Справа № 183/7198/23
№ 2/183/3552/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» про:

- стягнення з Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 4 513 грн 33 коп, процентів за користування безпідставно набутими коштами у розмірі 1 832 грн 52 коп та моральної шкоди у розмірі 15 000 грн, -

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2023 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом.

В обґрунтування позову, з посиланням на ст.ст. 1, 11, 18, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 23, 536, 1212, 1214 ЦК України, правові позиції, наведені у постановах КЦС ВС у справі № 201/6498/20 від 08 вересня 2012 року, у справі № 206/2212/18 від 08 вересня 2021 року, у справі № 623/363/20 від 06 жовтня 2021 року, КГС ВС у справі № 910/1531/18 від 06 березня 2019 року та у справі № 910/16664/18 від 28 січня 2020 року, Верховного Суду України від 02 березня 2016 року у справі №6-3090цс15, ухвалі Верховного суду від 13 листопада 2019 року у справі № 216/3521/16-ц, п. 6.2 Постанови Пленуму ВГСУ від 17 грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» вказує, що 20 листопада 2017 року між ОСОБА_1 (надалі позивач) та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (надалі відповідач, Банк) укладено договір б/н під назвою «Анкета-заява про надання банківських послуг». У відповідності до умов указаного Договору, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надав ОСОБА_1 у користування платіжну картку. В червні 2022 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулося до ОСОБА_1 з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором б/н від 20 листопада 2017 року. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2022 року відкрите провадження у справі № 183/3139/22. 26 жовтня 2022 року рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі 183/3139/22 відмовлено в позовних вимогах АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». У рішенні вказано, що оскільки ОСОБА_1 не погоджував сплату відсотків за користування кредитними коштами за договором від 20 листопада 2017 року, суд вважає неправомірним та безпідставним списання Банком внесених на погашення боржником коштів у рахунок погашення відсотків за користування даним кредитом. Натомість, дана сума коштів підлягає зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Тобто, списання Банком внесених на погашення боржником коштів у рахунок погашення відсотків за користування кредитом та зарахування цих коштів на погашення тіла кредиту є неправомірним та безпідставним. Оскільки АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 18 640,04 грн, в той час, як матеріали справи підтверджують збільшення тіла кредиту за рахунок протиправного списання Банком з рахунку ОСОБА_1 відсотків за кредитом на суму 21 184,97 грн, суд вважає за необхідне відмовити задоволенні позову в цій частині через те, що АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не доведено не повернення суми тіла кредиту ОСОБА_1 та заборгованість з тіла кредиту, отриманого за договором, існування поточної чи простроченої заборгованості з тіла кредиту станом на день звернення з позовом. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2023 року у справі 183/3139/22 апеляційну скаргу АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» залишено без задоволення, рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2022 року без змін. Судом апеляційної інстанції зазначено, що оцінюючи надану Банком виписку по картковому рахунку ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку, що сума у розмірі 18 640,04 грн в дійсності не відповідає заборгованості саме за тілом кредиту, оскільки включає в себе і саму заборгованість за відсотками, які нараховувалися на суму кредиту та штучно збільшували розмір кредитного ліміту та суму заборгованості. Отже, розмір кредитного ліміту розширявся за рахунок списання відсотків, нарахування яких здійснювалося на суму фактично наданої ОСОБА_1 позики та розміру відсотків за попередній місяць. АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 18640,04 грн, в той час, як матеріали справи підтверджують збільшення тіла кредиту за рахунок протиправного списання Банком з рахунку ОСОБА_1 відсотків за кредитом на суму 21 184,97 грн. Так, згідно з власноручно здійсненої калькуляції вбачається, що ОСОБА_1 було використано коштів Банку на загальну суму 106 755,99 грн, а повернуто було 139 583,03 грн. Таким чином, реальна заборгованість за тілом кредиту відсутня.

Позивач указує, що з проведених розрахунків вбачається загальна переплата ОСОБА_1 у розмірі 32 827,04 грн. Рішеннями судів установлено, що: Банк постійно нараховував відсотки, хоча таке нарахування не передбачено умовами договору; у ОСОБА_1 немає заборгованості перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за договором б/н від 20 листопада 2017 року; ОСОБА_1 переплатив певну суму коштів Банку. Це сталося внаслідок викривлення балансу на користь Банку. Як наслідок - Банк безпідставно збагатився за рахунок ОСОБА_1 . На момент ухвалення постанови апеляційного суду, позивач сплатив Банку більшу кількість коштів, аніж використав. Це сталося завдяки тому, що ОСОБА_1 не знав про спосіб обрахування остаточного балансу, бачив лише кінцеві цифри, в яких Банк вказував на існування заборгованості. ОСОБА_1 вважає, що відбулося порушення його прав як споживача за договором б/н від 20 листопада 2017 року, а саме - порушення умов договору з боку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».

Ураховуючи небажання відповідача прибрати з виписки незаконні нарахування, позивач 28 березня 2023 року надіслав на адресу відповідача цінний лист, у якому містилося Повідомлення про розірвання договору. 01 травня 2023 року ОСОБА_1 у відповідь отримав листа від Банку за № 48238, текст якого містить набір загальних фраз і не надає відповіді на лист від 28 березня 2022 року. На сайті Банку розміщено виписку (рух коштів по картці) за період з листопада 2017 року по 04 березня 2023 року. Банк стверджує, що за вказаний період сума зарахувань становить 15 5861 грн 27 коп, а сума витрат становить 180580 грн 77 коп. Серед витрат вказано судовий збір 2 481 грн за подання Банком позовної заяви до суду; судовий збір 3 721,50 грн за подання Банком апеляційної скарги та постійні нарахування відсотків. Тобто, незважаючи на рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, Банк не відмовився від нарахування відсотків. Більше того, свої витрати з оплати судових зборів на загальну суму 6 202,50 грн з незрозумілих для позивача підстав Банк зарахував до суми витрат ОСОБА_1 . Також до суми нарахувань Банком включено відповідальність за порушення грошового зобов`язання на суму 1 646,36 грн; відсотки за період з 01 серпня 2018 року 01 серпня 2021 року на суму 21 184,97 грн. Загальна сума незаконних нарахувань визначається як сума складових та становить 29 237 грн 83 коп. Сума зарахувань на рахунок - 155 861,27 грн. Сума витрат по рахунку - 151 342,94 грн. Різниця складає 4 518 грн 33 коп. Позивач указує, що саме на таку суму Банк безпідставно збагатився за рахунок ОСОБА_1 , і саме цю суму позивач вимагає стягнути з Банку як безпідставно набуті кошти. Позивач указує, що відповідач порушив умови договору, спочатку нарахував незаконні платежі, що призвело до викривлення балансу, а потім відмовився виконувати рішення суду та, в подальшому, фактично проігнорував Повідомлення позивача, що є підставою звернення до суду. Як свідчить виписка, останнє поповнення позивачем своє картки відбулося 24 січня 2021 року. Отже, саме з цієї дати слід розпочати відлік терміну користування Банком чужими коштами. Виходячи з облікової ставки НБУ за відповідні періоди, плата за користування чужими коштами становить 1 832,52 грн.

Позивач указує, що Банк несправедливо нараховував відсотки, штучно збільшуючи тіло кредиту та збільшуючи заборгованість. Внаслідок цього позивач спочатку був змушений безпідставно поповнювати кредитну картку, щоб зменшити розмір заборгованості, а далі мусив звертатись до юристів та адвокатів за правовою допомогою в написанні відзиву на позовну заяву у справі № 183/3139/22, заперечення на відповідь на відзив, та відзиву на апеляційну скаргу в цій же справі. ОСОБА_1 зазнав значної моральної шкоди, що полягала в душевних хвилюваннях, адже неможливо наперед передбачити рішення суду. Таким чином, з моменту винесення ухвали про відкриття провадження у справі № 183/3139/22 (04 липня 2022 року) і аж до моменту винесення постанови апеляційним судом (02 березня 2023 року), тобто на протязі 8-ми місяців ОСОБА_1 постійно перебував у стані стресу із-за невизначеності в остаточному результаті судової справи. Окрім того, тривала боротьба за свої права виснажує його, завдає душевних страждань, що викликало у нього знервованість, дискомфорт, почуття безперспективності витрачених зусиль і часу, зневіру в законності дій відповідача. Станом на сьогоднішній день позивач так само не може користуватися власними коштами. Протиправні дії відповідача, які виразилися в порушенні прав споживача, призвели до необхідності застосування додаткових зусиль для організації свого побуту та професійної діяльності, тобто позивачу була завдана моральна шкода у вигляді душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього, що дає йому право на відшкодування такої шкоди. Отже, позивач зазнав певних незручностей, як під час переїзду, так і після, через нерозв`язання спірної ситуації позасудовим способом, витрачанням свого особистого часу на звернення до суду, у зв`язку з неможливістю захистити порушене право споживача, що негативно позначилося на його психологічному та фізичному стані та призвело до моральних страждань. Спричинену моральну шкоду позивач оцінює в 15 000 грн.

Ухвалою судді від 14 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачеві строк на усунення недоліків позовної заяви. Недоліки усунуто 19 червня 2023 року.

Ухвалою судді від 20 червня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та відкрито провадження у справі, встановлено строки на подання письмових заяв учасників справи.

Судом направлено ухвалу від 20 червня 2023 року на адресу відповідача та позивача.

Копію ухвали суду від 20 червня 2023 року отримано представником відповідача 05 липня 2023 року.

30 червня 2023 року судом отримано клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою суду від 03 липня 2023 року в задоволенні клопотання представника відповідача відмовлено.

05 липня 2023 року судом отримано відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування відзиву вказує, що 20 листопада 2017 року між ОСОБА_1 та АТ ««УНІВЕРСАЛ БАНК»» укладено та позивачем особисто підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (надалі - Анкета-заява), у відповідності до вступної частини якої зазначено, що Клієнт просить відкрити йому поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні на його ім`я - ОСОБА_1 та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку відповідно до умов Договору та наведених нижче умов. Відповідно до п. 2 Анкети-заяви позивач погодився з тим, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі Договір), укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Відповідно до п. 3 Анкети-заяви, підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг. Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку. Вони Клієнту зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, Клієнт беззаперечно погоджується з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Клієнт погоджується з тим, що про зміну доступного дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Відповідно до останнього речення п.10 Анкети-заяви, Позичальник надає право та доручає АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», без додаткових його розпоряджень, для погашення будь-яких інших його грошових зобов`язань перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», що випливають з умов Договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та Банком. Відповідно до Умов обслуговування рахунків фізичної особи в ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів» (надалі - Умови і правила) Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг «Monobank» (Анкета-заява) - письмове звернення клієнта до Банку з проханням відкрити йому банківський рахунок та/або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених Договором. Підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору. Відповідно до Умов і правил Договір про надання банківських послуг «Monobank» (або Договір) - укладений між Банком та Клієнтом договір про відкриття рахунку, випуск та обслуговування Платіжної картки з можливістю встановлення ліміту кредитування що складається з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг «Monobank», Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, Інформації щодо відкриття поточного рахунку та випуску електронного платіжного засобу (в разі наявності) та Тарифів. Договір про надання банківських послуг, укладений позивачем є публічним договором. Договір про надання банківських послуг є змішаним договором у відповідності до норм Цивільного кодексу України та інших нормативно-правових актів.

Договір про надання банківських послуг, укладений позивачем є Договором приєднання у відповідності до норм Цивільного кодексу України та інших нормативно-правових актів. Зазначає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

На підставі укладеного Договору, ОСОБА_1 отримав кредитний ліміт на поточний рахунок № НОМЕР_1 та спеціальний платіжний засіб, яким є платіжна карта. За змістом Умов і правил, своїм підписом на Анкеті-заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного Договору клієнт ознайомився з текстом розділів, пунктів цих Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток. Паспорту споживчого кредиту, Прогнозованого графіку, щомісячних платежів та усіма умовами інших частин Договору, повністю зрозумів їхній зміст та погоджується з викладеним. Посилаючись на наявні Умови і правила, за надання банківських послуг з розрахунково-касового обслуговування поточного рахунку клієнта за Договором вказує, що з довідки про рух коштів по картці від 27 червня 2023 року вбачається, що позивачем здійснювалися фінансові операції з купівлі товарів, переказу кредитних коштів на картки інших банків. Так, згідно з тарифами, що є невід`ємною частиною укладеного між сторонами Договору, переказ коштів з картки на іншу картку, поточний рахунок фізичної особи АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», а також переказ з картки на картку або поточний рахунок фізичної особи в іншому українському банку (платіж по Україні) здійснюється безкоштовно за рахунок власних коштів та в розмірі 4% за рахунок кредитних коштів. Правовідносини, які наразі існують між сторонами, відкриття поточного рахунку, випуск платіжної картки, встановлення кредитного ліміту, надання у користування грошових коштів у межах кредитного ліміту, нарахування процентів за користування коштами, є наслідком вже укладеного сторонами по справі Договору про надання банківських послуг від 20 листопада 2017 року, який позивачем певний час виконувався, що само по собі є підтвердженням його укладення та прийняття умов договору. Позивачу нараховані відсотки та комісії за переказ кредитних коштів у відповідності до укладеного договору, а тому його інтереси не порушено. На дату укладення договору від 20 листопада 2017 року позивач дистанційно у мобільному додатку вже отримав Умови і Правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» з додатками у вигляді Тарифів з повною інформацією щодо умов надання банківських послуг за цим продуктом. Всі документи, які складають кредитний договір між ОСОБА_1 та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 20 листопада 2017 року, в тому числі: Анкета-заява позичальника та Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з додатками: «Тарифи», «Таблиця обчислення вартості кредиту» і «Паспорт споживчого кредиту», підписані позивачем за допомогою аналогів власноручного підпису, тобто, Факсимільного відтворення підписів за допомогою засобів електронного копіювання, або за допомогою електронного цифрового підпису, згенерованого у пункті 6 Анкети-заяви. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку, про те, що між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Наведене у свою чергу свідчить про належне укладення кредитного договору, в тому числі погодження Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, зокрема, щодо нарахування і списання процентів за користування грошима, стягнення плати за супутні послуги банку (комісії) шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін. Заповненням Анкети-заяви позивач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 20 листопада 2017 року, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови Договору, повідомлення про які є необхідними відповідно до вимог чинного законодавства України у сфері захисту права споживачів. Правовідносини, які наразі існують між сторонами, щодо відкриття поточного рахунку, випуск платіжної картки, встановлення Кредитного ліміту, надання у користування грошових коштів у межах кредитного ліміту, нарахування процентів за користування коштами, є наслідком вище укладеного сторонами по справі Договору про надання банківських послуг від 20 листопада 2017 року, який позивачем певний час виконувався, що само по собі є підтвердженням його укладення та прийняття умов договору.

Системний аналіз положень ст. 11, 177, 202, 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Загальна умова частини першої ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто в разі, коли правочин утворює правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Таким чином, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ст. 1212 ЦК. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. Спірні правовідносини між позивачем та відповідачем виникли у відповідності до укладеного між ними Договору про надання банківських послуг, а тому відсутні правові підстави для застосування до даних спірних правовідносин положення глави 83 ЦК України.

Зі змісту статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки у разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом. ОСОБА_1 лише посилається на факт моральних страждань, але при цьому не надає жодного належного та допустимого доказу щодо такого реального стану обставин. Такі факти, наведені ОСОБА_1 не підтверджено жодним чином. Причинний зв`язок між діями, або бездіяльністю АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та його стражданнями, ймовірним погіршенням якості його життя, ним не доведено. Отже, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

20 липня 2023 року позивачем подано відповідь на відзив, згідно з якою позивач вказує на наявність преюдиційного факту, встановленого судовими рішеннями у справі № 183/3139/22, внаслідок чого посилання відповідача на необхідність дослідження умов договору від 20 листопада 2017 року є недоречними. Після направлення позивачем повідомлення про розірвання Договору від 20 листопада 2017 року, Договір розірвано, позивач ОСОБА_1 має право на застосування статті 1212 ЦК України для повернення безпідставно набутих Банком коштів. Із посиланням на правову позицію, висловлену в постанові ВП ВС від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц указує, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено. Закон про захист прав споживачів (як в чинній редакції, так і в редакції, чинній станом на дату укладення Договору) не містить застережень про те, що моральна шкода споживачу відшкодовується лише у разі завдання шкоди його життю чи здоров`ю. Законом України від 19 травня 2011 року «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» пункт 5 частини першої статті 4 Закону про захист прав споживачі викладений в чинній редакції, яка не обмежує відшкодування моральної шкоди лише заподіянням небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.

Окрім встановленої судами переплати ОСОБА_1 на користь банку, в своїй Виписці (рух коштів по рахунку, надана разом з позовною заявою) Банк на час подання відзиву заявляє два сплачених ним судові збори - за подання позовної заяви та апеляційної скарги у справі № 183/3139/22, що є недопустимим.

Станом на 28 липня 2023 року заперечень відповідача до суду не надходило.

Суд, дослідивши доводи, покладені в обґрунтування позову та заперечень проти нього, перевіривши їх наданими сторонами доказами у їх сукупності, установив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до частин 4, 5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Так, рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/3139/22 від 26 жовтня 2022 року у задоволенні позову Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення з заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 20 листопада 2017 року у розмірі 19 199,12 грн станом на 28 грудня 2021 року, в тому числі: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 18 640,04 грн; заборгованості за пенею 0,00 грн, заборгованості за порушення грошового зобов`язання 559,08 грн відмовлено.

Судом установлено, що 20 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 20 листопада 2017 року /а.с.13/, у якій просить відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору. підписанням анкети заяви погодився, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір), укладання якого підтвердив та взяв на себе зобов`язання виконувати його умови. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав у мобільному додатку примірники вищезазначених документів, що складають Договір. Також, позивач погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодився з тим, що про зміну розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє шляхом надсилання повідомлень в мобільний додаток. Підписанням анкети-заяви відповідач підтвердив та засвідчив, що вся інформація та/або документи, надані ним Банку, в тому числі через мобільний додаток, є повною і достовірною у всіх відношеннях, взяв на себе зобов`язання повідомити Банк про будь-які зміни в цій інформації, що можуть статися. Підписанням анкети-заяви просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку. Засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом 0320c9ef4329c58e61593ede512f7cd8e82241a033bea8c38fc9225ed1fa70f207, яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. Також визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або Банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису. Крім того, підписуючи анкету-заяву надав право та доручив ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих у ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», без додаткових його розпоряджень, для погашення будь-яких інших його грошових зобов`язань перед ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», що випливають з умов Договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та Банком. Усе листування щодо цього Договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору. З довідки АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про наявність рахунку від 26 липня 2022 року /а.с.82/ вбачається що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 відкрито рахунок № НОМЕР_3 , зі строком дії останнього - до 04/24. З наданого розрахунку заборгованості встановлено, що Банком нараховані відповідачу відсотки за договором за період з 31 липня 2018 року по 31 січня 2021 року в розмірі 16 541,52 грн, та за період з 01 серпня 2018 року по 23 грудня 2021 року банком до загальної суми заборгованості зарахована сума в розмірі 21 184,97 грн, вказана в самому розрахунку, як сплачені відсотки. В анкеті-заяві від 20 листопада 2017 року строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, ОСОБА_1 надав згоду здійснювати договірне списання коштів з рахунків для погашення грошових зобов`язань, що випливають з умов договору, не погоджував сплати відсотків за користування кредитними коштами за договором, списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування даним кредитом.

Судом зазначено, що оскільки позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 18 640,04 грн, в той час, як матеріали справи підтверджують збільшення тіла кредиту за рахунок протиправного списання банком з рахунку відповідача відсотків за кредитом на суму 21 184,97 грн, суд вважає за необхідне відмовити задоволенні позову в цій частині через те, що позивачем не доведено не повернення суми тіла кредиту відповідачем та заборгованість з тіла кредиту, отриманого позивачем за договором, існування поточної чи простроченої заборгованості з тіла кредиту станом на день звернення з позовом. Крім того, з урахуванням того, що в анкеті-заяві від 20 листопада 2017 року процентна ставка не зазначена, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, іншого виду відповідальності за порушення грошового зобов`язання, позивачем заявлені вимоги про стягнення конкретної суми заборгованості з посиланням на умови договору - в стягненні заборгованості за порушення грошового зобов`язання також необхідно відмовити.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2023 року у справі № 183/3139/22 рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2022 року залишено без змін. Судом установлено, що позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 18 640,04 грн, у той час, як матеріали справи підтверджують збільшення тіла кредиту за рахунок протиправного списання банком з рахунку відповідача відсотків за кредитом на суму 21184,97 грн. Так, згідно власноручної здійсненої калькуляції вбачається, що позивачем було використано коштів банку на загальну суму 106 755,99 грн, а повернуто було 139 583,03 грн. Таким чином, реальна заборгованість за тілом кредиту відсутня. Колегія суддів зауважує, що звертаючись до суду із дійсним позовом, позивач зазначав, що заборгованість відповідача за тілом кредиту складає 18 640,04 грн та заборгованості за порушення грошового зобов`язання складає 559,08 грн. Вказані доводи банку є суперечливими, та такими, що спростовуються наявними у справі доказами, зокрема випискою по картковому рахунку відповідача, яка є первинним банківським документом. Оцінюючи надану банком виписку по картковому рахунку відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що сума в розмірі 18 640,04 грн в дійсності не відповідає заборгованості саме за тілом кредиту, оскільки включає в себе і саму заборгованість за відсотками, які нараховувалися на суму кредиту та штучно збільшували розмір кредитного ліміту та суму заборгованості. Отже, розмір кредитного ліміту розширявся за рахунок списання відсотків, нарахування яких здійснювалося на суму фактично наданої відповідачу позики та розміру відсотків за попередній місяць.

Обставини, вказані в рішеннях підтверджуються наданими копією Анкети-заяви від 20 листопада 2017 року /а.с.17/, випискою про рух коштів по картці клієнта ОСОБА_1 № НОМЕР_4 від 04 березня 2023 року /а.с.35-64/. Крім того, з указаних документів у сукупності з наданими відповідачем розрахунком заборгованості за договором № б/н від 20 листопада 2017 року станом на 26 червня 2023 року, рухом коштів по картці ОСОБА_1 № НОМЕР_4 від 27 червня 2023 року вбачається що 11 лютого 2022 року до складу витрат позивача нараховано судові витрати у розмірі 2 481,00 грн, 06 грудня 2022 року нараховано судові витрати в сумі 3 721,50 грн, за порушення грошового зобов`язання нараховано 1 846,36 грн, загальний залишок заборгованості за кредитом 17 733,64 грн.

Також, 28 березня 2023 року ОСОБА_1 надіслав на адресу АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» Повідомлення про дностороннє розірвання договору, в якому вказав в якості підстав для розірвання протиправні дії АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» щодо нарахування заборгованості після ухвалення рішення суду /а.с.66, 67, 68/.

01 травня 2023 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надано відповідь ОСОБА_1 № 4838 на лист вх.№46047 від 30 березня 2023 року, в якій зазначено, що інформація, для отримання якої позивач звернувся є банківською таємницею, для отримання запитуваної інформації необхідно відвідати одне з відділень АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та відсутність можливості надати інформацію, яка міститься в запиті /а.с.69-70/.

Також, судом досліджено надані відповідачем умови обслуговування рахунків фізичної особи, затверджені рішенням правління ПАТ «Універсал Банк» Протокол № 39 від 07 листопада 2017 року, які не містять підпису позивача щодо ознайомлення з їх змістом.

Вирішуючи позов суд виходить з такого.

Так, дійсно, матеріали справи свідчать про факт відсутності у позивача заборгованості за кредитним договором від 20 листопада 2017 року та факт наявності переплати за вказаним кредитним договором станом на 28 грудня 2021 року, який встановлено постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2023 року та рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2022 року у цивільній справі № 183/3139/22, що набрало законної сили. Дані обставини, відповідно до вимог частини 4 статті 82 ЦПК України, не потребують доказуванню, внаслідок чого суд не приймає до уваги посилання представника відповідача у відзиві на факт невиконання позивачем зобов`язань за договором станом на 28 грудня 2021 року, неврахування судами чинних Умов та правил надання банківських послуг.

Також судами встановлено, що збільшення тіла кредиту відбулось за рахунок протиправного списання Банком з рахунку відповідача відсотків за кредитом на суму 21184,97 грн. Ураховуючи, що у спірних правовідносинах позивач був споживачем банківських послуг, є рішення суду, яке набрало законної сили, про відмову у задоволенні позовних вимог відповідача про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором від 20 листопада 2017 року, враховуючи арифметичний підрахунок позитивного та негативного балансу, який складається з різниці між сумою внесених позивачем на рахунок грошових коштів та сумою отриманих позивачем від відповідача за договором кредитних коштів, за вирахуванням нарахованих Банком відсотків та відповідальності за порушення грошового зобов`язання, наявні підстави для висновку, що сума переплати становить 4 518,33 грн.

Водночас, позивач, звертаючись з позовом до суду просить стягнути з відповідача вказані грошові кошти та плату за їх користування, посилаючись на положення ст.ст. 1212, 1214 ЦК України.

Так, стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню інший стороні на підстави статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання). Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі, й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Оскільки позивач добровільно сплатив на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» грошові суми, в тому числі і в розмірі 21 184,97 грн у рахунок погашення своєї заборгованості перед банком за договором б/н від 20 листопада 2017 року про надання банківських послуг, тобто вказані кошти банк отримав на підставі договірних зобов`язань, наявні підстави для висновку про необґрунтованість посилань позивача на те, що оспорювана сума вважається отриманою відповідачем безпідставно в розумінні статті 1212 ЦК України.

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 серпня 2019 року у справі № 607/3864/17, провадження № 61-30080св18.

Таким чином, оскільки даний позов пред`явлено позивачем саме про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів на підставі статті 1212 ЦК України, проте між сторонами виникли інші правовідносини, які урегульовуються іншими нормами законодавства, наявні підстави для висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів.

Враховуючи висновок суду про відсутність підстав для застосування положень ст. 1212 ЦК України, відсутні підстави і для задоволення позову про стягнення з відповідача процентів за користування безпідставно набутими коштами, моральної шкоди, як похідних вимог.

Щодо інших доводів та посилань позивача, зокрема - на безпідставне включення Банком у склад руху коштів по рахунку судових витрат, відповідальності за порушення грошового зобов`язання, припинення договору під назвою Анкета-заява внаслідок односторонньої відмови позивача від зобов`язання, підстави для застосування абз. 3 ч. 12 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», то з огляду на предмет позову, яким є стягнення безпідставно набутих коштів, з огляду на наявність укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг, відсутності обставин, які вказують на виникнення обставин, передбачених в абзацах першому та другому ч. 12 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», суд відхиляє дані доводи, як неналежні та не підтверджені доказами.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 статті 141 ЦПК України та враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 28 липня 2023 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач Акціонерне товариство «Універсал Банк», ; місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, будинок 54/19.

Суддя Д. О. Парфьонов