Провадження № 2-др/522/45/23
20 квітня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючої судді Науменко А.В.,
за участю секретаря - Звонецької І.М.
розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Пейчевої С.Д. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Департамент з благоустрою міста Одеської міської ради, за участю третьої особи КП «Міськзелентрест» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-
Позивач звернувся з позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Департамент з благоустрою міста Одеської міської ради, за участю третьої особи КП «Міськзелентрест» про стягнення матеріальної та моральної шкодина.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 березня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

23 березня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Пейчева С.Д. звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у зв`язку із не вирішенням питання про розподіл судових витрат, а саме витрат, які пов`язані із наданням правової допомоги.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 березня 2023 року заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

У судове засідання призначене на 20 квітня 2023 року з`явився представник позивача ОСОБА_2 та представник відповідача Старостін О.С.

Представник позивача наполягав на задоволенні заяви.

Представник відповідача заперечував проти задоволення заяви, вказав, що сума витрати на правову допомогу завищена.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 березня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

23 березня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Пейчева С.Д. звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у зв`язку із не вирішенням питання про розподіл судових витрат, а саме витрат, які пов`язані із наданням правової допомоги.

З заяви вбачається, що позивачем по справі заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу яку судом не розглянуто. Таким чином суд вбачає, що наявні підстави для ухвалення додаткового рішення.

Позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано наступні докази:

1.Копія Договору про надання правової допомоги №485/22-06 від 22.06.2021 року;

2.Копія Додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги №485/22-06 від 22.06.2021 року;

3.Копія Акту приймання-передачі наданих послуг відповідно до Договору про надання правової допомоги №485/22-06 від 22.06.2021 року;

4.Копія Рахунку № 219/1 від 15.03.2023 року;

5.Копія Платіжної інструкції № 0.0..1 від 16.03.2023 року.

Під час розгляду судової справи сторони можуть стати «заручниками» необізнаності в правових питаннях, так як сучасне цивільне судочинство має тенденцію до постійного ускладнення судових процедур. Для ефективного судового захисту сторони звертаються за кваліфікованою допомогою адвоката. Тому для особи, яка звертається за судовим захистом, дуже важливою є передбачена процесуальним законом можливість компенсації понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в разі виграшу справи.

Водночас потрібно притримуватись закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності. Розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

В той же час, відсутність заперечень з боку відповідача не може мати наслідком стягнення з нього витрат на правову допомогу в такому розмірі, що очевидно призведе до надмірного обтяження відповідача. В даному випадку суд звертає увагу, що дослідження судом співмірності витрат на правову допомогу здійснюється судом навіть у тому випадку, коли сам відповідач не надає будь-яких письмових заперечень.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає, що позивачем при поданні позовної заяви відповідно до п.9 частини 3 статті 175 ЦПК України надано попередній розрахунок суми судових витрат, відповідно до якого сума витрат на правничу допомогу оцінюється позивачем у розмірі 15000,00 грн., що цілком відповідає заявленим вимогам за результатами розгляду справи.

Таким чином, врахуючи складність справи, участь адвоката у судових засіданнях, суд вбачає вимоги про стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. не є завищеними та такими, що відповідають принципу співмірності, а тому суд вирішує задовольнити вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 15000,00 грн., по 7500,00 грн. відповідно до кількості відповідачів.

Керуючись ст. ст. 133, 141, 270 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Пейчевої С.Д. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Департамент з благоустрою міста Одеської міської ради, за участю третьої особи КП «Міськзелентрест» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з департаменту міського господарства Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн.

Стягнути з виконавчого комітету Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Суддя: А.В. Науменко

Повний текст рішення складено 25.04.2023 року.

Суддя: А.В. Науменко

20.04.2023