Справа № 191/738/22
Провадження № 2/191/261/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28 березня 2023 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Порошиної О.О.
за участю секретаря Рибак М.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно, -
Позивач в особі свого представника звернулася до суду з позовними вимогами до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно.
В обґрунтування заявленого позову зазначили, що на початку жовтня 2021 року між позивачем та відповідачем після огляду будинку відбулася домовленість про продаж житлового будинку АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці та складається з: літ. А-1 - житловий будинок, а-1 - прибудова, житловою площею - 53,4 кв. м, загальною площею - 89,1 кв. м.; Б-1 - літня кухня; Г-1 - гараж; Д - вбиральня; № 3-5 - огорожа, І-бруківка. Враховуючи, що продавець на зазначений будинок ще не оформив право власності, являвся спадкоємцем, але ще не оформив спадщину, відбулась домовленість про сплату завдатку, а після оформлення документів буде сплата в повному обсязі. 03.10.2021 року продавець отримав від покупця 1000 доларів США., 21.10.2021 року продавець отримав від покупця 1500 доларів США, 22.10.2021 року продавець отримав від покупця ще 1000 доларів США. 02.12.2021 року продавець отримав спадщину. Відчужуваний житловий будинок належить відповідачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.12.2021 року виданого Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою за реєстровим №719.
Просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 14.02.2022 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Представник позивача в судовому засіданні, адвокат Миргородський В.П. підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи.
Позивач в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги.
Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надавав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.
Статтею 657 ЦК України, встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.12.2021 року, реєстровий номер 719, серія та номер: НРО 401880, виданого державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Монич Н.Д., що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №288070373 від 02.12.2021 року.
Нотаріально договір купівлі-продажу не складався і угода ніде не реєструвалася, оскільки, за твердженням позивачки, відповідач ухиляється від нотаріального оформлення домовленості.
Однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.
Відповідно до п. 13 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин браку часу, поганого самопочуття, тощо, не може бути підставою для застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України.
Однак, на думку суду, позивачем не доведено факту безповоротного ухилення відповідача від нотаріального посвідчення правочину та втрати можливості з будь-яких причин його посвідчити в нотаріальному порядку.
А, відтак, у суду відсутні підстави для визнання договору купівлі-продажу дійсним. Матеріали справи не містять доказів та в судовому засіданні сторонами не доведено того факту, що відповідач ухилився від нотаріального посвідчення спірного договору, та що така можливість була втрачена. Зазначене у повній мірі узгоджується з висновками Верховного Суду України в Постанові від 06 вересня 2017 року Справа №754/2339/16-ц.
Оскільки відсутні підстави для визнання дійсним договору купівлі продажу домоволодіння, у зв`язку із чим відсутні підстави для визнання права власності на це майно, тому суд вважає, що необхідно відмовити у задоволенні вимог.
Керуючись ст.. 220, 640, 657 ЦК України, ст. ст. 259, 264-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 03.04.2023 р.
Суддя О. О. Порошина