Справа № 159/5158/22
Провадження № 2/159/40/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Грідяєвої М.В.

при секретарі Бакай Л.О.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Гупіка М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковель в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, треті особи служба у справах дітей Ковельської міської ради, орган опіки та піклування Ковельської міської ради,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, треті особи служба у справах дітей Ковельської міської ради, орган опіки та піклування Ковельської міської ради, вказуючи на те, що він проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька, ОСОБА_3 . Майже чотири роки ОСОБА_2 перебуває за межами України, їх донька проживає з ним Актом обстеження умов проживання встановлено, що ОСОБА_3 проживає спільно з батьком, мати проживає в Польщі майже 4 роки, вихованням та утриманням ОСОБА_3 займається її батько. ОСОБА_3 є ученицею ліцею, її батько систематично підтримує контакт зі школою, цікавиться успішністю дитини, відвідує батьківські збори, мати не підтримує контакт із школою, участі у вихованні доньки не приймає. Висновком органу опіки та піклування, затвердженого рішенням ради, визнано доцільним визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , донька висловила згоду проживати разом з ним. Він, як батько неповнолітньої дитини усвідомлюючи свою відповідальність за її виховання та створення належних умов для проживання, розвитку і збереження здоров`я, забезпечую доньку належним доглядом та опікою, у повній та достатній мірі приділяю час дитині, задовольняє гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості, що підтверджує наявність тісного зв`язку між ним та донькою, підтримання якого є життєво необхідним для дитини такого віку. Просить визначити місце проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити, пояснив, що відповідач не мешкає разом з ним та донькою близько чотирьох років, з 2019 року мешкає в Польші, зв`язок з донькою не підтримує, ОСОБА_3 мешкає разом з ним, знаходиться на його утриманні, він займається її вихованням. Донька бажає навчатися у навчальному закладі за кордоном.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд ухвалив слухати справу заочно.

Представник третьої особи служби у справах дітей Ковельської міської ради в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно письмового клопотання просить розглядати справу у її відсутність, проти позову не заперечують, висновком служби визнано доцільним визначити місце проживання ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 , просять ухвалити рішення враховуючи інтереси дитини.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Ковельської міської ради, проти позову не заперечує, пояснив, службою у справах дітей було встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом з батьком, позивачем по справі, який займається її вихованням та забезпечує всім необхідним, мати дитини виїхала за кордон,в зв`язку з чим висновком органу опіки та піклування вирішено доцільним визначити місце проживання дитини з батьком.

Неповнолітня ОСОБА_4 показала, що вона мешкає разом з батьком в АДРЕСА_1 , мати більше чотирьох років з ними не мешкає, виїхала за кордон, вона бажає аби її місце проживання було визначено з батьком. В майбутньому планує навчатися в учбовому закладі Варшави, в зв`язку з чим буде виїжджати за кордон.

Вислухавши сторони, думку дитини, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, треті особи служба у справах дітей Ковельської міської ради, орган опіки та піклування Ковельської міської ради, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно свідоцтва про народження, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно акту обстеження умов проживання від 05.08.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що за цією адресою проживають та мають постійне місце реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Донька ОСОБА_3 проживає спільно з батьком, мати ОСОБА_2 проживає в Республіці Польща майже чотири роки. Вихованням та утриманням ОСОБА_3 займається її батько ОСОБА_1 . Під час бесіди встановлено, дитина забезпечена сезонним одягом та продуктами харчування. Старший брат ОСОБА_3 , ОСОБА_6 проживає за іншою адресою спільно з своїм батьком.

Згідно інформації ліцею імені Олени Пчілки м. Ковеля Волинської області від 18.08.2022 року, ОСОБА_4 , 2007 року народження, є ученицею 9-А класу ліцею ім. Олени Пчілки м. Ковеля. Рівень навчальної діяльності переважно високий (з англійської мови річна оцінка 12). Дівчина бере активну участь у житті класу, має громадське доручення відповідальна за видачу підручників. Батько ОСОБА_1 систематично підтримує контакт зі школою, цікавиться успішністю дитини, спілкується з вчителями, регулярно відвідує батьківські збори. Мати ОСОБА_4 - ОСОБА_2 не підтримує контакт зі школою, участі у вихованні доньки не приймає.

Рішенням Ковельської міської ради від 10.11.2022 року №322 затверджено висновок служби у справах дітей про визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 .

Згідно висновку служби у справах дітей щодо визначення місця проживання ОСОБА_4 разом з батьком ОСОБА_1 , розглянувши заяву про визначення місця проживання неповнолітньої доньки, встановлено, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зі слів ОСОБА_1 матір дитини ОСОБА_2 перебуває майже 4 роки за межами України в Республіці Польща, утриманням, вихованням та навчанням доньки не займається. Про дані факти вказується в інформації ліцею імені Олени Пчілки м. Ковеля від 18.08.2022 року №01-28/135, акті обстеження умов проживання від 05.08.2022 року, поясненнях ОСОБА_5 , ОСОБА_7 від 17.08.2022 року та від 13.08.2022 року. 25.10.2022 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було заслухано батька ОСОБА_1 та дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка висловила своє бажання проживати з батьком. Батьками не надано службі у справах дітей документів (рішень суду, нотаріальних заяв, тощо), які підтверджують, що дитина була передана комусь із батьків на спільне виховання та проживання. При вирішення питання спору між батьками про місце проживання доньки, в першу чергу, враховані інтереси дитини, а тому відсутні об`єктивні чинники, які б вказували на недоцільність визначення місця проживання ОСОБА_3 за адресою її батька. Вважають доцільнім визначити місця проживання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 15.02.2023 року, ОСОБА_2 , 1981 року народження в пункту пропуску Ягодин 19.08.2019 року перетнула (виїхала) державний кордон України.

Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч.1 ст.18, ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Частиною першою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них.

При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 березня 2021 року у справі № 542/1428/18 (провадження № 61-18612св19) зазначено, що тлумачення ч. 1 ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Судом встановлено, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , проживає разом з батьком, позивачем по справі за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач, мати дитини з 2019 року ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню неповнолітньої доньки, виїхала за межи України, мешкає окремо, не відвідує дитину. ОСОБА_3 мешкає та знаходиться на утриманні батька, який піклуються про неї, утримує, доглядає, розвиває, спілкуються з дитиною в необхідному обсягу. Відповідач фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків відносно доньки, її виховання, навчальний заклад не відвідує, контакту з керівником не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, батьківські збори не відвідує. Суд звертає увагу, що зміна місця мешкання не є підставою ухилення від виконання батьківських обов`язків. ОСОБА_3 висловила свою згоду на визначення місця її проживання разом з батьком.

З урахуванням викладеного, в інтересах дитини, враховуючи думку дитини, та з метою її захисту доцільно визначити місця проживання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Мати дитини, яка безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того з ким дитина буде проживати.

Визначаючи місце проживання дитини з батьком, розуміючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суд при вирішенні спору надав першочергове значення саме інтересам дитини, так як дитина має сильний емоційний зв`язок саме з батьком.

Крім того, визначення судом місця проживання дитини з одним із батьків, ніяким чином не перешкоджає іншому з них брати участь у вихованні, матеріальному забезпеченні дитини, спілкуванню з нею, що передбачено чинним законодавством, а в разі зміни обставин які впливають на вирішення спору про місце проживання дитини, другий з батьків не обмежений повторно ставити таке питання.

Керуючись ст.ст.7, 19, 141, 161 СК України, ст.ст.10, 12, 77, 78, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, треті особи служба у справах дітей Ковельської міської ради, орган опіки та піклування Ковельської міської ради задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з батьком ОСОБА_1 за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Ковельського міськрайонного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути оскаржено позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя:М. В. ГРІДЯЄВА