Ухвала

23 січня 2023 року

м. Київ

справа № 582/38/22

провадження № 61-197ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Поліс», третя особа - Недригайлівська селищна рада Роменського району Сумської області, про дострокове розірвання договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Агро-Поліс» про дострокове розірвання договору оренди землі внаслідок невиконання договірних умов та застосування наслідків розірвання договору оренди.

Недригайлівський районний суд Сумської області рішенням від 14 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 задовольнив. Розірвав договір оренди землі від 17 листопада 2017 року, укладений між власником земельної ділянки ОСОБА_1 , як орендодавцем, та ТОВ «Агро-Поліс», як орендарем, площею 2,00 га кадастровий номер :01:002:0137 за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Роменського району Сумської області, строком дії договору 10 років, право оренди згідно якого зареєстровано 13 грудня 2018 року. Скасував державну реєстрацію похідного речового права користування (оренди) земельної ділянки за ТОВ «Агро-Поліс», як орендаря, на земельну ділянку площею 2,00 га кадастровий номер :01:002:0137 за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Роменського району Сумської області, на підставі договору оренди землі від 17 листопада 2017 року, укладеного між власником земельної ділянки ОСОБА_1 та ТОВ «Агро-Поліс». Зобов`язав ТОВ «Агро-Поліс» звільнити та повернути власнику ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,00 га кадастровий номер :01:002:0137 за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Роменського району Сумської області в придатному стані для подальшого використання за цільовим призначенням.

Додатковим рішенням від 28 вересня 2022 року Недригайлівський районний суд Сумської області задовольнив заяву позивача та стягнув з ТОВ «Агро-Поліс» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 8 546,00 грн та судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Сумський апеляційний суд постановою від 29 листопада 2022 року рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 14 вересня 2022 року скасував. Ухвалив нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовив, а також скасував додаткове рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 28 вересня 2022 року та відмовив у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі.

28 грудня 2022 року представник ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Сумського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» передбачено, що у 2022 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2022 року 2 481 грн.

Спірні правовідносини не становлять значної складності для вирішення судами, оскільки предметом позову була позовна вимога про розірвання договору оренди землі, ціна позову за якою в контексті вимог статті 176 ЦПК України станом на 01 січня 2022 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00 грн х 250 = 620 250,00 грн), а предметом договору оренди є земельна ділянка, вартість якої становить 52 417,38 грн.

Колегія суддів надала оцінку предмету спору, нормативно-правовому регулюванню спірних правовідносин, внаслідок чого дійшла висновку про те, що справа є незначної складності та не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження.

Таким чином, вищевказана справа визнається малозначною в силу вимог пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Касаційна скарга не містить посилань та обґрунтування підстав перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених у малозначній справі, а судом касаційної інстанції відповідних обставин не встановлено.

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36.

Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип «правової визначеності» буде порушено.

Таким чином, обставин, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій в межах своїх повноважень, заявник не переконав у наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Поліс», третя особа - Недригайлівська селищна рада Роменського району Сумської області, про дострокове розірвання договору оренди землі.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров