Справа № 397/1345/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у відкритті провадження у справі

13.11.2023 смт.Олександрівка

Суддя Олександрівського районного суду Кіровоградської області Максимович І.В., перевіривши матеріали позовної заяви по цивільній справі №397/1345/23

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 )

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія (місце знаходження: 25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. В. Пермська,78, код ЄДРПОУ - 42132581)

Предмет позову: про скасування боргу

В С Т А Н О В И В: Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати борг, який нарахувала КОЕК у розмірі 8625,84 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що він проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 2020 року та в повному обсязі виплачував за спожиту електроенергію енернопостачальної компанії (КОЕК). він являється учасником боових дій з 2014 року і має право на пільгову знижку 75% при сплаті за комунальні послуги (Закон України "Про статус ветеранів війни" ст.425).

Енергопостачальна компанія ігнорує Закон України і не враховує сплати за пільгою, вони незаконно нараховують борг. Оплата здійснювалась з карткового пенсійного рахунку з 2020 року регулярно, враховуючи пільгову знижку 75% боргу не повинно бути.

Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

При вирішенні питання про відкриття провадження у даній справі судом було встановлено, що рішенням Олександрівського районого суду Кіровоградської області від 26.07.2023, яке набрало законної сили 03.10.2023, у справі №397/233/23 (н/п 2/397/130/23) позов представника Лисенка Сергія Васильовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість по оплаті спожитої електричної енергії (суму основного боргу за електричну енергію) в розмірі 4392,84 грн., а також понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 2684 грн.

З дослідженого судом вищевказаного рішення, що набрало законної сили, вбачається, що існує відповідне рішення суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, зокрема щодо оплати спожитої електричної енергії з урахуванням права ОСОБА_2 на користування пільгою «Учасника бойових дій».

Відповідно до п.1-3 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо:

1) заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

2) є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами;

3) у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 червня 2020 року у справі №333/6816/17 звернула увагу на те, що приписи «суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186 ЦПК України), «суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосуються як позовів, які не можна розглядати за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (див. аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 13 червня 2018 року у справі № 454/143/17-ц (пункт 59), від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц (пункти 42, 66), від 13 березня 2019 року у справі № 331/6927/16-ц (пункт 37), від 20 березня 2019 року у справі № 295/7631/17, від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц (пункт 36), від 18 вересня 2019 року у справі № 638/17850/17 (пункт 5.30), від 8 листопада 2019 року у справі № 910/7023/19 (пункт 6.20), від 18 грудня 2019 року у справі № 688/2479/16-ц (пункт 30), від 26 лютого 2020 року у справі № 1240/1981/18 (пункт 30), від 28 квітня 2020 року у справі № 607/15692/19 (пункт 45)).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов, за яких суд повноважний розглядати позовну заяву. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Не відповідатиме завданням цивільного судочинства звернення до суду з позовом, спрямованим на оцінювання доказів, зібраних в інших справах, на предмет їх належності та допустимості, або з метою створення підстав для звільнення від доказування в іншій справі (для встановлення у судовому рішенні обставин, які би не потрібно було надалі доказувати під час розгляду іншої справи). Недопустимим з огляду на завдання цивільного судочинства є ініціювання позовного провадження з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у кримінальному провадженні, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, неналежним або недопустимим. Такі позови не підлягають судовому розгляду. У відкритті провадження за ними слід відмовляти на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України, а у разі, якщо провадження було відкрите, закривати його на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України) (пункт 30, 31, 41, 42).

З урахуванням правової позиції Великої палати Верховного Суду, приходжу до висновку, що поданий ОСОБА_1 позов спрямований на створення штучних підстав для перегляду судового рішення, яке набрало законної сили, відтак у відкритті провадження за цим позовом слід відмовити, оскільки спірні правовідносини не є цивільними. Такі відносини виникли з приводу переоцінки доказів, які були предметом розгляду в іншій справі, розглянутій в порядку цивільного судочинства (№397/233/23, н/п 2/397/130/23). Тому розгляд заявлених вимог як позовних не може відбуватися за правилами жодного виду судочинства. Доводити існування чи відсутність існування умов споживання електроенергії, заперечення проти доказів протилежної сторони, тощо ОСОБА_1 мав у згаданій вище цивільній справі на відповідній стадії процесу, а не заявляючи окремий позов після того, як рішення у зазначеній справі набрало законної сили.

При цьому суд звертає увагу позивача на таке, право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права, як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata - остаточні рішення національних судів не мають ставитися під сумнів.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України так як заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.186, ст.ст. 259, 260, 353 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія про скасування боргу, у зв`язку з тим, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої постановлено ухвалу, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: І.В. Максимович