Провадження № 2/947/1319/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Луняченка В.О.

при секретарі Кириленко Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) за участі третьої особи ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом про визнання ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , до суду звернувся ОСОБА_1 .

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О..

Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 03.12.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

В матеріалах справи міститься заява позивача ОСОБА_1 про можливість розгляду справи за його відсутністю, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить позов задовольнити.

До судового засідання 05.02.2024 року відповідач ОСОБА_2 надала до суду заяву про визнання позову, в якій не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за її відсутністю.

Третя особа ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.03.1998 року виданого Управлінням житлово- комунального господарства міськвиконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі Розпорядження від 27.03.1 ОСОБА_1 та члени його родини ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є власниками в рівних частках квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 про що свідчить свідоцтво про його смерть серії НОМЕР_4 видане повторно 24.01.2023 року ВДРАЦС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВА №987272 (спадкова справа №478/99) спадкоємцями майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 є його дружина ОСОБА_3 , його сини ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , що мешкають у АДРЕСА_2 в рівних частках кожний.

В даній квартирі зареєстровані ОСОБА_7 та її син позивач у справі ОСОБА_1 , та його дочка відповідач у справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка з 2018 року у квартирі не проживає, особистих речей у квартирі не має.

Реєстрація відповідача за зазначеною адресою чинить перешкоди позивачу у здійсненні ним права власності гарантоване Конституцією України. Позивач не в змозі реалізувати своє право власності в повному обсязі.

Позивач та третя особа постійно проживають у зазначеній квартирі та несуть тягар з її утримання. Відповідач не приймає участі в у триманні квартири та сплаті житлово- комунальних послуг.

Факт реєстрації відповідача ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 підтверджується відомостями наданим відділом адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області

Факт реєстрації відповідача перешкоджає власникам нерухомого майна у розпорядженні своєю власністю, а також вводить у матеріальні витрати.

Згідно з положенням статті 317 Цивільного Кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (Частина 1); на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна ( частина 2) .

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, що передбачено, положенням ч.1 ст. 319 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Положення статті 405 ЦК України регламентує права членів сім`ї власника житла на користування цим житлом, та наголошує на те, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником ( ч.1) ; член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. ( ч.2).

Тобто право членів сім`ї власника будинку ( квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членам сім`ї якого вони є; і з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів сім`ї. Даного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 05.11.2014 року у справі № 6-158цс14. А відповідно до ст. 263 ЦПК України, суд при виборі і застосуванні норми права до встановлених правовідносин, враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Згідно ст. 206 ч.1 ЦПК України Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову ( ч.4 ст.206 ЦПК України.

Враховуючи вищезазначені обставини, визнання відповідачем позову, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Тобто, судом встановлено, що позивач у визначеному законодавством порядку набув право власності на зазначене вище нерухоме майно на підставі відповідних правочинів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на разі дійсно зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 , що належить позивачу та його матері на праві власності. Таким чином, факт реєстрації відповідача у зазначеній квартирі сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивача у користуванні власністю, а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 391, 405 ЦК України, ст. ст.12,13, 259, 263-268, 354 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) за участі третьої особи ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ) такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення після набрання законної сили є підставою для зняття ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 ) з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 20.02.2024.

Суддя Луняченко В. О.