Дата документу 09.02.2024
Справа № 334/9855/23
Провадження № 2/334/344/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Бредіхіна Ю.Ю.,

за участю секретаря Жураківської В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини за минулий час,

установив:

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

Представник позивача ОСОБА_3 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини за минулий час. В позові зазначила, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2023 року. В шлюбі у них народилась дитина, дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони припинили подружні стосунки у липні 2021 року, разом не проживають. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач, батько дитини, не приймає участі в її утриманні, матеріальну допомогу на утримання дочки не надає.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2023 року № 334/6033/23 з відповідача стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожитого мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 21.07.2023 року і до повноліття.

В період часу з липня 2021 року по липень 2023 року відповідач відмовлявся добровільно надавати кошти на утримання дитини, тому позивач вживала заходів для їх одержання, зверталась до суду, однак ухвалою від 15.09.2021 року їй було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення аліментів через відсутність довідки про сумісне проживання дитини з матір`ю. Вказану довідку позивач отримала лише у квітні 2022 року при реєстрації їх з дитиною як внутрішньо-переміщених осіб. Протягом вказаного періоду позивач регулярно зверталась до відповідача з приводу надання матеріальної допомоги на утримання дитини, однак він відмовлявся. За таких обставин, позивач вважає, що має право стягнути з відповідача аліменти на утримання їх сумісної дитини за минулий час.

Тому, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за минулий час з 01.07.2021р. по 21.07.2023р. в розмірі частини його заробітку (доходу) щомісячно за вказаний період, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою суду від 06.11.2023 року відрито спрощене позовне провадження у справі з викликом (повідомленням) сторін, по справі призначене судове засідання.

До судового засідання представник позивач та відповідач надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом.

Позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який розірваний рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя № 334/5928/23 від 04.10.2023 року.

В шлюбі з відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась дочка ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 від 03.05.2018 року (а.с.15).

Сторони разом не проживають з липня 2021 року, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2023 року № 334/6033/23 з відповідача стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожитого мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 21.07.2023 року і до повноліття.

В період часу з липня 2021 року і до липня 2023 року позивач регулярно вживала заходів для отримання матеріальної допомоги від відповідача на утримання їх сумісної малолітньої дитини, зверталась до нього особисто, однак він уникав спілкування та відмовлявся надавати кошти на утримання дочки.

Також, позивач зверталась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, однак ухвалою суду від 15.09.2021 року їй було відмовлено у видачі судового наказу через відсутність довідки про сумісне проживання дитини з нею.

Вказану довідку позивач отримала лише 20.04.2022 року, як внутрішньо-переміщена особа (а.с.9,10)

IV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно із ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Враховуючи інтереси дитини, а також доведеність факту вжиття позивачем протягом двох років всіх можливих заходів для отримання матеріальної допомоги на утримання дитини від її батька, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів за минулий час з 01.07.2021р. по 21.07.2023р. в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно за вказаний період, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів.

Керуючись ст. 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини за минулий час задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована як ВПО за адресою: АДРЕСА_3 ) на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти за минулий час з 01.07.2021 по 21.07.2023 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно за вказаний період, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 ) в дохід держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін