Справа № 345/1936/22
Провадження № 2/345/58/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2023 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Марецької І.М.

позивача ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

представника третьої особи Чижевського С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Калуської міської ради, Виконавчого комітету Калуської міської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: управління комунальної власності Калуської міської ради про визнання права власності у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку, скасувати державну реєстрацію права власності, зобов`язання організувати та профінансувати капітальний ремонт житлового будинку, прибудинкової території та індивідуально визначеного допоміжного приміщення, -

встановив:

На розгляді суду перебуває вказана справа.

27.03.2023 позивач подав суду клопотання про постановлення окремої ухвали за фактом умисного введення відповідачами суду в оману, що виражається у поданні завідомо недостовірних або підроблених доказів. Зокрема позивач вказує, що під час судового засідання представники відповідачів стверджували, що в наданих йому копіях архівних матеріалів, а саме «Сводный оценочный акт по домовладению АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 ; Журнал обмеров и подсчетов площадей помещений по АДРЕСА_1 », які датовані 24 лютого 1960 року, інженером БТІ була допущена помилка про зазначення у генеральному плані (участок 32 ) по АДРЕСА_2 споруди котельні. Також у відповіді на відзив вказано, що теплопостачання вказаного будинку здійснювалося від котельні, розміщеної в будинку на АДРЕСА_3 , однак ОСОБА_1 вказує, що такого будинку у 1959 році не існувало. Також позивач вважає безпідставним посилання відповідачів на Акт государственной приемки здания сооружений від 30.09.1959, оскільки його оригінал відсутній та місцезнаходження його відповідачам невідоме, натомість вони долучили сумнівну копію. Також позивач зазначив, що відповідачі не надали обґрунтований розрахунок орендної плати КП «Ритуальна Служба» за приміщення котельні з 30.08.2006 по 01.02.2010, яка розрахована відповідно до Методики розрахунку орендної плати та порядку надання в оренду комунального майна територіальної громади м. Калуша, затвердженої рішенням Калуської міської ради від 10.08.2006 № 62.

Крім того, ОСОБА_1 звернув увагу суду на те, що ч. 4 ст. 43 ЦПК України передбачено, що за введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом. На думку позивача дії відповідачів містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, а тому він просить суд винести за даним фактом окрему ухвалу.

В судовому засіданні позивач клопотання підтримав та просив постановити по справі окрему ухвалу.

Представник відповідача ОСОБА_2 зазначив про безпідставність даного клопотання та просив відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні клопотання.

Представник третьої особи Чижевський С.М. заперечив проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Окрема ухвала суду - це процесуальне судове рішення, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Отже, підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

Згідно з ч. 5 ст. 262 ЦПК України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року в справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19) вказано, що постановлення окремої ухвали є процесуальною дією суду, вчинення якої не залежить від наявності клопотань учасників справи. Суд постановляє окрему ухвалу лише тоді, якщо встановить порушення певним органом чи іншою особою вимог законодавства або недоліки і їхній діяльності під час вирішення спору.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2018 року у справі № 761/32388/13-ц (провадження № 61-3251св18) зазначено, що при вирішенні питання про постановлення окремої ухвали суд має виходити з того, що мають бути виявлені порушення закону. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком.

Позивачем в своєму клопотанні, на переконання суду, не наведено достатніх підстав та аргументів для винесення окремої ухвали.

До того ж, судом не встановлено достатніх даних для висновку про наявність порушень законодавства, які містять ознаки кримінального правопорушення.

Також суд наголошує, що позивач не позбавлений права самостійно звернутись до органів досудового розслідування з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення, яке, на його думку, було вчинено посадовими особами відповідачів, а також до відповідних органів із повідомленням про вчинення порушень та притягнення винуватих осіб до відповідальності.

Таким чином, законних підстав для винесення окремої ухвали судом не вбачається, що тягне за собою відмову в задоволенні даного клопотання.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 262 ЦПК України, суд -

постановив:

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали в даній справі відмовити.

Ухвала самостійному оскарженню не підлягає.

Головуючий