Справа № 585/2204/22
Номер провадження 2/585/58/23
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання - Ковган О.В.,

Справа № 585/2204/22, провадження № 2/585/58/23

Позивач : ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обгрунтування позову посилається на те, що відповідач по справі ОСОБА_2 07 липня 2022 року о 15:45 год. в м. Дніпро по пр. Мануйлівському, 9, керуючи транспортним засобом 458 АИС не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки ТЗ або безпечного об`їзду перешкоди та здійснив зіткнення з транспортним засобом Nissan Махіmа, д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Вказаними діями позивач порушив вимоги п. 12.3 ПДР України. Під час ДТП спричинено механічні ушкодження та завдано матеріальних збитків. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 р. ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850,00 грн. Вказана Постанова суду набрала законної чинності 16 серпня 2022 pоку.

Після ДТП ОСОБА_2 написав власноруч розписку, в якій він визнав матеріальну шкоду під час ДТП 07 липня 2022 р., спричинену автотранспортному засобу Nissan Maxima, д/н НОМЕР_1 та зобов`язався у строк до 08 липня 2022 р. сплатити грошові кошти у сумі 36000,00 грн. Вказана розписка була складена у присутності власника автотранспортного засобу ОСОБА_4 , про що мається відповідний підпис. Однак по теперішній час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань та відшкодування коштів. Вона відремонтувала транспортний засіб за власний кошт, їй необхідно було у найкоротший термін повернути справний автомобіль власнику - ОСОБА_4 , звіт про заподіяний розмір шкоди вона не робила, оскільки сума шкоди була між нею та відповідачем узгоджена, спір на момент ДТП був відсутній, що підтверджується розпискою. На теперішній час у неї лише частково збереглися квитанції про запчастини, які вона купувала за власний рахунок для ремонтування автомобіля, на загальну суму 9507 грн. (яка складається з: 4007 грн.+1080 грн.+4420 грн.): кришка багажнику та задня оптика, металевий посильник бамперу, матеріали для фарбування тощо. Таким чином нею було витрачено 36000,00 грн. для відновлення транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП з вини відповідача. Указана сума була узгоджена між нею та відповідачем, який зобов`язався її відшкодувати.

Також, діями відповідача їй завдано у тому числі немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які позначили негативні зміни у її житті. Вона не зверталася після ДТП до лікарні, але стан її здоров`я погіршився, її не полишали думки та спогади щодо дорожньо-транспортної пригоди, які діяли на неї, як психотравмуюча подія. Її переслідував страх можливого повторення цих подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, негативні емоції при згадуванні; переживання психологічного дискомфорту, відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати будь яких контактів з людьми, почуття образи. Деякий час вона не могла керувати транспортними засобами, що ускладнювало її життя, адже вона витрачала кошти на пересування на таксі та не мала можливості виконувати обсяг тих дій, які виконувала раніше.

Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання.

Тому просить стягнути з відповідача завдану внаслідок ДТП: матеріальну шкоду у розмірі 36000,00 грн., моральну шкоду - 5000,00 грн. та понесені судові витрати у сумі сплаченого судового збору 992 грн. 40 коп.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, в якому він просив справу розглядати без його присутності, оскільки він перебуває в лавах ЗСУ на Сході країни, тому з`явитися до суду не має можливості.

Позовні вимоги визнає частково в сумі 20000 грн. Не заперечує факту ДТП та його провини в скоєному. Оскільки сильно поспішав, то на місці ДТП дійсно склав розписку на ім`я позивача на суму 36000,00 грн. Він ні в якому разі не уникав відповідальності в скоєному, але коли мав намір хоч частково сплатити кошти то виявилося, що крім прізвища та імені позивача він нічого не мав, у нього навіть не було її телефонного номеру.

На даний час ознайомившись з позовною заявою вважає, що вимоги позивача до нього є дещо завищеними. Вважає, що для відновлення тих пошкоджень, які були на автомобілі під час ДТП, не буде затрачено більше коштів. Тим більше позивачем на підтвердження факту її витрат на ремонтні роботи надано дві квитанції ТОВ «НоваЛей» від 12.07.2022 р. на перерахунок коштів в сумі 4007,00 грн. та 1080,00 грн. Куди саме та на які потреби позивач перераховувала кошти, йому незрозуміло. Щодо наданої копії товарного чеку № 000726 від 09.07.2022 року, виписаного вручну ЧП ОСОБА_5 на суму 4420 грн. також не зрозуміло, кому та за які саме запчастини чи роботи, для якого саме транспортного засобу, яку саме фарбу (для підлоги, автомобіля чи бампера) купувала позивач.

Таким чином, вважає, що витрати на ремонтні роботи автомобіля значно завищені, достовірних підтверджень понесених витрат позивачем на ремонт автомобіля не надано. Тому погоджується сплатити 20000 грн., яких, вважає, буде достатньо навіть з урахуванням (незрозумілих) наданих квитанцій, покрити витрати позивача щодо відновлення транспортного засобу.

Вимоги в частині моральної шкоди не визнає повністю, оскільки в результаті ДТП ніхто з учасників не був травмований та не госпіталізувався. Щодо тверджень позивача про погіршення її морального стану у вигляді спогадів ДТП і.т.д., вважає, що даний факт нічим не підтверджено, так як в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження даного факту (виписки з карти хворого щодо її звернення до лікаря з проблемами психічного стану). Щодо розладів сну і інших моментів зазначених позивачем, то в даний час майже всі мешканці України стикаються з такою проблемою, так як в країні йде жорстока війна.

Відносно стягнення з нього на користь позивача судових витрат зазначив, що оскільки на даний час він перебуває в лавах ЗСУ та є військовослужбовцем, то звільнений від сплати судового збору на підставі п.12 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», в якій зазначається, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків (а.с. 31-32).

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
29 вересня 2022 року судом справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання (а.с.26).

13 грудня 2022 року судом закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.40).

Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.8).

Відповідач у поданому до суду відзиві на позов просив справу розглядати без його присутності, оскільки він перебуває в лавах ЗСУ на Сході країни, тому з`явитися до суду не має можливості (а.с.31-32).

Інші процесуальні дії, передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України, у справі судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 12 листопада 2021 року Новокадацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), дошлюбне прізвище позивача - « ОСОБА_6 », як вона змінила на « ОСОБА_7 » після реєстрації шлюбу 12.11.2021 року з ОСОБА_8 (а.с.13).

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.08.2022 року ОСОБА_2 накладено стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 850 грн. З указаної постанови також вбачається, що 07.07.2022 року о 15:45 хв. в м. Дніпро по пр. Мануйлівському, 9, водій ОСОБА_2 керував ТЗ 458 АИС, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки ТЗ або безпечного об`їзду перешкоди та здійснив зіткнення з ТЗ Nissan Maxima АЕ 8931 ТЕ під керуванням ОСОБА_9 . ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.3 ПДР України. під час ДТП спричинено механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки. Вказана постанова суду набрала законної сили 16.08.2022 року (а.с.14-15).

ОСОБА_2 надав розписку, в якій зазначив, що при скоєнні ДТП він наніс втрати водію автомобіля «Нісан» на суму 36000,00 грн. та зобов`язався кошти перерахувати 08.07.2022 року (а.с.16).

До матеріалів позову позивач додано квитанції про перерахування коштів ТОВ «НоваЛей» на суму 4007,00 грн. та на суму 1008,00 грн. та товарний чек ЧП ОСОБА_5 на суму 4420,00 грн. із зазначенням найменування та кількості матеріалів (а.с.17-18).

З наведеного вбачається, що між сторонами склалися правовідносини з приводу відшкодування шкоди.

Норми права, застосовані судом.
Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Визначення ст. 16 ЦК України способів захисту цивільних прав та інтересів це забезпечення справедливого неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ч. 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини третьої ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України така майнова шкода відшкодовується в і обсязі особою, яка її завдала, а ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Нормами ст. 1187 ЦК України передбачено - джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортного засобу, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання. Зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок не переробної сили або умислу потерпілого.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - розглядаючи позов про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно з п. 6 вищезазначеної Постанови особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст.1167ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

За змістом ст.23ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Мотиви суду щодо позовних вимог.
Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази за власним переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, кожен окремо та в сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача - ОСОБА_1 , завданих збитків, оскільки відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок якого автомобілю «Nissan Махіmа», д/н НОМЕР_1 , завдано пошкоджень. Відповідачем добровільно надано розписку, в якій він зобов`язався відшкодувати за наслідками дорожньо-транспортної пригоди завдані збитки в розмірі 36000,00 грн., тобто визнав розмір шкоди. Доказів того, що вказана розписка написана під тиском або шляхом обману, відповідачем не надано.

Таким чином, суд вважає, що порушені права позивача підлягають захисту в судовому порядку шляхом задоволення даного позову в цій частині.

Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2 , судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

За змістом ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправні діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому суд з`ясовує факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрати немайнового характеру.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки, що призвела до заподіяння шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

В обгрунтування розміру моральної шкоди позивач посилається на те, що стан її здоров`я погіршився, її не полишали думки та спогади щодо дорожньо-транспортної пригоди, які діяли на неї, як психотравмуюча подія. Її переслідував страх можливого повторення цих подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, негативні емоції при згадуванні; переживання психологічного дискомфорту, відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати будь яких контактів з людьми, почуття образи. Деякий час вона не могла керувати транспортними засобами, що ускладнювало її життя, адже вона витрачала кошти на пересування на таксі та не мала можливості виконувати обсяг тих дій, які виконувала раніше

Проте, позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин щодо завдання діями відповідача моральної шкоди в зазначеному розмірі, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язаних із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

П. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі задоволення позову - на відповідача.

Що стосується розподілу судових витрат, то суд приймає до уваги те, що відповідач є заступником командира 2 механізованого батальйону озброєння військової частини НОМЕР_3 , приймає безпосередню участь в бойових діях на території Донецької області з відсічі російської агресії, що стверджується листом командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_10 від 12.10.2022 року (а.с.30 зв.).

При цьому позивач права позивач в силу положень п.2 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Таким чином, з огляду на задоволення позову та відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, у розмірі 992 грн. 40 коп.

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 267, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 36000 (тридцять шість тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сплачений судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт № НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_7 .

Повне судове рішення складене 25 січня 2023 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова