Справа № 148/550/23
Провадження №2-о/148/44/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Тульчинська міська рада про встановлення факту родинних відносин,-

встановив:

Заявник звернулася в суд з вказаною вище заявою. В обгрунтування заяви послалася на те, що її батько ОСОБА_2 , 1940 року народження, і ОСОБА_3 , 1945 року народження, були рідними братами. Їхніми батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Однак, свідоцтва про їх народження не збереглися. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько заявниці ОСОБА_2 помер. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його рідний брат, дядько заявниці, ОСОБА_3 . Після смерті останнього відкрилася спадщина за законом, яка складається із земельної ділянки площею 2,82 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Тульчинської міської ради ОТГ (колишньої Кинашівської сільської ради). Заявниця прийняла спадщину після смерті дядька, звернувшись в державну нотаріальну контору з відповідною заявою, інших спадкоємців немає. Однак через відсутність свідоцтв про народження її батька та дядька та відомостей про актові записи про їх народження, вона не в змозі оформити спадкове майно, так як не може підтвердити родинні відносини зі спадкодацем. В зв`язку з чим заявниця просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , 1945 року народження, був рідним братом її батька ОСОБА_2 , 1940 року народження, та її рідним дядьком по лінії батька.

В судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали, посилаючись на викладені в заяві обставини. Зазначили, що спадкодавець помер в Російській Федерації, з його дітей ніхто не проживає в Україні, всі знаходяться за кордоном. Просили заяву задовольнити, а судові витрати залишити за заявником.

Представник заінтересованої особи - Тульчинської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання з проханням розглядати справу у його відсутність. Проти задоволення заяви не заперечив.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що є рідною сестрою заявниці. Їх батько ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - рідні брати. Більше братів і сестер у них не було. ОСОБА_7 жив в с. Ганнополі. В 2020 році поїхав до родичів в Росію, де й помер, там його й похоронили, так як можливості повернути в Україну не було. В нього є троє дітей, які проживають за межами України. Після смерті дядька залишилася земельна ділянка, на спадщину більше ніхто, крім сестри не претендує.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою заявниці. Батько заявниці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були рідними братами, про це всі знали в селі. ОСОБА_9 проживав на обійсті батьків, з братом ОСОБА_10 у них були гарні відносини, вони постійно зустрічалися, родичалися. Близько чотирьох років назад ОСОБА_3 поїхав в Росію і не повернувся. Його діти проживають за кордоном, а дружина померла ще раніше..

Вислухавши пояснення заявниці, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.03.2023 №12/02/31 Тульчинської нотаріальної контори Зелінській С.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дядька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельну ділянку, що розташована на території Кинашівської сільської ради Тульчинського району площею 2,82 га у зв`язку з відсутністю родинних відносин (а.с. 7).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , заповненого російською мовою, виданого 95300004 Відділом ЗАГС Адміністрації Великого Новгорода Новгородської області 15.04.2020, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Старе Ракомо Новгородського району Новгородської області, Російська Федерація ( а.с. 8).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Виконкомом Ганнопільської сільської ради Тульчинського району Вінницької області 22.07.2015, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 75 років в с. Ганнопіль Тульчинського району Вінницької області (а.с. 9).

Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 ,виданого

с/радою с. Ганнопіль Тульчинського району Вінницької області 03.05.1974, батьками ОСОБА_11 є ОСОБА_2 та ОСОБА_12 (а.с. 10).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області 02.02.2010, шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_1 розірвано 02.02.2010 (а.с. 11).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №1 від 23.03.2023, між ОСОБА_13 та ОСОБА_11 зареєстровано шлюб 16.09.1990, актовий запис №16, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_14 » (а.с. 12).

Як вбачається з листів Державного архіву Вінницької області від 19.08.2022 №07-1631/7, №07-1632/7, адресованих заявниці, книг актових записів про народження громадян по с. Ганнопіль Тульчинського району за 1945 та 1940 рік в архіві на зберіганні немає, у зв`язку з чим неможливо надати довідку про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 13, 14).

З листа Тульчинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03.03.2023 №136-28.24-35 завідуючій Тульчинської державної нотаріальної вбачається. що згідно даних ,наявних у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та у архівному фонді Тульчинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського району Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м. Київ), відомості про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у с. Ганнопіль Тульчинського району Вінницької області, відсутні. А тому відсутня можливість надати витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про його народження. В архіві відділу перебувають паперові носії актових записів, починаючи з 1946 року (а.с. 15).

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ВН № 006235, виданого 07.02.2003, ОСОБА_3 був власником земельної ділянки площею 2.82 га , яка розташована на території Кинашівської сільської ради Тульчинського району, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (а.с. 16).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №30790824 від 22.08.2022 власником земельної ділянки площею 2.8181 га, кадастровий номер земельної ділянки :04:000:0172 є ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ВН № 006235, виданого 07.02.2003 (а.с. 18).

Відповідно до копії довідки від 06.03.2023 виданої виконкомом Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є донькою ОСОБА_2 , згідно погосподарської книги №6 за 1955-1957 роки по селу Ганнопіль, ОСОБА_2 , 1940 р.н. та ОСОБА_3 , 1945 р.н., дійсно являються рідними братами (а.с. 18).

17.08.2022 Тульчинською державною нотаріальною конторою Зелінській Світлані Василівні видана довідка №714/02-14 про те, що вона являється спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що свідчить її копія (а.с. 20).

Згідно листа Тульчинського відділу УДМС у Вінницькій області завідуючій Тульчинської державної нотаріальної контори, громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий Тульчинським РВ УМВС України у Вінницькій області 03.10.2008 року, згідно п.1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» від 08.10.1991 року є громадянином України. До Тульчинського відділу УДМС у Вінницькій області інформації про вихід з громадянства України громадянина ОСОБА_3 не надходило (а.с. 21).

Відповідно до копії листа погосподарської книги с. Ганнопіль головою господарського двору була ОСОБА_15 , членами її сім`ї були: син - ОСОБА_4 , невістка - ОСОБА_5 , внук - ОСОБА_2 , 1940 р.н., внук- ОСОБА_3 , 1945 р.н. (а.с. 22).

З копії спадкової справи № 58/8/2020, відкритої після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 Тульчинською державною нотаріальною конторою, вбачається,що спадщину після смерті ОСОБА_3 , прийняла його племінниця, ОСОБА_1 звернувшись до Тульчинської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 37).

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №9 від 03.03.2023, батьками ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , були ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , актовий запис №13 від 10.03.1945 (а.с. 48).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Правовідносини, які є предметом розгляду, регулюються п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, відповідно до якого суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення."

У п. 7 даної постанови Пленум ВС України роз`яснив, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

З огляду на те, що в ході судового розгляду з показів свідків, досліджених письмових доказів, знайшов підтвердження факт родинних відносин між заявником та померлим ОСОБА_3 , а саме, що померлий ОСОБА_3 був рідним братом ОСОБА_2 та її дядьком, приймаючи до уваги, що встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення своїх спадкових прав та з огляду на те, що в інший спосіб підтвердити даний факт вона не в змозі, суд вважає можливим задовольнити заяву.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 223, 247, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , 1945 року народження, був рідним братом ОСОБА_2 , 1940 року народження, та рідним дядьком ОСОБА_1 по лінії батька.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.А. Штифурко