Справа №949/737/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

при секретарі судового засідання Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ПАТ "Страхова компанія "ВУСО", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позовна заява мотивована тим, що 04 квітня 2019 року між ПрАТ "СК "ВУСО" та ОСОБА_3 (страхувальник), було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №6-01, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом "Mercedes", державний реєстраційний номер " НОМЕР_1 ". У відповідності до умов даного договору, ПрАТ "СК "ВУСО" взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 13 лютого 2020 року приблизно о 17:25 по вул. Луговій, 2 в с. Бірки, Яворівського району Львівської області, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "DAF", державний реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобіля "Mercedes" державний реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", під керуванням ОСОБА_5 . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу "Mercedes", державний реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", було завдано механічних ушкоджень, що підтверджується актом огляду транспортного засобу від 18 лютого 2020 року, відповідно до чого страхувальник зазнав матеріального збитку. Постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 13 березня 2020 року по справі №949/276/20, відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно рахунку-фактури №001296 від 19 лютого 2020 року загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Mercedes", державний реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", склала 131280 грн. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору страхування, на підставі страхового акту №2012363-1 від 18 березня 2020 року, ПрАТ "СК «ВУСО" виплатило страхове відшкодування у загальному розмірі 127280 грн., що підтверджується платіжними дорученням №7777 від 19 березня 2020 року. Також, на підставі страхового акту №2012363-2 від 27 березня 2020 року, ПрАТ "СК "ВУСО" виплатило страхове відшкодування у загальному розмірі 4000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №8836 від 27 березня 2020 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ "СК "ВУСО" склав 131280 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу "DAF", державний реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", була застрахована за полісом №ЕР/138676912 в ПрАТ "СК "АСКО-ДОНБАС-ПІВНІЧНИЙ", ПрАТ "СК "ВУСО" звернулося до ПрАТ "СК "АСКО-ДОНБАС-ПІВНІЧНИЙ", з вимогою про відшкодування збитків порядку регресу. ПрАТ "СК "АСКО-ДОНБАС-ПІВНІЧНИЙ" відшкодувало ПрАТ "СК «ВУСО" частину завданих відповідачем збитків в розмірі 36096,45 грн. Окрім того, на підставі рішення Господарського суду Донецької області від 02 березня 2021 року ПрАТ "СК "АСКО-ДОНБАС-ЦІВНІЧНИЙ" відшкодувало ПрАТ "СК "ВУСО" частину завданих відповідачем збитків в розмірі 30968,75 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодування складає 64214,80 грн. 02 серпня 2021 року між ПрАТ "СК "ВУСО" (первісний кредитор) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , укладено договір №02/08/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений Додатку №1 до Договору, в тому числі за договором №6-01 від 04 квітня 2019 року. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу в порядку зворотної вимоги (регресу).

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Гермаш С.М. в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують в повному обсязі та просять суд його задовольнити.

Від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Власик В.Я. на адресу суду надійшла заява, в якій зазначено, що відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнає, оскільки між сторонами попередньо узгоджено графік погашення заборгованості, а тому просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ПАТ "Страхова компанія "ВУСО" в судове засідання не з`явився. На адресу суду повернулися конверти із відмісткою, що адресат на вказаною адресою відсутній.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча були своєчасно та належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи.

Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом, 04 квітня 2019 року між ПрАТ "СК "ВУСО" та ОСОБА_3 (страхувальник), було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №6-01, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом "Mercedes", державний реєстраційний номер " НОМЕР_1 " (а.с.10-13).

13 лютого 2020 року приблизно о 17:25 по вул. Луговій, 2 в с. Бірки, Яворівського району Львівської області, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "DAF", державний реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобіля "Mercedes" державний реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", під керуванням ОСОБА_5 .

Постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 13 березня 2020 року по справі №949/276/20, відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.16-17).

Вказані обставини також підтверджуються довідкою Національної поліції України від №869409 (а.с.14).

Частиною 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу "Mercedes", державний реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", було завдано механічних ушкоджень, що підтверджується актом огляду транспортного засобу від 18 лютого 2020 року (а.с.18).

Згідно рахунку-фактури №001296 від 19 лютого 2020 року загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Mercedes", державний реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", склала 131280 грн.

Виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору страхування, на підставі страхового акту №2012363-1 від 18 березня 2020 року (а.с.30), ПрАТ "СК «ВУСО" виплатило страхове відшкодування у загальному розмірі 127280 грн., що підтверджується платіжними дорученням №7777 від 19 березня 2020 року (а.с.32).

Крім того, на підставі страхового акту №2012363-2 від 27 березня 2020 року (а.с.31), ПрАТ "СК "ВУСО" виплатило страхове відшкодування у загальному розмірі 4000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №8836 від 27 березня 2020 року (а.с.33).

Таким чином, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ "СК "ВУСО" склав 131280 грн.

Беручи до уваги те, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 як водія транспортного засобу "DAF", державний реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", була застрахована за полісом №ЕР/138676912 в ПрАТ "СК "АСКО-ДОНБАС-ПІВНІЧНИЙ", ПрАТ "СК "ВУСО" звернулося до ПрАТ "СК "АСКО-ДОНБАС-ПІВНІЧНИЙ", з вимогою про відшкодування збитків порядку регресу.

ПрАТ "СК "АСКО-ДОНБАС-ПІВНІЧНИЙ" відшкодувало ПрАТ "СК «ВУСО" частину завданих відповідачем збитків в розмірі 36096,45 грн., що підтверджується довідкою №8623 від 03 грудня 2020 року (а.с.46).

Окрім того, на підставі рішення Господарського суду Донецької області від 02 березня 2021 року ПрАТ "СК "АСКО-ДОНБАС-ЦІВНІЧНИЙ" відшкодувало ПрАТ "СК "ВУСО" частину завданих відповідачем збитків в розмірі 30968,75 грн., що також підтверджується довідкою №1220 від 28 червня 2022 року (а.с.50).

Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодування складає 64214,80 грн.

02 серпня 2021 року між ПрАТ "СК "ВУСО" (первісний кредитор) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (позивач), укладено договір №02/08/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений Додатку №1 до Договору (а.с.5-9), в тому числі за договором №6-01 від 04 квітня 2019 року.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України).

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В пункті 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" зазначено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Згідно частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є Закон України від 01 липня 2004 року №1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (стаття 2 Закону №1961-IV).

Статтею 6 Закону №1961-ІV передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статті 22 Закону №1961-ІV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 33.1 статті 33 Закону №1961-ІV, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний зокрема: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до підпункту а) підпункту 38.1.1, пункту 38.1, статті 38 вказаного Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт того, що відповідач ОСОБА_2 скоїв дорожньо-транспортну пригоду встановлено постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 13 березня 2020 року по справі №949/276/20.

Таким чином до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, як до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Відповідно до норм статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, визначених статтею 515 Цивільного кодексу України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України).

Відтак до позивача як до нового кредитора перейшло право зворотної вимоги (регресу), яке мав страховик ПрАТ "СК «ВУСО", до відповідача, як до особи, відповідальної за завдану шкоду. За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитків в порядку регресу в розмірі 64214,80 коп.

Згідно вимог частини 1 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 3 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частин 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу подано копію довіреності (а.с.54), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та копію посвідчення адвоката України (а.с.55), копію договору про надання правової допомоги №30/01/19 від 30 січня 2019 року (а.с.56), копію додаткової угоди №363 від 07 лютого 2022 року до договору про надання правової допомоги №30/01/19 від 30 січня 2019 року (а.с.57), а також акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 07 лютого 2022 року до договору про надання правової допомоги №30/01/19 від 30 січня 2019 року (а.с.58).

Згідно поданого акту здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 07 лютого 2022 року до договору про надання правової допомоги №30/01/19 від 30 січня 2019 року, клієнт та адвокат погодилися, що адвокату вартість наданих послуг в сумі 2000 грн. за такі послуги: аналіз судової практики та обговоренняз клієнтом правової позиції по справі та написання позовної заяви та підготовка документів для подання позову до суду.

На підтвердження сплати зазначеної суми надано платіжне доручення №P24AC6067 від 07 лютого 2022 року на суму 2000 грн. (а.с.59).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивачем дійсно були понесені витрати на правничу допомогу у цій справі.

Тому, на підставі вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути понесені ним судові витрати з оплати судового збору в розмірі 992,40 грн., а також витрати пов`язані з розглядом справи, а саме на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 133, 141, 247, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (р/р НОМЕР_3 в АТ КБ "Приватбанк", МФО 320649), завдані збитки в порядку зворотної вимоги (регресу) в розмірі 64214,80 грн. (шістдесят чотири тисячі двісті чотирнадцять гривень 80 коп.).

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , понесені ним судові витрати з оплати судового збору в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.), а також витрати пов`язані з розглядом справи, а саме на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень).

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Відомості про учасників справи згідно пункту 4 частини 5 статті 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , жителька АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО", м. Львів, вул. Головацького, 23, .

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду К.М. Отупор