Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
334/423/23: Цивільні справи (з 01.01.2019); Справи позовного провадження; Справи у спорах, що виникають із сімейних відносин, з них; про стягнення аліментів.
Надіслано судом: 14.02.2023. Зареєстровано: 14.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Дата набрання законної сили: 17.03.2023
Номер судового провадження: 2/334/774/23
Дата документу 14.02.2023
Справа № 334/423/23
Провадження № 2/334/774/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої: судді Телегуз С.М., за участю секретаря Стрельченко А.А., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання, -

ВСТАНОВИВ:

19.01.2023 року до суду звернулася представник: адвокат Малишева О.Ю. в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання.

20.01.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання на 14.02.2023 року.

В позові посилалися на те, що ОСОБА_1 з вересня 2021 року по листопад 2021 року перебувала у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_2 , відносини були дуже серйозними, готувалися до весілля, але посварились, стали проживати окремо і згодом вона дізналася, що вагітна.

ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила доньку ОСОБА_3 , в свідоцтві про народження якої батьком записаний ОСОБА_2 (свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_1 , видане 02.08.2022 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №326).

Донька проживає з нею, що підтверджується довідкою від 30.11.2022 року, вона не працює, доглядає дитину до 3 років, крім соціальної допомоги щомісячно 860 грн. інших прибутків не має, матеріально не забезпечена, тому потребує допомоги.

Відповідач - солдат Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, має регулярну заробітну плату, інших аліментних зобов`язань не має і в змозі надавати матеріальну допомогу на її утримання, однак у зв`язку з тим, що батько дитини не надає кошти на моє утримання, вона змушена звернутися до суду з позовом.

Прохали стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання, щомісячно у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу), пенсії, до досягнення донькою ОСОБА_4 3 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня подання позову до суду.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, 31.01.2023 року представник подала заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, 31.01.2023 року подав заяву про визнання позову, прохав справу розглядати у його відсутність.

Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Запоріжжя народився відповідач - ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 17.01.2020 року, орган видачі 2313, та Витягом з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя від 20.01.2023 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Запоріжжя народилася позивач - ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_4 , виданий 22.04.2019 року, орган видачі 2313, та копією Довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 17.06.2022 року.

У період з вересня 2021 року по листопад 2021 року сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках, відносини були дуже серйозними, вони готувалися до весілля, але посварились, та стали проживати окремо.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася дитина - донька ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 02.08.2022 року.

Донька проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією довідки про склад сім`ї від 30.11.2022 року ОСББ «Пернач».

Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного:

Відповідно ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Відповідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.11.2021 року у справі № 487/5798/20 (провадження № 61-13023св21), зазначено, що «Тлумачення частини другої статті 84, частини другої статті 91 СК України свідчить, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких умов: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридичного значущого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу».

Судом встановлено, що сторони не перебувають у шлюбі, однак перебували у фактичних шлюбних відносинах у період з вересня по листопад 2021 року, на час розгляду справи проживають окремо, мають спільну дитину: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, позивач не працює, доглядає дитину до 3 років, крім соціальної допомоги щомісячно 860 грн. інших прибутків не має, матеріально не забезпечена, тому потребує допомоги.

Відповідач - солдат Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, має регулярну заробітну плату, є платоспроможним, працездатним, інших аліментних зобов`язань не має, кошти на утримання матері дитини не надає, та позов визнав в повному обсязі.

Тому суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки відповідач визнав пред`явлений до нього позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд враховуючи положення ст.206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Так як дана справа є справою про стягнення аліментів, то суд відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так як позов задоволено в повному обсязі, а позивач звільнена від сплати судового збору, то суд покладає на відповідача сплату судового збору в сумі 1073,60 грн. та стягує його з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 19, 76-83, 141, 206, 211, 247, 258-259, 264-265, 268, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 84, 91 Сімейного кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання - задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , солдат Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 19.01.2023 року і до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , солдат Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: С.М.Телегуз

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...