ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3411/24
провадження № 2-з/753/39/24
У Х В А Л А

"20" лютого 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Котвицький В.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 подала до Дарницького районного суду м. Києва заяву про забезпечення позову до пред`явлення позову, в якій просила забезпечити позов, шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, в тому числі грошові кошти, транспортні засоби та об`єкти нерухомості, належні на праві власності ОСОБА_2 ; заборонити будь-яке використання та експлуатацію рухомого та нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви вказувала на те що, ОСОБА_1 проживала спільно з ОСОБА_2 з грудня 2012 року однією сім`єю. Зазначені особи в зареєстрованому шлюбі не перебували. У 2015 році у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась донька, ОСОБА_3 . Актовий запис про народження був внесений відповідно до ст. 135 СК кодексу України.

ОСОБА_2 постійно проживав із заявником та їх спільною донькою до моменту своєї мобілізації і відповідно загибелі. Він дбав про свою доньку і навіть після мобілізації постійно вів переписку з заявником, направляв кошти на утримання доньки, тощо.

ОСОБА_2 загинув 19.11.2022, про що 24.11.2022 зроблений відповідний актовий запис № 22184 та видане свідоцтво про смерть. Після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Седлецькою Т.А. було відкрито спадкову справу №70183261 за заявою ОСОБА_1 , яка діє як законний представник своєї малолітньої доньки ОСОБА_4 .

Зважаючи на той факт, що за життя ОСОБА_2 прагнув врегулювати питання визнання свого батьківства відносно своєї доньки ОСОБА_4 , а також керуючись необхідністю захистити законні інтереси своєї доньки з питань спадкування, ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства в порядку окремого провадження.

Однак, ОСОБА_5 , який є сином загиблого ОСОБА_2 від першого шлюбу, подав до суду заяву про те, що вбачає спір про право, у зв`язку із чим 07.02.2024 провадження у справі було закрито та запропоновано ОСОБА_1 звернутись до суду із позовною заявою.

Суд, перевіривши матеріали заяви, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У порядку ст. 150 ЦПК України, видами забезпечення позову, зокрема може бути, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на захист матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення.

У відповідності до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25.05.2016, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як вбачається із поданої заявником заяви, заявником визначено коло учасників процесу, проте не зазначено предмету позову, з яким вона збирається звернутись до Дарницького районного суду м. Києва.

Разом з тим, не вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, в тому числі грошові кошти, транспортні засоби та об`єкти нерухомості, ніяким чином не може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду з таким предметом позову, як встановлення факту батьківства.

Крім того, обґрунтовуючи свою заяву ОСОБА_1 зазначає, що керується необхідністю захистити законні інтереси своєї малолітньої доньки з питань спадкування.

З цього приводу слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову та доданих до неї копій документів, спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, шестимісячний строк, після якого відповідачі, як спадкоємці, мають право на отримання свідоцтва про право на спадщину, закінчився ще 19.05.2023.

З урахуванням предмету позову, позивачем не доведена наявність такої підстави для забезпечення позову як ускладнення виконання майбутнього рішення суду, оскільки позов має немайновий характер і стосується факту визначення батьківства, а не визнання за позивачем права власності на належне спадкодавцю ОСОБА_2 майно.

Крім того, ч. 2 ст.8-1 Закону України «Про нотаріат» встановлена заборона будь-якого втручання в діяльність нотаріуса, зокрема з метою перешкоджання виконанню ним своїх обов`язків.

Відповідно до підпункту 4.13 пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5, за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Отже, чинним законодавством України прямо передбачений обов`язок нотаріуса зупинити нотаріальне провадження, тобто тимчасово припинити вчинення нотаріальних дій на невизначений строк, за умови надходження від заінтересованої особи відповідної заяви та надання доказів звернення до суду з позовною заявою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_4 шляхом подання до суду заяви про встановлення факту батьківства в порядку окремого провадження фактично оспорила право іншого спадкоємця - ОСОБА_5 на спадкування належного спадкодавцю майна.

Проте, доказів звернення позивача з відповідною заявою до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Седлецької Т.А. про перебування на розгляді Деснянського районного суду м. Києва поданої нею заяви про встановлення батьківства та зупинення у зв`язку з цим вчинення нотаріальних дій по спадковій справі № 70183261, а також відмови нотаріуса у прийнятті такої заяви, суду надано не було.

З огляду на викладене, враховуючи наявність спеціальної правової норми, яка імперативно визначає підставу обов`язкового зупинення нотаріусом вчинення нотаріальних дій на підставі письмової заяви позивача, як заінтересованої особи, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем ОСОБА_1 того, що не вжиття судом обраного ним заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення його позовних вимог, оскільки позивач не скористався наданим йому правом особисто здійснити захист свого інтересу у зазначений вище спосіб.

За вказаних обставин, приймаючи до уваги відсутність належного обґрунтування позивачем обраного ним заходу забезпечення позову з точки зору гарантування ефективного захисту його прав, суд приходить до висновку про відсутність передбачених ч.1 ст.149 ЦПК України підстав для забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Седлецька Т.А., Деснянський районний в місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до подання позовної заяви, у зв`язку з чим в забезпеченні позову слід відмовити.

Керуючись ст.149-153, 258-260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.Л. Котвицький