Справа № 362/1879/21
Провадження № 2/362/255/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ковбеля М.М.,

при секретарі - Сілецькій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що з вини відповідача на автодорозі Васильків-Глеваха, на перехресті с. Крушинка сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки Volkswagen СС Sport, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 (Позивач).

Як зазначає позивач, відповідно до постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25.03.2020 року №362/376/20 (провадження 3/362/357/20) Відповідача - ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 124 КУпАП. Звітом про визначення вартості матеріального збитку № 1544 від 05.06.2020, на підставі виконаних досліджень та рекомендацій, зроблено висновок, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження колісного транспортного засобу Volkswagen СС Sport, номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка складає з урахуванням ПДВ на запасні частини, але без врахування ВТВ - 519 912,00 грн. Загальна вартість робіт (послуг) оцінювача, на підставі Акту здачі-приймання робіт №ОУ-0001330 від 05.06.2020 року становить без ПДВ 4500,00 грн.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, та зловживаючи своїми правами, надіслав повтороно до суду клопотання про відкладення, при цьому належних та допустимих доказів поважності неявки в судове засідання не надав, у встановлений судом строк відзив не подав.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Оскільки ч. 1 ст. 157 ЦПК безпосередньо передбачає, що суд розглядає справи протягом розумного строку, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість представника, враховуючи, що в провадженні суду вказана цивільна справа перебуває з квітня 2021 року і саме за клопотаннями представника відповідача неодноразово відкладалась.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25.03.2020 року, водія ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, а саме: у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 223481 від 17.01.2020 р., 29.10.2019 року близько 13 год. 20 хв. громадянин ОСОБА_2 на а/д ОСОБА_3 , на перехресті с. Крушинка, керував транспортним засобом Chevrolet Lacetti номерний знак НОМЕР_2 , та на регульованому перехресті при виконанні повороту ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора не надав дорогу транспортному засобу, що рухався зустрічному напрямку по головній дорогі прямо,та допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , , який в свою чергу в подальшому зіткнувся з автомобілем Hyundai номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 . В результаті ДТП вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

ФОП ОСОБА_6 , оцінювачем, який діє на підставі кваліфікаційного свідоцтва оцінювача, Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №719/19 від 26.09.2019 року, виданий Фондом державного майна України, було складено звіт про визначення вартості матеріального збитку № 1544 від 05.06.2020, на підставі виконаних досліджень та рекомендацій, та відповідно до зробленого висновкук, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження колісного транспортного засобу Volkswagen СС Sport, номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає з урахуванням ПДВ на запасні частини, але без врахування ВТВ - 519 912 грн. 00 коп.

Крім того, позивачем понесені витрати встановлення вартісті робіт (послуг) оцінювача, на підставі Акту здачі-приймання робіт №ОУ-0001330 від 05.06.2020 року, що становить без ПДВ 4500 грн. (чотири тисячі п`ятсот грн.)

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до п.1 ч.2 цієї статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За загальним правилом, відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Тобто, якщо особа під час керування автомобілем має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на нього, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п. 2,2 Постанови КМУ «Про Правила дорожнього руху» № 1306 від 10.10.2001 року).

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати позивачу завдану шкоду.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Крім того, згідно зі ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 526, 634, 1054 ЦК України, ст.ст. 141, 280-282, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальний збиток за пошкодження автомобіля у сумі 519 912 грн. (п`ятсот дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот дванадцять гривень); витрат, пов`язаних з визначенням вартості матеріального збитку у сумі 4500 грн. (чотири тисячі п`ятсот грн.); судовий збір у сумі 5244,12 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Ковбель М.М.