19.04.2023 Справа № 756/9299/22
Номер справи 756/9299/22
Номер провадження 2/756/1290/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2023 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

за участі секретаря - Кирилова А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування, та просив стягнути на свою користь з відповідача 62 899,04 грн та судові витрати у розмірі 8 481,00 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 24 вересня 2021 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» (позивач) та ОСОБА_2 було укладено Договір страхування майнових інтересів транспортного засобу «Toyota», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». У відповідності до умов даного Договору позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

22 квітня 2022 року в м. Києві по вул. Харківське шосе сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_1 (відповідач) та автомобіля «Toyota», державний номерний знак « НОМЕР_1 », що належить ОСОБА_2 .

Внаслідок ДТП застрахованому транспортному засобу «Toyota», державний номерний знак « НОМЕР_1 » було завдано механічних ушкоджень. Вартість відновлювального ремонту цього автомобіля складає 63 399,04 грн.

Вказана ДТП сталася внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України.

На підставі умов Договору страхування позивач виплатив ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 62 899,04 грн, яку вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_1 .

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2022 року за вищевказаним позовом відкрито спрощене провадження.

21 березня 2023 року відповідач ОСОБА_1 через свого представника подав відзив, в якому просив суд у задоволенні позовних вимог до нього відмовити з тих підстав, що він є ветераном війни - учасником бойових дій, а тому відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої він є, проводить МТСБУ.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, якою також позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання також не з`явися, про час та місце повідомлявся належним чином, його представник у відзиві на позов просила про розгляд справи без їхньої участі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 30 травня 2022 року № 753/4487/22, ОСОБА_1 22.04.202 в м. Києві на вул. Харківське шосе, керуючи автомобілем марки «ВАЗ», державний номерний знак « НОМЕР_2 », здійснив зіткнення з автомобілем марки «Toyota», державний номерний знак « НОМЕР_1 », що призвело до пошкодження транспортних засобів, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску» проти Румунії» встановлено, що «існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Враховуючи ті обставини, що постанова Дарницького районного суду м. Києва від 30 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 (відповідач) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до пошкодження автомобіля марки «Toyota», державний номерний знак « НОМЕР_1 », набрала законної сили, суд вважає доведеним та таким, що не підлягає сумніву, факт завдання матеріальної шкоди відповідачем власнику зазначеного автомобіля.

24 вересня 2021 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» (позивач) та ОСОБА_2 було укладено Договір страхування майнових інтересів транспортного засобу «Toyota», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». У відповідності до умов даного Договору позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

Цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія засобу «ВАЗ», державний номерний знак « НОМЕР_2 », станом на момент ДТП не була забезпечена.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі страхового акту № 159755 від 03.06.2022 позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування у загальному розмірі 62 899,04 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 6801 від 03.06.2022.

Відповідно до ст. 993, ч. 1 ст. 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як вбачається з наданого відповідачем посвідчення № НОМЕР_3 , він є ветераном війни - учасником бойових дій.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди 1 групи, які особисто керують належним їм транспортним засобом, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду 1 групи, у його присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Постановою від 04 липня 2018 року, справа №755/18006/15-ц, провадження №14-176 цс 18, Верховний Суд зазначив:

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги ті обставини, що відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є учасники бойових дій, проводить МТСБУ, враховуючи, що позовних вимог до останнього позивачем не заявлено, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та ст. 993, 1166, 1191, 1194 ЦК України; ст. 3, 13, 22, 28, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; ст. 27 Закону України «Про страхування»; керуючись ст. 12, 13, 81, 82, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І.В. Белоконна