Справа № 589/4697/20
Провадження № 2/589/48/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м.Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в особі головуючого судді Лєвші С.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шосткинської міської ради Сумської області,

- про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Шосткинської міської ради Сумської області, в якому просить визнати за ним право власності на будівлю гаражів, позначену на схематичному плані земельної ділянки літерою «Б1», загальною площею 242,80 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що рішенням виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 27.09.2001 за №249, йому був наданий дозвіл на складення проєкту відведення земельної ділянки площею 0,10 га по АДРЕСА_1 .

В подальшому на вказану земельну ділянку з кадастровими номером 59:11000000:04:004:0001 на його ім`я видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га від 21.04.2003 серія СМ №015276.

Позивачем здійснено забудову земельної ділянки гаражами. Однак, при будівництві будівлі гаражу з гаражними боксами, яка розташовується вкінці земельної ділянки з боку протилежної вулиці Короленко, та була збудована у відповідності із узгоджених проєктом забудови земельної ділянки її частина опинилася за межами належної йому на підставі Державного акту на право власності земельної ділянки.

В листопаді місяці 2020 року позивач звернувся з письмовою заявою до Шосткинської міської ради Сумської області для прийняття рішення яким надати йому дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою на земельну ділянку орієнтовною площею 0,0260 га, на якій розташовані будівлі гаражних боксів, для подальшого укладення договору оренди даної земельної ділянки строком на 10 років.

В подальшому позивача було повідомлено, що для отримання рішення про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, необхідно надати докази реєстрації за ним права власності на будівлю гаражу.

04 січня 2021 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено учасникам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Ухвалу про відкриття провадження від 04 січня 2021 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу Шосткинській міській раді Сумської області на адресу місцезнаходження.

05 квітня 2021 року від відповідача Шостинської міської ради Сумської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідно до ст. 376 ЦК України «Самочинне будівництво» власник земельної ділянки повинен до позовної заяви про визнання права власності на самочинно збудоване майно додати наступні документи: висновки державних органів, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог; висновок відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Шосткинської міської ради щодо можливості самочинно збудованого об`єкта. (а.с.29)

12 квітня 2021 року позивачем ОСОБА_1 надано до суду заяву про долучення до матеріалів справи письмових доказів, а саме листи: Відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Шоскинської міської ради Сумської області, Шосткинського управління Шосткинського відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства. (а.с.32-34)

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, не надходили.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із Витягу з рішення №249 виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 27.09.2001 «Про регулювання земельних ділянок», ОСОБА_1 надано дозвіл на складання проєкту відведення земельної ділянки площею 0,10 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. (а.с. 4)

Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія СМ №015276, виданий 21 квітня 2003 року, ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому Шосткинської міської ради від 27 березня 2003 року №67, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га. Земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Кадастровий номер земельної ділянки: №59:11000000:04:004:0001. (а.с.5)

Із технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами виготовлений ПП «Оцінка і право» 15 грудня 2020 року, вбачається, що цей гараж знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа гаражу - 242,8 кв.м. Гараж побудований у 2018 році. (а.с.10-12)

Згідно із висновку експерта №67/2020 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження складеного 22 грудня 2020 року приватним підприємством «Оцінка і Право», конструкції гаражів літ. «БІ» площею забудови 283,9 кв.м відповідають вимогам надійності та безпечної експлуатації будівель можливість її експлуатації. Гаражі розташовані відповідно до ДБН 360-92** з дотриманням санітарних і протипожежних вимог. (а.с.14-24)

Відповідно до довідок виданих: Шосткинським управлінням Шосткинського відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління держпродспоживслужби в Сумській області №103-10.2/21 від 07.04.2021; Відділу містобудування та архітектури №15 від 08.04.2021, самочинно збудоване нежитлове приміщення державних будівельних, санітарних норм не порушує. (а.с.33,34)

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст.375ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Згідно до ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Тобто право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане виключно за особою, яка є власником чи користувачем земельної ділянки, на час винесення рішення суду.

Як було встановлено судом, та визнано сторонами, що у позивача відсутні належно оформлені майнові права на частку земельної ділянки, на якій розташовані спірні гаражі.

Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Як визначено ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Відповідно до п. п. 2 п. 4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 № 294 Держархбудінспекція України відповідно до покладених на неї завдань приймає в установленому порядку в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти (видає відповідні сертифікати, реєструє декларації про готовність об`єкта до експлуатації та повертає такі декларації).

Позивачем не надано суду доказів щодо його звернення до Державної архітектурно-будівельної інспекції та її територіальних органів, що підтверджувало б досудовий та законодавчо передбачений порядок врегулювання спору, з метою перевірки дотримання всіх необхідних вимог до об`єкту нерухомості, наявність яких можуть встановити лише компетентні органи, а отже, на момент розгляду справи, спірний об`єкт в експлуатацію не введений.

Крім цього, згідно із ч.2 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

При цьому за положеннями ч.4 цієї статті якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок.

З норм ч. 3, 4 ст. 376 ЦК України випливає, що частина 3 цієї статті застосовується не лише до випадків порушення вимог законодавства щодо цільового призначення земель, а й до випадків, коли порушення немає, але особа здійснює будівництво на земельній ділянці, яка їй не належить.

Аналіз норми ч. 3 ст. 376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки такій особі власником та користувачем. Якщо такий є і не являється забудовником. Це єдина умова для визнання права власності на об`єкт нерухомості за такою особою (постанова від 19.09.2018 у справі №2-962/2009.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 81 Цивільного процесуального Кодексу України (далі ЦПК України), саме сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Тобто сам суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це -обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. При цьому само пособі доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків, зокрема надання належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В даному випадку стороною позивача не надано суду будь-яких доказів, які б відповідали критеріям щодо їх достатності, належності та допустимості, щоб підтверджували факти відведення позивачеві у встановленому законом порядку земельної ділянки під вже збудоване нерухоме майно та докази наявності висновків компетентних державних органів щодо готовності таких спірних об`єктів нерухомого майна до експлуатації.

Зважаючи на викладене, розглядаючи цей спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними, необґрунтованими, а тому в задоволені позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. 4, 5, 10, 12, 76-81, 83, 258, 259, 263, 264, 265, 274-279, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Шосткинської міської ради Сумської області про визнання права власності на нерухоме майно відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Шосткинська міська рада Сумської області, адреса місцезнаходження юридичної особи - 41100, Сумська область, місто Шостка, вулиця Садовий бульвар, будинок 14, ідентифікаційний код юридичної особи - 36080075.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області С.Л.Лєвша