УХВАЛА

28 квітня 2023 року м. Шаргород

Справа №152/390/23

Провадження №2/152/133/23

Суддя Шаргородського

районного суду

Вінницької області - Славінська Н.Л.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рижиков Віталій Геннадійович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

22.03.2023 року адвокат Рижиков В.Г. звернувся до Шаргородського районного суду Вінницької області з означеним позовом в інтересах ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, у якому просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 13.09.2019 року Шаргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом №91.

Ухвалою судді від 31.03.2023 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рижиков В.Г., до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, оскільки вона була подана з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства України, зокрема, відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Так, відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, повне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з положеннями ч.ч.9, 10 ст.28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Разом з тим, у порушення вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, у позовній заяві не було зазначено місце проживання чи перебування відповідача, не долучено доказів про місцезнаходження майна відповідача або його останнє відоме зареєстроване місце проживання чи перебування в Україні.

Так, на виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, 22.03.2023 року судом здійснено запит щодо місця реєстрації ОСОБА_4 та 28.03.2023 року отримано інформацію виконавчого комітету Шаргородської міської ради про те, що ОСОБА_5 не зареєстрований та не проживає в АДРЕСА_1 (а.с.16, 19).

28.03.2023 року за допомогою засобів підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» судом направлено електронний запит про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_4 до Єдиного державного демографічного реєстру за тими параметрами, що вказані в позовній заяві, зокрема, за вказаними прізвищем, іменем та датою народження, однак за параметрами запиту: прізвище, ім`я, по батькові « ОСОБА_6 » та дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - особу не знайдено (а.с.18).

Також, 28.03.2023 року судом направлено запит до Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області про надання відомостей про останнє відоме місце реєстрації ОСОБА_4 (а.с.20).

30.03.2023 року у відповідь на запит суду, Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області надало інформацію про те, що станом на 29.03.2023 року ОСОБА_5 взагалі не значився ні зареєстрованим, ні знятим з реєстрації місця проживання у Вінницькій області (а.с.21).

Посилання позивача ОСОБА_1 у позовній заяві на те, що їй на даний час не відомо про місце проживання відповідача не є виконанням вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, оскільки вказана норма закону передбачає обов`язкове зазначення позивачем місця проживання чи перебування відповідача по справі.

Тоді як зазначення позивачем ОСОБА_1 зареєстрованого місця проживання відповідача в АДРЕСА_1 , не відповідає дійсності, що підтверджується отриманою судом інформацією виконавчого комітету Шаргородської міської ради, Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області, що проаналізована вище.

Не зазначення позивачем зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання чи перебування відповідача, або останнього відомого зареєстрованого місця проживання чи перебування в Україні та місця знаходження його майна унеможливлює вирішення судом питання про підсудність цивільної справи саме Шаргородському районному суду та відкриття провадження у справі, оскільки ч.1 ст.378 ЦПК України встановлено, що підлягає скасуванню судове рішення, яке прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

До того ж, не зазначення позивачем зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання чи перебування відповідача, або останнього відомого зареєстрованого місця проживання чи перебування в Україні та місця знаходження його майна унеможливлює повідомлення відповідача про надходження до суду позовної заяви, надсилання останньому судових рішень у цій цивільній справі, зокрема, про відкриття провадження у справі, а також виклик його у судові засідання.

Крім того, в порушення вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач не зазначила ні відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача, ні номер і серію паспорта відповідача, якщо він є громадянином України, у зв`язку із чим суд не зміг отримати на запит відомості з Єдиного демографічного реєстру.

Також, в порушення вимог п.п.6, 7 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем у позові не було зазначено відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

До того ж, в порушення вимог п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява не містила підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а містить зазначення «стверджую, що в судах не знаходяться цивільні справи на предмет даного позову», що не відповідає п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Для усунення цих недоліків судом був установлений строк, що не може перевищувати шести днів з дня отримання ухвали суду від 31.03.2023 року і роз`яснено, що в разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала судді від 31.03.2023 року отримана позивачем 07.04.2023 року за адресою для направлення судової кореспонденції, що вказана у позові, що вбачається із зворотного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.27).

Крім того, представник позивача у позові зазначив і свою адресу для направлення судової кореспонденції, тому копія ухвали також направлена йому на вказану ним у позовній заяві адресу та отримана останнім 11.04.2023 року, що вбачається із зворотного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.28).

Таким чином, строк для виправлення недоліків, згідно з ухвалою від 31.03.2023 року, закінчився 18.04.2023 року, з врахуванням, що 14.04.2023 року є вихідним днем.

Проте, до даного часу, з врахуванням строку для поштового пересилання, ухвала судді від 31.03.2023 року, яка отримана позивачем 07.04.2023 року, а представником позивача 11.04.2023 року, залишена без належного реагування.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки цивільним процесуальним законодавством України не передбачено надання повторного строку на виправлення недоліків позовної заяви, то позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рижиков В.Г., до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу підлягає поверненню позивачу.

Дана ухвала не перешкоджає повторному зверненню до суду з позовом, поданим і оформленим в порядку, встановленому ст.175 ЦПК України, після усунення зазначених в ухвалі обставин.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності заяв. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п.33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Суд виходить з того, що вказані ним недоліки позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рижиков В.Г., зазначені в ухвалі від 31.03.2023 року, були очевидними та суттєвими, а тому унеможливлюють відкриття провадження в справі та використання стадії судового провадження для виправлення недоліків позовної заяви, які можуть і повинні усуватися на стадії подання позову/виправлення його недоліків.

Повернення позовної заяви через те, що позивач та представник позивача не виконали вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та не усунули недоліків такої заяви, обмежує гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право на доступ до суду, але не порушує цього права і не нівелює його суті. Зазначене повернення позовної заяви забезпечує юридичну визначеність у правовідносинах суду з позивачем, який не виконав вимог чинної ухвали.

Саме такий правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20.01.2021 року у справі №9901/258/20 (провадження №11-331заі20), який суд використовує у спірних правовідносинах.

При цьому, суд вважає, що означена ухвала жодним чином не перешкоджає ОСОБА_1 в доступі до правосуддя, оскільки норми ЦПК України не містять заборон позивачеві повторно звернутися до суду з цим позовом у загальному порядку.

Керуючись ст.ст.185, 260 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рижиков Віталій Геннадійович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - повернути позивачеві.

Роз`яснити, що позивач - ОСОБА_1 вправі повторно звернутися до суду з позовом, поданим і оформленим відповідно до ст.175 ЦПК України.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена 28.04.2023 року.

Суддя: