ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/825/22 Номер провадження 22-ц/814/2859/23Головуючий у 1-й інстанції Нагорна Н.В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Дряниці Ю.В.,

суддів: Обідіна О.В., Чумак О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Кременчукнафтопродуктсервіс», та адвоката Пустового Богдана Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 06 січня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Кременчукнафтопродуктсервіс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Стратегія Еволюції», Товариство з обмеженою відповідальністю Страхова компанія «КРЕДО», про відшкодування шкоди-,

в с т а н о в и в :

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом. Вказував, що 12 липня 2021 року приблизно о 15 год 30 хв, на 126 км автодороги Суми-Пирятин, поблизу перехрестя дороги, що веде до с.Вишневе Пирятинської ТГ Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volvo FM 42T, р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом марки INDOX C-438, р.н. НОМЕР_2 , порушив п.1.1 Розділу 34 Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки OPEL VIVARO, р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у зустрічному напрямку, у напрямку до м. Суми. Внаслідок ДТП водій автомобіля OPEL VIVARO, р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому п`ятого ребра зліва по середньо-ключичній лінії із зміщенням відломків, що відносяться до середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 07 червня 2022 року у справі № 544/116/22, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 47 КК України з передачею на поруки трудовому колективу ТОВ «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс», кримінальне провадження закрито. Цивільний позов ОСОБА_1 про відшкодування шкоди залишено без розгляду. Згідно висновку експерта № ВЕ-72/2021 від 23 грудня 2021 року, вартість матеріального збитку (шкоди), завданої власнику автомобіля OPEL VIVARO, р.н. НОМЕР_3 , внаслідок ДТП дорівнює його ринковій вартості до ДТП та становить 287 988, 55грн. Таким чином, позивач вважає, що має право на відшкодування майнової шкоди, що пов`язана з фізичним знищенням транспортного засобу OPEL VIVARO, р.н. НОМЕР_3 , в розмірі 257 744, 45грн. Враховуючи те, що існує різниця між сумою відшкодування, визначеною Законом України «Про ОСЦПВВНТЗ» та фактичним розміром збитків, то ця різниця має бути відшкодована особою, винною в їх заподіянні. Також позивач зазначає, що у зв`язку з фізичним болем під час ушкодження здоров`я внаслідок протиправних дій, а також душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку із знищенням його автомобіля Opel Vivaro, р.н. НОМЕР_4 йому була завдана моральна шкода, яку просив стягнути з відповідача. З урахуванням наведеного, позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 287 988, 55грн, моральну шкоду у розмірі 50 000 грн, а також вирішити питання відшкодування понесених судових витрат.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 06 січня 2023 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Кременчукнафтопродуктсервіс», задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Кременчукнафтопродуктсервіс» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 94 470, 37 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 гривень.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Кременчукнафтопродуктсервіс» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 15 120 гривень.

Додатковим рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 06 січня 2023 року стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Кременчукнафтопродуктсервіс» на користь держави судовий збір в сумі 1 271, 10 гривень.

Рішення оскаржив позивач, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення, ухваливши нове, яким у позов задовольнити у повному обсязі. Вказує, що судом було безпідставно не застосовано при розрахунку розміру матеріального збитку вартості відновлювального ремонту ПДВ. Також вважає, що визначений судом розмір моральної шкоди не відповідає рівню його душевних страждань.

Також рішення у апеляційному порядку оскаржується ТОВ «Торговий дім Кременчукнафтопродуктсервіс»посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення, ухваливши нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Вказує, що експертний висновок є неналежним доказом. Крім того, вважає необґрунтованим факт завдання позивачу моральної шкоди та її розмір.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 07 червня 2022 року, ОСОБА_2 обвинувачувався в тому, що він 12 липня 2021 року приблизно о 15 год 30 хв, в світлий час доби, на 126 км автодороги Суми-Пирятин, поблизу перехрестя дороги, що веде до с. Вишневе Пирятинської ТГ Лубенського району Полтавської області, керуючи технічно справним автомобілем Volvo FM 42T, р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом марки INDOX C-438 р.н. НОМЕР_2 , рухаючись із швидкістю приблизно 48 км/год, по ділянці зі спуском та з заокругленням вправо (крива в плані, спуск), змінив напрямок свого руху ліворуч, перетнув вузьку суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, передбачену Розділом 34 п.1.1 Правил дорожнього руху (осьова розмітка), перетин якої забороняється та допустив виїзд на зустрічну смугу руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки OPEL VIVARO р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у зустрічному напрямку, у напрямку до м. Суми, відповідно по ділянці з підйомом та заокругленням вліво. В заданій дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_2 вбачаються невідповідності з вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, вимогами п. 34 п.1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома смугами руху в обох напрямках. Лінію 1.1 перетинати заборонено. При цьому вказані невідповідності з вимогами Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і в умовах даної події водій ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути ДТП, шляхом виконання вимог п.10.1 та п 1.1 Розділу 34 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля OPEL VIVARO р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому п`ятого ребра зліва по середньо-ключичній лінії із зміщенням відломків, що відносяться до середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Даною ухвалою ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.47 КК України з передачею ОСОБА_2 на поруки трудовому колективу ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС». Кримінальне провадження закрито, цивільний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу OPEL VIVARO 2009 р.в., № шасі НОМЕР_6 , р.н. НОМЕР_3 .

Згідно копії свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 та серії НОМЕР_8 , власником спеціалізованого сідлового тягача Volvo FM 42T, р.н. НОМЕР_1 , та напівпричеп марки INDOX C-438, р.н. НОМЕР_2 , є ТОВ «Стратегія Еволюшн».

Як встановлено на підставі копій договорів найму транспортних засобів № 43-08/18 від 29 серпня 2018 року та № 69-06/20 від 13 червня 2020 року, ТОВ «Стратегія Еволюшн» передало в строкове користування ТОВ «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс» спеціалізований вантажний спеціалізований сідловий тягач - Е Volvo FM 42T, 2018 року випуску, шасі № НОМЕР_9 , р.н. НОМЕР_1 , та напівпричіп-цистерну Е INDOX C-438, шасі № НОМЕР_10 2012 року випуску, р.н. НОМЕР_2 .

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як юридичною особою, яка є користувачем джерела підвищеної небезпеки та наймачем особи, яка керуючи ним вчинила протиправні дії, що зумовили спричинення позивачу шкоди, має обов`язок по відшкодуванню позивачу різниці між фактичним розміром матеріальної шкоди і здійсненою страховою виплатою, а також моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

За загальними правилами, визначеними статтями 1166, 1167, 1187, 1190 ЦК України, тягар цивільної відповідальності має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду, що відповідачем ТОВ «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс» позивачу має бути відшкодована різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що становить: 224470,37грн 130000грн = 94470,37 грн.

Доводи апеляційної скарги, що судом було безпідставно не застосовано при розрахунку розміру матеріального збитку вартості відновлювального ремонту ПДВ не узгоджуються зі правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 523/5890/15-ц (провадження № 61-18781св18), згідно якого за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, підлягаючої до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (пункт 36.4 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таких операціях. У разі, якщо страхові суми спрямовуються безпосередньо на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Зазначені зобов`язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. У випадку не проведення фактичного ремонту транспортного засобу, податкові зобов`язання не виникають.

У межах обставин даної справи розмір матеріальної шкоди визначено ринковою вартістю автомобіля після ДТП, тобто без здійснення будь-яких ремонтних робіт, а тому при розрахунку ринкової вартості автомобіля після ДТП, вартість відновлювального ремонту підлягає застосовуванню без врахування податку на додану вартість.

При цьому, помилковими є твердження позивача, що дана обставина зумовлює покладення на нього подвійної сплати податку на додану вартість.

Так, навпаки, застосування у формулі визначення ринкової вартості автомобіля після ДТП значення «Сврз» (вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ) із врахуванням ПДВ призведене до включення у його вартість сум податку на додану вартість за проведення ремонтних робіт, які фактично не здійснювались, що призведе до безпідставного заниження вартості автомобіля після ДТП і відповідно необґрунтованого збільшення розміру понесених позивачем матеріальних збитків.

Також апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги ТОВ «Торговий дім Кременчукнафтопродуктсервіс» щодо неналежності висновку експерта № ВЕ-72/2021 від 23 грудня 2021 року та помилковості проведених ним розрахунків є необґрунтованими, оскільки відповідачем не спростовано у судовому порядку правильності його висновків та не надано суду альтернативний варіант висновків експертної установи, в межах якої були здійснені розрахунки, які, за переконанням відповідача, були помилково не здійснені експертом.

Крім того, вказані доводи вже були предметом розгляду у суді першої інстанції та їм надана належна правова оцінка, визнавши, що наявний у справі висновок експерта є повним, ясним, зрозумілим та не суперечить наданим експертом в судовому засіданні поясненням, а також іншим даним, які встановлені під час розгляду справи, та не спростовані відповідачем та іншими доказами, наданими сторонами.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з такими висновками місцевого суду.

Що стосується доводів скаржників щодо розміру моральної шкоди, який на думку ОСОБА_1 є заниженим, а на думку ТОВ «Торговий дім Кременчукнафтопродуктсервіс» необґрунтованими, то апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з положеннями статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Зазначені висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 серпня

2022 року у справі № 635/6868/16-ц.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої

статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Так, апеляційний суд підтверджує наявність у позивача права на відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями відповідача та причинно-наслідковий зв`язок між шкодою, що була завдана позивачу, і протиправним діянням відповідача.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що позивачем не долучено до справи жодних доказів на підтвердження розміру завданої шкоди, об`єму та характеру фізичних, психологічних страждань, отриманого лікування, та інших обставин, які є безпосередньою правовою основою для відшкодування моральної шкоди.

Так само, оскаржуючи в апеляційному порядку рішення суду, зокрема, з підстав незгоди із визначеним судом розміром морального відшкодування, ОСОБА_1 не подав до суду жодних фактичних доказів на підтвердження обсягу моральної шкоди із аргументацією розміру її грошової компенсації.

Таким чином, колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, вважаючи, що визначений судом грошовий еквівалент компенсації завданої моральної шкоди відповідає обґрунтованому позивачем обсягу моральних страждань, пов`язаних із незаконними діями відповідача.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстав для його скасування колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Кременчукнафтопродуктсервіс», та адвоката Пустового Богдана Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 06 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді: О. І. Обідіна

О. В. Чумак