Справа № 489/6019/23
Номер провадження 2/489/245/24
29 лютого 2024 року місто Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,
предствника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (далі позивач) до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про встановлення порядку користування будинком, господарськими будівлями та спорудами
Представник позивача звернувся до суду з позовом про встановлення порядку користування будинком, господарськими будівлями та спорудами. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_2 є одним із співвласників житлового будинку АДРЕСА_1 . Розмір частки позивача у спільній частковій власності становив 22/100 частки. ОСОБА_3 також є співвласником даного будинку, господарських будівель та споруд, розмір частки 18/100. Станом на 28.12.2012 співвласником будинку була ОСОБА_4 60/100 часток, власність якої виділено в окрему адресу: АДРЕСА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №697 від 25.07.2014. У зв`язку з виділом співвласника в окрему адресу зроблено перерахунок ідеальних часток решти співвласників: позивач 72/100 частки, відповідач 28/100 часток.
Представник позивача зазначає, що ОСОБА_2 протягом тривалого часу фактично самостійно користується окремими приміщеннями житлового будинку, господарськими будівлями та спорудами, а саме: кімнатою №2-4 (на плані будинку літ. «А»), площею 9,9 кв. м., що має окремий вхід; літньою кухнею - літ. «Б»; літньою кухнею літ. «В»; погрібом літ. «Впд»; сараєм літ. «Д»; гаражем літ. «М»; навісом літ. «Щ». При цьому зазначене володіння та користування здійснюється позивачем без будь-яких перешкод з боку відповідача. В свою чергу, відповідач безперешкодно володіє та користується рештою будинку, господарських будівель та споруд. Тому, представник позивача просить встановити порядок користування будинком, а також господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_3 , наступним чином: виділити у користування ОСОБА_2 : житлову кімнату №2-4 (на плані будинку літера «А»), площею 9,9 кв. м.; літню кухню - літ. «Б»; літню кухню літ. «В»; погріб літ. «Впд»; сарай літ. «Д»; гараж літ. «М»; навіс літ. «Щ»; виділити у користування ОСОБА_3 : житлову кімнату №2-3 (на плані будинку літ. «А»), площею 8,6 кв.м.; ванну кімнату №2-2 (на плані будинку літ. «А»), площею 2,2 кв.м.; коридор №2-1 (на плані будинку літ. «А»), площею 3,4 кв.м.; коридор №2-5 (на плані будинку літ. «А»), площею 1,7 кв.м.; літню кухню літ. «Ю»; тамбур до літньої кухні літ. «в»; вбиральню літ. «Г»; басейн №2 (на схемі розташування будівель та споруд); залишити у спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 : хвіртку №10 (на схемі розташування будівель та споруд), замощення літ. «І».
Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Представник позивача вимоги підтримав, проти заочного розгляду не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, заяв та клопотань від нього до суду не надходило, відзив до суду не подано.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, вирішено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.
Відповідно до копії відповіді з Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 19.08.2021 власниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_3 станом на 28.12.2021 були: ОСОБА_2 22/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, на підставі свідоцтва про право власності від 06.12.2011 серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради м. Миколаєва Миколаївської області та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 04.01.2012 за №6184; ОСОБА_3 18/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, на підставі свідоцтва про право власності від 06.12.2011 серії НОМЕР_2 , виданого Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради м. Миколаєва Миколаївської області та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 04.01.2012 за №6184. Співвласником станом на 28.12.2012 була ОСОБА_4 60/100 часток (рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 25.07.2014 за №697 надано нову адресу: АДРЕСА_2 ). У зв`язку з виділом співвласника в окрему адресу було зроблено перерахунок ідеальних часток співвласників, які залишились. Нові частки співвласників складають: ОСОБА_2 72/100 частки; ОСОБА_3 28/100 часток.
Згідно з копією витягу з рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №697 від 25.07.2014 «Про зміну та надання адрес і внесення змін до рішень виконкому міської ради» вирішено об`єкту нерухомого майна, який утворився в результаті виділення зі складу об`єкта в житловий будинок по АДРЕСА_3 (літ. А прим. №№1, АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , 7, АДРЕСА_6 , 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18 заг. площ. 121,5 кв.м., літ. З, К, Р, Ф, Щ, огорожі та споруди), що належить гр. ОСОБА_4 , надати нову адресу: АДРЕСА_2 , неперераховане майно залишити за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
В ч.1 ст. 356 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зазначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності (ст. 361 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 500/3987/16-ц від 28.03.2023, постанові Верховного Суду України у справі № 6-1500цс15 від 17.02.2016 зазначено, що за змістом статті 358 ЦК України первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Вочевидь, рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, таки й порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Отже, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. Втім, допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. У справі, що переглядається, висновки судів першої та апеляційної інстанцій не суперечать наведеним заявником у касаційній скарзі висновкам Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду України щодо необхідності врахування принципу цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою, а також того, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. У цій справі, обраний судом першої інстанції варіант поділу нерухомого майна враховує фактичний порядок користування співвласниками спірним майном та частки кожного зі співвласників у спільному майні.
Суд враховує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_3 , зокрема ОСОБА_2 належить 72/100 частки, а ОСОБА_3 28/100 часток.
Крім того, в позові зазначено, що ОСОБА_2 протягом тривалого часу фактично самостійно користується окремими приміщеннями житлового будинку, господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: кімнатою №2-4 (на плані будинку літ. «А»), площею 9,9 кв. м., що має окремий вхід; літньою кухнею - літ. «Б»; літньою кухнею літ. «В»; погрібом літ. «Впд»; сараєм літ. «Д»; гаражем літ. «М»; навісом літ. «Щ», а відповідач володіє та користується рештою будинку, господарських будівель та споруд за вказаною адресою.
У спростування зазначених представником позивача доводів відповідачем будь-яких доказів не надано.
Суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і необхідно встановити порядок користування будинком, а також господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_3 , наступним чином: виділити у користування ОСОБА_2 : житлову кімнату №2-4 (на плані будинку літера «А»), площею 9,9 кв. м.; літню кухню - літ. «Б»; літню кухню літ. «В»; погріб літ. «Впд»; сарай літ. «Д»; гараж літ. «М»; навіс літ. «Щ»; виділити у користування ОСОБА_3 : житлову кімнату №2-3 (на плані будинку літ. «А»), площею 8,6 кв.м.; ванну кімнату №2-2 (на плані будинку літ. «А»), площею 2,2 кв.м.; коридор №2-1 (на плані будинку літ. «А»), площею 3,4 кв.м.; коридор №2-5 (на плані будинку літ. «А»), площею 1,7 кв.м.; літню кухню літ. «Ю»; тамбур до літньої кухні літ. «в»; вбиральню літ. «Г»; басейн №2 (на схемі розташування будівель та споруд); залишити у спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 : хвіртку №10 (на схемі розташування будівель та споруд), замощення літ. «І».
Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Встановити порядок користування будинком, а також господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_3 , наступним чином:
1) виділити у користування ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ): житлову кімнату №2-4 (на плані будинку літера «А»), площею 9,9 кв. м.; літню кухню - літера «Б»; літню кухню літера «В»; погріб літера «Впд»; сарай літера «Д»; гараж літера «М»; навіс літера «Щ»;
2) виділити у користування ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ): житлову кімнату №2-3 (на плані будинку літера «А»), площею 8,6 кв.м.; ванну кімнату №2-2 (на плані будинку літера «А»), площею 2,2 кв.м.; коридор №2-1 (на плані будинку літера «А»), площею 3,4 кв.м.; коридор №2-5 (на плані будинку літера «А»), площею 1,7 кв.м.; літню кухню літера «Ю»; тамбур до літньої кухні літера «в»; вбиральню літера «Г»; басейн №2 (на схемі розташування будівель та споруд);
3) залишити у спільному користуванні ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ): хвіртку №10 (на схемі розташування будівель та споруд), замощення літера «І».
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_7 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_8 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення - з моменту складення повного тексту рішення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29.02.2024.

Суддя В. В. Кокорєв