Справа № 946/6162/23
Провадження № 2/946/2973/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договору дійсним та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

15.08.2023 року позивач звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між ОСОБА_5 (продавцем) та ОСОБА_6 і ОСОБА_1 (покупцями), посвідчений 30.05.2003 року в Бесарабській товарній біржі, реєстраційний № 058, зареєстрований 19.06.2003 року в Ізмаїльському МБТІ в реєстровій книзі № 63-57, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього, визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 30.05.2003 року між ОСОБА_5 (продавцем) та ОСОБА_6 , ОСОБА_1 (покупцями), був укладений договір купівлі продажу нерухомого майна, який посвідчений в Бесарабській товарній біржі, реєстраційний № 058 та зареєстрований 19.06.2003 року в Ізмаїльському МБТІ в реєстровій книзі № 63-57, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час вказаний договір не оскаржений та не скасований, вони відкрито володіли та розпоряджалися придбаним майном, відбулося повне виконання умов договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_6 , який за життя заповіт не залишив. Позивач являється спадкоємицею за законом першої черги, відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України. Спадщину прийняла шляхом проживання разом зі спадкодавцем. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Горючкіної О. № 914/02-14 від 04.08.2023 року, їй було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , частка якої успадковується, посвідчений в Бесарабській товарній біржі, реєстраційний № 058.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримали позовні вимоги та наполягають на їх задоволенні.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, якими просять справу розглянути за їх відсутністю, позовні вимоги визнають у повному обсязі, не заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 30.05.2003 року, посвідченого директором Товарної біржі «Бесарабська» Клименко І.М., реєстраційний номер № 058 та зареєстрованого 19.06.2003 року в Ізмаїльському МБТІ в реєстровій книзі за № 63-57, що підтверджено відповіддю на запит № 719, наданою 09.10.2023 року КП «Ізмаїльське МБТІ».

Згідно ст.ст. 328, 334, 655, 657 ЦК України, діючого на час розгляду справи, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності визнається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі.

Згідно ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на товарній біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.4, 1.7, 1.9 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету України з житлово-комунального господарства від 09.06.98 року № 121, Інструкція визначала порядок здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в Україні. Державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягають об`єкти нерухомості, розташовані на всій території України. Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюється на підставі правовстановлюючих документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. Пунктом 2 Інструкції визначений порядок здійснення державної реєстрації, підпунктом 2.1.д) якого зазначено, що на оригіналі правовстановлюючого документу робиться реєстраційний напис.

Додатком 1 до вказаної Інструкції визначений перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна. Відповідно до пункту 9 Переліку зазначено: «Договори купівлі-продажу, обміну, зареєстровані біржею».

При укладенні договору всі вимоги, передбачені ст. 15 Закону України «Про товарні біржі», між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір.

Отже, реєстрація за ОСОБА_6 та ОСОБА_1 права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , здійснена відповідно до діючого на той час законодавства.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 13.05.2022 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_6 згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_6 являються:

- дружина ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 25.07.1970 року міськбюро РАЦС м. Ізмаїла;

- син ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого 24.03.1972 року Ізмаїльським міськбюро РАЦС;

- син ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданого 14.11.1975 року Ізмаїльським відділом РАЦС.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, що підтверджено будинковою книгою на квартиру АДРЕСА_2 , тобто вважається такою, що прийняла спадщину.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 постійно зі спадкодавцем за однією адресою не проживали та у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не звертались, тобто вважаються такими, які спадщину не прийняли.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Горючкіної О. № 914/02-14 від 04.08.2023 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , частка якої успадковується, посвідчений в Бесарабській товарній біржі, реєстраційний № 058.

Оскільки позивачу з відповіді державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Горючкіної О. № 914/02-14 від 04.08.2023 року стало відомо про необхідність визнання дійсним договору купівлі продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , який посвідчений в Бесарабській товарній біржі, реєстраційний № 058, суд вважає, що строк звернення до суд був порушений з поважних причин та підлягає поновленню.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1234, 1235, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ), ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ), ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_8 ), про визнання договору дійсним та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк позовної давності для подання позову про визнання дійсним договіру купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і ОСОБА_1 , посвідчений 30.05.2003 року Бесарабською товарною біржею, реєстраційний № 058, зареєстрований 19.06.2003 року в Ізмаїльському МБТІ в реєстровій книзі № 63-57, а саме: квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і ОСОБА_1 , посвідчений 30.05.2003 року Бесарабською товарною біржею, реєстраційний № 058, зареєстрований 19.06.2003 року в Ізмаїльському МБТІ в реєстровій книзі № 63-57, а саме: квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 17.11.2023 року.

Суддя: О.Я.Присакар