Справа № 339/123/23
Номер провадження 2/573/178/23
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 квітня 2023 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Свиргуненко Ю.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон,

у с т а н о в и л а :

26 квітня 2023 року до Білопільського районного Сумської області суду за підсудністю з Болехівського міського суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Польської Республіки у складі організованої групи в період з 01 червня по 01 вересня 2023 року в супроводі представників Римо-Католицької парафії м. Болехова та м. Долина Івано-Франківської області.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ЦПК України, встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у п. п. 2, 5, 6, 10 ч. 3 ст. 175, ч. ч. 5 ст. 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Позивачем не в повному обсязі визначено коло учасників судового процесу. Зокрема, ОСОБА_1 просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд її доньки до Польської Республіки у складі організованої групи в період з 01 червня по 01 вересня 2023 року в супроводі представників Римо-Католицької парафії м. Болехова та м. Долина Івано-Франківської області, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та/або ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 та/або ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , та/або ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , та/або ОСОБА_8 та/або ОСОБА_9 , 1976 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , та/або ОСОБА_10 , 1961 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , та/або ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 , та/або ОСОБА_12 , та/або ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та/або ОСОБА_14 , 1968 року народження, та/або ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та/або ОСОБА_16 , та/або та/або ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_6 , та/або ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_7 , та/або ОСОБА_19 , та/або ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_8 , та/або ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_9 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , та/або ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_10 , та/або ОСОБА_24 , 1958 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_11 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_6 , які діють самостійно один від одного та які забезпечать повернення дитини на України. Разом з цим, позивач не залучила вказаних осіб до участі в справі третіми особами. Суд позбавлений можливості зробити це самостійно, оскільки в позовній заяві не у повному обсязі зазначені адреси останніх.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» №57 від 27 січня 1995 року передбачено, що виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків здійснюється, окрім іншого, за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Отже, виходячи з аналізу зазначених вище норм, дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди та супроводу батька на підставі наведених нормативних положень є разовим, тобто таким, що надається судом на конкретно визначену поїздку із конкретно визначеним періодом перебування за кордоном.

Позивачем не зазначено та не додано докази на підтвердження вимог позову в частині надання дозволу на виїзд дитини за кордон, а саме: мети поїздки - способу подорожування (квитки на пасажирський транспорт - в обидві сторони (наявність зворотного квитка є важливим доказом на підтвердження наміру повернути дитину в Україну); - умов проживання за кордоном (докази на підтвердження забезпечення дитини нормальним проживанням - документи про бронювання, оренди житла, а також докази того, що в цьому приміщенні є всі необхідні умови для нормального проживання дитини); - підтвердження фінансової спроможності заявника (виписка з банківського рахунку про наявність достатньої кількості коштів для забезпечення дитини усім необхідним на час подорожі); - тощо. Адже, сама по собі можливість поїздки за кордон не є безумовним свідченням того, що така поїздка відповідає найкращим інтересам дитини, оскільки істотне значення має країна поїздки, мета такої поїздки та період поїздки, що узгоджується з висновком Постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 643/1090/17.

Також ОСОБА_1 не надала доказів, що особи, яким вона просить надати дозвіл на супровід її неповнолітньої доньки, є представниками Римо-Католицької парафії м. Болехова та м. Долина, а також те що останні організовують поїздку для дітей у Польську Республіку в період з 01 червня по 01 вересня 2023 року.

За таких обставин позовні вимоги підлягають уточненню.

Крім того, звернення з даним позовом до суду можливе у разі відсутності згоди одного з батьків на виїзд дитини за кордон.

В своїй позовній заяві позивач не посилається на докази, які б свідчили про те, що вона зверталася до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд дитини за кордон, а відповідач відмовив у наданні такої згоди, що відповідач порушив її право, яке вона просить поновити.

Також, відповідно до п. п. 6, 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Однак, в позовній заяві не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору та заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень ст. 12 ч. 1 Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. «Про права дитини», ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

У вітчизняному законодавстві теж закріплено відповідні положення; зокрема, згідно з положеннями статті 171 СК України думка дитини має бути врахована при вирішенні питань, що стосуються її життя.

Таким чином, думка дітей має бути з`ясована і врахована судом при розгляді всіх категорій справ, а тому позивачу необхідно надати докази чи з`ясовувалась думка дитини у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування має подавати до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. В даному випадку письмовий висновок щодо доцільності надання дозволу на в`їзд дитини на неконтрольовану територію без згоди та супроводу одного із батьків та виїзд з неконтрольованої території.

Оскільки позивач, ставить питання про тимчасову зміну місця проживання дитини, то необхідна обов`язкова участь при розгляді даної справи органу опіки та піклування, за місцем проживання дитини, оскільки позов стосується прав та інтересів неповнолітньої особи.

Але в порушення вказаних норм закону позивачем не залучено до розгляду у справі у якості третьої особи відповідний орган опіки та піклування та не долучено до справи висновок цього органу.

Всупереч п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Всупереч п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Частинами 1, 3 статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Виходячи з вищенаведеного, позовну заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків та роз`яснивши, що в разі невиконання викладених в ухвалі вимог, заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 258, 260-261 ЦПК України,

п о с т а н о в и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон залишити без руху.

Запропонувати заявнику протягом семи днів з дня вручення копії даної ухвали усунути зазначені в ній недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає

Суддя