Київський районний суд м. Полтави
Справа № 642/6128/21
Провадження №2/552/1279/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

27.03.2023 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

секретар судового засідання Лебедєва Х.В.,

учасники справи та їх представники:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Макаренко Марина Ігорівна,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача адвокат Кіяшко Сергій Леонідович,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві зазначив, що з 01 червня 1996 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюб з відповідачем виявився невдалим. Поступово сім`я почала розпадатись. Кожен з них тривалий час не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємну повагу один до одного. В сім`ї склалась психологічна несумісність, що призводить до постійних конфліктів.

Кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам та інтересам їхньої спільної дитини.

Позивач вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між ним і відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування.

Шлюбні стосунки вони тривалий час не підтримують. Зараз кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами.

Примирення між ними позивач вважає неможливим.

Тому просив шлюб розірвати. Судові витрати просив покласти на відповідача.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2021 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач надала відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечила (а.с. 32-36).

У відзиві зазначила, що позовна заява є формальною. неконкретизованою, не містить належних доказів на підтвердження позовних вимог, і скоріш за все написана позивачем під впливом тимчасових негативних емоцій та трагічних обставин, які відбулися, і досить сильно вплинули на його психологічний стан.

Тривалий період шлюбу більше 25 років - вони прожили без будь-яких непорозумінь в оточенні рідних та друзів.

Тому відповідач не вбачає підстав для розірвання шлюбу, бо не існує на даний час стійкого розладу подружніх стосунків. Збереження шлюбу є цілком можливе на паритетних засадах, на тому, що є моральною основою шлюбу.

І тому вона має бажання шлюб зберегти.

В сім`ї ніколи не було серйозних сварок чи непорозумінь, як це вказано в позовній заяві. Формальні твердження в позовній заяві про постійні конфлікти та взаємну неповагу не відповідають дійсності.

Між ними немає ніякої психологічної несумісності. Відповідач завжди поважала і поважає свого чоловіка, завжди його підтримувала, допомагала як дружина в різних життєвих моментах.

Тому, зазначаючи, що збереження шлюбу між ними є можливим, відповідач заперечувала проти позовної заяви через її необґрунтованість.

Позивач надав відповідь на відзив, у якій не погодився з доводами відповідача, викладеними у відзиві.

Зазначив, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують. Шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам.

Відмова у розірванні шлюбу могла б свідчити про примушування ОСОБА_1 до шлюбу проти його волі, оскільки він категорично заперечує проти примирення. Тому просив позов про розірвання шлюбу задовольнити в повному обсязі (а.с. 45-48).

Відповідач надала заперечення, у яких обґрунтовувала, що збереження сім`ї є можливим (а.с. 52-54).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 31 січня 2022 року провадження по справі зупинено для надання сторонам терміну на примирення тривалістю один місяць (а.с. 87).

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ окремих судів Донецької, Запорізької та Харківської областей.

Відповідно до даного Розпорядження справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, підсудні Київському районному суду м. Полтави.

Справа № 642/6128/21 також передана на розгляд до Київського районного суду м. Полтави.

Після цього справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 14 ЦПК України, передано на розгляд судді Самсоновій О.А.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 08 лютого 2023 року справу прийнято до свого провадження, розгляд справи вирішено продовжувати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.90).

Цією ж ухвалою відновлено провадження у справі.

Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надавали.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Макаренко М.І. в судове засідання не з`явились. При цьому представник позивача звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача. У заяві зазначила, що позовні вимоги вони підтримують в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Кіяшко С.Л. в судове засідання також не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.

При цьому відповідач звернулась до суду з заявою, у якій просила справу розглянути за її відсутності (а.с. 111).

Представник відповідача ОСОБА_4 також звернувся до суду заявою про розгляд справи за його відсутності. Також зазначив, що проти задоволення позову не заперечує (а.с.106).

З іншими заявами по суті справи та клопотаннями сторони до суду не звертались.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які в засідання не з`явились.

Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з 01 червня 1996 року перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим 01 червня 1996 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова (а.с. 4).

При цьому у вказаному свідоцтві про одруження ім`я дружини вказано як ОСОБА_6 лія.

Але згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 07 серпня 1996 року Ленінським РВ ХМУУМВС України в Харківській області, тобто після реєстрації шлюбу та зміни дружині прізвища на « ОСОБА_7 », вірно її прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_2 (а.с. 11-12).

Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим повторно 11 січня 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 14).

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати.

На час розгляду справи він позов підтримує та просить задовольнити. Шлюб просить розірвати.

Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем.

Бажання позивача розірвати шлюб з відповідачем зберігається протягом тривалого часу.

Вжиті судом заходи до примирення сторін позитивного результату не дали. Позивач підтримує позов про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України ш люб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем та збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач, яка у шлюбі змінила прізвище, вимог про відновлення дошлюбного прізвища не заявляла.

Тому дане питання судом не розглядалось.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати позивача складаються з витрат на оплату судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп. (а.с. 15).

Оскільки суд дійшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 908 грн. 00 коп. на відшкодування понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 01 червня 1996 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис №458, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (ім`я якої в свідоцтві про одруження НОМЕР_1 зазначено як ОСОБА_8 ) розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу:

його ОСОБА_1 ;

її ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 грн. 00 коп. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок) на відшкодування понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ,

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаюча: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повне судове рішення виготовлено 27 березня 2023 року.

Головуючий О.А.Самсонова