Справа № 202/8340/23
Провадження № 2/202/1976/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Кухтіна Г.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, в м. Дніпрі, цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

І. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, за результатами розгляду якого просив суд, на підставі ст. 1212 ЦК України, стягнути на його користь з відповідача кошти у розмірі 5 543, 09 Євро.

Заявлена позовна вимога обґрунтована тим, що відповідач є клієнтом банку/позивача, у якого відкрито поточний рахунок у валюті Євро. Помилково на рахунок відповідача банком було перераховано кошти в розмірі 5 610, 71 Євро замість правильної суми коштів 56, 11 Євро, за двома операціями переказу із-за кордону на загальну суму 22 839 559 малагасійських аріарі (MGA) замість дійсної суми переказу 228 395, 59 малагасійських аріарі (MGA), з конвертацією цих коштів у Євро. Помилка (безпідставне перерахування коштів) виникла внаслідок недоліку програмного забезпечення. Позивачем здійснювались спроби повернути кошти, однак відповідні дії залишились без результату.

Відповідач жодних документів по суті справи не надав.

ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

13 липня 2022 року, на підставі Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 308062388 від 13.07.2022 АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та громадянином ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок у форматі IBAN: № НОМЕР_1 у валюті Євро, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки (далі рахунок).

18 серпня 2022 року, до поточного рахунку на ім`я відповідача, на підставі заяви на зміну умов обслуговування за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № НОМЕР_2 , випущено та видано платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International: Visa Classic Debit № НОМЕР_3 та ПІН до неї.

Обслуговування рахунку здійснюється на умовах і в порядку, передбаченому законодавством України, правилами міжнародної платіжної системи Visa International, правилами користування платіжною карткою, договором банківського рахунку.

24 вересня 2022 року на рахунок відповідача помилково були зараховані кошти в розмірі 5 610, 71 Євро замість правильної суми коштів 56, 11 Євро, за двома операціями переказу із-за кордону на загальну суму 22 839 559 малагасійських аріарі (MGA) замість дійсної суми переказу 228 395, 59 малагасійських аріарі (MGA), з конвертацією цих коштів у Євро.

АТ «ПУМБ» є учасником Міжнародної платіжної системи Visa International (далі за текстом МПС Visa), яка внесена до реєстру платіжної інфраструктури, що ведеться Національним банком України, та відповідно до закону, нормативно-правових актів Національного банку України та правил платіжної системи має право здійснювати діяльність в Україні.

Отримання грошових коштів відповідачем за переказами із-за кордону у валюті малагасійський аріарі (MGA) здійснювалися за процедурою «Visa Fast Funds» (у перекладі на державну мову «Віза Швидкі Гроші») відповідно до правил МПС Visa.

Переказ за процедурою «Visa Fast Funds» передбачає необхідність зарахування коштів держателям платіжних карток протягом не більше ніж 30 хвилин з моменту схвалення переказу.

Здійснені у валюті малагасійський аріарі (MGA), внаслідок рахункової помилки у програмному комплексі процесингового центру АТ «ПУМБ» на рахунки отримувачів переказу зараховувалася грошова сума у стократному розмірі від ініційованої суми переказу.

Помилка в розрахунках обумовлена тим, що в програмному компоненті Integrated Transaction Management версії 4.5 (далі за текстом Програма ITM), який є частиною програмного забезпечення процесингового центру АТ «ПУМБ», неправильно визначено «параметр експоненти», який визначає скільки цифр у кінці суми переказу, який підлягає зарахуванню отримувачу, мають бути відокремлені комою. У «параметрі експоненти» замість значення «2» було вказано значення «0», що призвело до того, що програмне забезпечення ІТМ не ставило кому перед двома останніми цифрами суми транзакції для позначення останніх двох цифр як сантими.

Необхідність відокремлення двох останніх цифр суми транзакції комою від решти суми валютної транзакції MGA пояснюється тим, що мінімальною одиницею MGA є один сантим, що становить одну соту (1/100) валюти малагасійський аріарі (MGA). Якби програмні компоненти, що визначають «параметр експоненти», були реалізовані належним чином, останні дві цифри були б позначені як сантими, в результаті чого на рахунки отримувачів були б зараховані коректні суми транзакцій. Натомість, до моменту виявлення та усунення проблеми, на рахунки отримувачів були зараховані суми, що в сто разів перевищували фактичні суми, які мали б бути зараховані.

Наявність вищевказаної помилки в Програмі ITM, що використовується АТ «ПУМБ» для управління транзакціями за платіжними картками, яка належить компанії Euronet USA, LLC (далі за текстом - Euronet) та підтримується нею, підтверджується листом компанії Euronet.

Таким чином, внаслідок помилки в Програмі ITM, яка полягає у неправильно визначеному «параметрі експоненти», за двома переказами, що були зараховані на рахунок відповідача, за базу розрахунку при їх конвертації у валюту Євро, було використано загальну суму у валюті малагасійський аріарі, збільшену в 100 разів, а саме: 22 839 559 малагасійських аріарі (MGA), замість дійсної суми переказу 228 395, 59 малагасійських аріарі (MGA).

Оскільки перекази були ініційовані у валюті малагасійський аріарі (MGA), а валютою розрахунків між учасниками МПС Visa є долари США, МПС Visa здійснила перерахунок переказів у долари США. У зв`язку з тим, що валютою рахунку відповідача, що був вказаний платником для зарахування переказів, є Євро, була здійснена конвертація суми переказів з доларів США у валюту рахунку (Євро), відкритого в АТ «ПУМБ». При цьому, проведення обох конвертацій валют за переказами з-за кордону відбувалось виключно за курсами, встановленими МПС Visa (що направлялися банку), на встановлення яких банк не впливає.

Отримані дані від МПС Visa, достеменно підтверджують, що два перекази з використанням реквізитів платіжної картки відповідача № НОМЕР_3 ініційовані платником 24 вересня 2022 року о 19:34:23 на загальну суму 35 280, 68 малагасійських аріарі (MGA), а не на суму 3 528 068 малагасійських аріарі (MGA); о 19:42:21 на загальну суму 193 114, 91 малагасійських аріарі (MGA), а не на суму 19 311 491 малагасійських аріарі (MGA), є помилковими. Використання помилкових розмірів по трьом переказам при розрахунку суми до зарахування на рахунок отримувача (відповідача) підтверджується випискою по рахунку.

Окрім того, від МПС Visa АТ «ПУМБ» за цими двома переказами отримано лише 55, 29 доларів США у конвертацію по курсу становить 56, 11 Євро, що значно менше загальної суми 5 528, 79 доларів США у конвертацію по курсу становить 5 610, 71 Євро, яка зарахована на рахунок відповідача за цим переказом внаслідок рахункової помилки.

Після виявлення помилкового зарахування грошових коштів на рахунки отримувачів у стократному розмірі від ініційованої суми переказів та здійснення отримувачами видаткових операцій понад суму залишку власних коштів на рахунку, АТ «ПУМБ» здійснено корегування помилкового зарахування коштів по операціям у валюті малагасійський аріарі (MGA), у тому числі щодо рахунку відповідача, на якому 12 жовтня 2022 року утворилась заборгованість за технічним (несанкціонованим) овердрафтом у розмірі 5 543, 09 Євро, що підтверджується випискою по рахунку відповідача.

Листом від 28.10.2022 за вихідним № КНО-936 та листом від 19.12.2022 за вихідним № КНО-1173 АТ «ПУМБ» з метою досудового врегулювання спору направляв відповідачу вимоги за адресою місця реєстрації та місця проживання про сплату заборгованості за технічним (несанкціонованим) овердрафтом.

Згідно до наявної інформації, що оприлюднена на веб-порталі АТ «УКРПОШТА» щодо руху цієї кореспонденції, перша вимога від 28.10.2022 року була отримана особисто відповідачем, а друга від 19.12.2022 повернута з причини «Не вручення, за закінченням терміну зберігання».

Станом на дату звернення АТ «ПУМБ» до суду безпідставно отримані відповідачем грошові кошти у розмірі 5 543, 09 Євро у добровільному порядку АТ «ПУМБ» не повернуто.

Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно із ч.ч.1-3 ст.1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

Відповідно до частини 1 «Визначення термінів» Розділу І «Загальні засади» Публічної Пропозиції АТ «ПУМБ» на укладання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, несанкціонований овердрафт це заборгованість Клієнта перед Банком, що не була обумовлена Договором, не є прогнозованою в розмірі та за часом виникнення та яка виникає внаслідок здійснення Клієнтом видаткових операцій з Карткового рахунку на суму, що перевищує встановлений Банком розмір Платіжного ліміту.

Згідно до п.3.3.4. Частини 3 «Порядок здійснення розрахунків» Розділу ІІ «Послуги Банку» Публічної Пропозиції АТ «ПУМБ» на укладання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за Несанкціонованим овердрафтом в повному обсязі протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дня його виникнення.

Заборгованість за Несанкціонованим овердрафтом та проценти за користування коштами Несанкціонованого овердрафту погашається за рахунок коштів, що надійшли на Картковий рахунок Клієнта, в день їх зарахування. Сума заборгованості за Несанкціонованим овердрафтом, що не повернена протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дати його виникнення, вважається простроченою заборгованістю. При непогашенні Клієнтом у встановлений строк заборгованості за Несанкціонованим овердрафтом, процентами за користування коштами Несанкціонованого овердрафту, Банк набуває право, а Клієнт цим безвідклично доручає Банку самостійно, на підставі належним чином оформлених Банком платіжних документів, списувати грошові кошти в розмірі, необхідному для погашення простроченої заборгованості за Несанкціонованим овердрафтом з будь-яких інших рахунків Клієнта, відкритих в Банку, а також з будь-яких рахунків Клієнта, які буде відкрито йому в Банку після укладення цього Договору.

Оскільки після виявлення помилки щодо безпідставного зарахування коштів на рахунок відповідача у стократному розмірі від ініційованої суми переказів та здійснення відповідачем видаткових операцій понад суму залишку власних коштів на рахунку, АТ «ПУМБ» здійснено корегування сум по рахунку, у зв`язку з чим 12 жовтня 2022 року виник несанкціонований (технічний) овердрафт у розмірі 5 543, 09 Євро, що є майном, отриманим відповідачем без достатньої правової підстави.

Відповідно до дійсних обставин справи та відповідних їм правових відносин на рахунок відповідача помилково зараховано грошові кошти за двома переказами у стократному розмірі від ініційованих сум операцій, а у подальшому відповідачем за рахунком здійснено видаткові операції і не повернуто грошові кошти АТ «ПУМБ», незважаючи на направлені останньому вимоги про повернення безпідставно набутого майна.

Отже, помилкове зарахування коштів на рахунок відповідача у більшій сумі вказує на те, що грошові кошти у розмірі 5 610, 71 Євро, з яких 5 543, 09 Євро не повернуто Відповідачем, та становлять суму боргу відповідача, набуті відповідачем не на підставі норм закону чи умов Договору, тобто без достатньої правової підстави, що узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 26 травня 2021 року у справі № 202/7994/17-ц.

Згідно зі статтею 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду : від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19; від 23 квітня 2019 року у справі № 918/47/18; від 01 квітня 2019 року у справі № 904/2444/18.

Сутність зобов`язання із набуття майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі (постанови Верховного Суду : від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20; від 08 вересня 2021 року у справі № 206/2212/18; від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18; від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18).

Верховний Суд у постанові від 12 грудня 2019 року у справі № 904/5330/18 також зазначив, що встановлення відсутності зобов`язань, які б виникали з правочинів чи інших передбачених законом актів, як на час перерахування коштів, так і на час розгляду справи, свідчить про безпідставність утримання таких коштів та можливість використання правового механізму, установленого статтею 1212 Цивільного кодексу України. У той самий час сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 912/2601/19 та постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі № 202/7994/17-ц.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так положеннями ЦПК України визначено, що є доказами у цивільній справі, зокрема доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (частини перша, друга статті 76 ЦПК України).

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 4, 11, 76-78, 141, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позовні вимоги Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (адреса: вулиця Андріївська, 4, м. Київ, 04070; ) безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 5 543, 09 (п`ять тисяч п`ятсот сорок три Євро 09 євроцентів).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» судовий збір у розмірі 3 366, 94 грн.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Поний текст судового рішення складено 25.07.2023 року.

Суддя Г.О. Кухтін