Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6519/23
Номер провадження2/711/2161/23
РІШЕННЯ
16 листопада 2023 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючого судді: Казидуб О.Г.
секретаря судового засідання: Шульга А.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.08.2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений Договір позики № 1 від 07.08.2023 року.
Відповідно до п. 1.1. Договору № 1 Позикодавець надає Позичальнику грошові кошти в якості позики в порядку, який передбачений даним Договором, а Позичальник зобов`язується повернути їх у строки, передбачені даним Договором.
Відповідно до п. 2.2. Договору № 1, проценти за користування позикою, яка зазначена в п. 2.1. даного Договору, не нараховуються та Позичальником не сплачуються.
Відповідно до п. 3.1. Договору № 1, підписанням даного Договору сторони свідчать, що Позикодавець до моменту його підписання передав Позичальнику суму позики в гривнях в сумі, яка зазначена в п. 2.1. даного Договору. Сторони домовилися, що оформлення додаткових документів щодо підтвердження зазначеного в частині першій цього пункту даного Договору факту передання суми позики не вимагається. З цього приводу у Сторін одна до одної не має жодних претензій.
Відповідно до п. 4.1. Договору № 1, строк, на який надається позика, становить 1 календарний місяць з моменту укладення даного Договору, а саме, з 07.08.2023 року до 06.09.2023 року, включно.
Відповідно до п. 5.3. Договору № 1, повернення позики (її частини) підтверджується розпискою Позикодавця. Після повного виконання зобов`язань Позичальником за даним Договором Позикодавець зобов`язаний видати Позичальнику розписку про повне виконання Позичальником зобов`язань за даним Договором.
Зазначає, що відповідач ні в строк до 06.09.2023 року, ні на дату складання даної позовної заяви, суму позики не повернула.
03 жовтня 2023 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання надала заяву, в якій зазначила, що просить справу розглядати за її відсутності за наявними матеріалами справи. Також, вказала, що заявлені в позовній заяві вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Через канцелярію суду від ОСОБА_3 , який діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , надійшла заява, в якій просить розглянути справу без особистої участі ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 . Також, в заяві зазначено, що позовні вимоги визнає повністю та проти задоволення позову не заперечує.
Суд, дослідивши та вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено, що 07.08.2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений Договір позики № 1 від 07.08.2023 року.
Відповідно до п. 1.1. Договору № 1 Позикодавець надає Позичальнику грошові кошти в якості позики в порядку, який передбачений даним Договором, а Позичальник зобов`язується повернути їх у строки, передбачені даним Договором.
Відповідно до п. 2.2. Договору № 1, проценти за користування позикою, яка зазначена в п. 2.1. даного Договору, не нараховуються та Позичальником не сплачуються.
Відповідно до п. 3.1. Договору № 1, підписанням даного Договору сторони свідчать, що Позикодавець до моменту його підписання передав Позичальнику суму позики в гривнях в сумі, яка зазначена в п. 2.1. даного Договору. Сторони домовилися, що оформлення додаткових документів щодо підтвердження зазначеного в частині першій цього пункту даного Договору факту передання суми позики не вимагається. З цього приводу у Сторін одна до одної не має жодних претензій.
Відповідно до п. 4.1. Договору № 1, строк, на який надається позика, становить 1 календарний місяць з моменту укладення даного Договору, а саме, з 07.08.2023 року до 06.09.2023 року, включно.
Відповідно до п. 5.3. Договору № 1, повернення позики (її частини) підтверджується розпискою Позикодавця. Після повного виконання зобов`язань Позичальником за даним Договором Позикодавець зобов`язаний видати Позичальнику розписку про повне виконання Позичальником зобов`язань за даним Договором.
Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу зв`язку. Розписки підписані відповідачем є документом, що стверджує про вчинення правочину між ним та позивачем, тобто сторонами фактично в письмовій формі був укладений договір позики.
Згідно із статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно із ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї торони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України.
Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Правова позиція з цього приводу викладена в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року по справі № 6-63цс13, яка відповідно до є обов`язковою для всіх судів України.
Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України, - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із ст. 525 ЦК України одноособова відмова від виконання зобов`язань і одноособова зміна умов договору не припустимі, якщо інше не встановлено договором чи законом.
Як передбачено ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу; зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк у відповідності з умовами договору та вимогами цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.
Як передбачено ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до Витягу з сайту АБ «УкргазБанк», наданого позивачем, станом на 13.09.2023 року (день звернення до суду) 100 доларів США еквівалентно 3810,00 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до Квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 67025943 від 13 вересня 2023 року, позивачем ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в розмірі 3810 грн. 00 коп.
А тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3810 грн. 00 коп.
На підставі вище вищевикладеного та керуючись ст. ст. 526, 530, 612, 625 ЦК України, керуючись ст. ст.3, 12, 13, 81, 89, 137, 141, 263, 264, 280, 281 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: О. Г. Казидуб