна причина пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Суд апеляційної інстанції вважає, що причини визначені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними, а тому у клопотанні слід відмовити.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.358 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Л.П. Сушко
СуддіВ.І. Олійник Д.Р. Гаращенко