РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023

м.Харків

Справа № 639/233/22

провадження 2/639/293/23

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Семенюк А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, в якому просив стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду в сумі 4398,88 грн. та моральну шкоду в сумі 150 000 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.04.2018 року близько 23.00 год., ОСОБА_2 , знаходячись в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшовши до ОСОБА_1 та наніс останньому один удар кулаком в область правої щелепи, внаслідок якого ОСОБА_1 отримав перелом кісток носу, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також перелом правої виличної кістки, нижньої стінки правої орбіти та передньої і зовнішньої стінок правої верхньощелепної пазухи, що відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 3 тижнів (21 день).

08.08.2019 р.Золочівським районним судом Харківської області ухвалено вирок у справі по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,яким визнав його винним та призначив покарання у виді 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. ст. 75,76 КК України з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на засудженого певних обов`язків. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 30.04.2020р. вирок Золочівського районного суду Харківської області від 08.08.2019 залишено без змін.

Внаслідок протиправних дій відповідача позивачу була спричинена матеріальна шкода, оскільки ним понесені витрати на відновлення здоров`я після операції, на лікування, придбання титанової пластинки та шурупів до неї, що складало більше 50 000 грн., проте документально підтверджені витрати, за якими збереглися чеки та квитанції на суму 4398,88 грн. Крім того, як стверджує позивач, відповідачем також спричинена йому моральна шкода, яка полягала в душевних стражданнях, що він пережив, пов`язаних з негативними змінами у житті, емоційні реакції при згадуванні, переживання фізичних незручностей, психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, зниження настрою, порушення сну, емоційна напруга, нервозність, почуття образи, обурення, нераціональне витрачення життєвого часу на лікування та відновлення, обумовлені необхідністю залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів.Враховуючи всі перелічені вище фактори, заподіяна моральна шкода оцінюється у розмірі 150 000 грн. Оскільки відповідач в добровільному порядку відшкодувати позивачу завдані матеріальні збитки та моральну шкоду відмовляється, він змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Представник позивача- ОСОБА_3 надав свої письмові пояснення і просив розглядати справу без його та позивача участі. Посилається на те, що позивач з 10.04.20018 р. по 18.04.2018 р. перебував на лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня швидкої і невідкладної медичної допомоги ім.проф. О.І. Мещанінова», йому проведена операція-гайморотомія, репозиція МОС правої акулової кістки, курс протизапальної та симптоматичної терапії, призведена репозиція виличної кістки и фіксація у правильному положенні за допомогою титанових мініпластин і шурупів, дефект передньої стінки був закритий за допомогою титанової сітчастої пластини,призначено подальше лікування у хірурга-стоматолога. Дотепер позивач відчуває дискомфорт в області щелепи, що призводить до душевних переживань і моральних страждань, через реагування на погодні умови, болі в області встановленої пластини, шрами, що залишилися після оперативного втручання на обличчі сформували комплекси стосовно зовнішності. Відповідач до сих пір не вибачився перед позивачем, не кається та не вважає себе винним у скоєному, що додатково пригнічує позивача та доставляє йому страждання.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив відзив на позовну заяву, в якому цитує зміст норм ЦК України і вважає, що позивачем не надано доказів понесення матеріальної шкоди.

Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що вироком Золочівського районного суду Харківської області від 08.08.2019 року ОСОБА_2 засуджено за ч.1 ст. 122 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. ст. 75,76 КК України з іспитовим строком на 1 рік, зобов`язано в період іспитового строку не виїжджати за межі України без дозволу відповідного органу пробації, повідомляти у вищевказаний орган про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в відповідний орган пробації. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 30.04.2020 апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 залишено без задоволення, вирок Золочівського районного суду Харківської області від 08.08.2019 залишено без змін.

Відповідно до вироку ОСОБА_2 умисно спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, перелом правої виличної кістки, нижньої стінки правої орбіти та передньої і зовнішньої стінок правої верхньощелепної пазухи, що відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 3 тижнів .

С матеріалів справи, наданої суду копії медичної документації вбачається, що ОСОБА_1 поступив в ургентному порядку у КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф.О.І.Мещанінова» Харківської міської ради 10.04.2018 р., йому проводилась протизапальна, інфузіонна, симптоматична терапія, 11.04.2018 р. він переніс операцію « гайморотомія, репозиція і МОС правої скулової кістки».

В ході оперативного втручання встановлено, що «лінія перелому проходить через передню стінку пазухи, скулоальвеолярний гребінь, передню стінку гайморової пазухи, лобовий відросток верхньої щелепи, лівий нижній орбітальний край. Репозиція вилицюватої кістки і фіксація проведена за допомогою титанових пластин і шурупів. Дефект передньої стінки закритий за допомогою титанової сітчастої пластини». Виписаний 18.04.2018 р., потребував лікування у хірурга-стоматолога за місцем проживання.

Суду надані оригінали чеків і квитанцій щодо оплати позивачем медикаментів, лікарських засобів при проведенні лікування у лікарні згідно призначень лікарів на загальну суму 3877,27 грн. ( а.с. 11, 70-73, 75-78, 81-85). Решта наданих чеків не містить суму та призначення платежу, тому не можуть бути прийняти ( а.с. 68, 69, 74, 79, 80).

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено у статті 1166 ЦК України, частиною першої якої передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (частина перша статті 1177 ЦК України).

Згідно із положеннями частини першої статті 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

Виходячи з наведених вище правових підстав суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3877,27 грн., оскільки розмір цієї шкоди підтверджується наданими позивачем доказами, а саме квитанціями на придбання ліків, оплату лікарських послуг.

Положеннями статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (частина перша статті 1168 ЦК України).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Потерпілий ОСОБА_1 від злочину, передбаченого ч.1 статті 122 КК України, переніс складну операцію на обличчі, в ході якої вилицева кістка зафіксована у правильному положенні за допомогою титанових пластин і шурупів, дефект передньої стінки закритий за допомогою титанової сітчастої пластини, призначено лікування також у хірурга-стоматолога. Як зазначає позивач дотепер він відчуває дискомфорт в області щелепи через встановлені титанові пластини, болі, зокрема при зміні погодних умов, після оперативного втручання на обличчі залишились шрами. Потерпілий безперечно зазнав фізичного болю та душевних страждань, звилювань у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Отже, суд вважає доведеним і встановленим факт заподіяння моральної шкоди, а також причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та настанням шкідливих для позивача наслідків.

Європейський суд з прав людини у справі «Тома проти Люксембурга» (2001 рік), «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі» використав принцип по якому сам факт визнання порушеного права є достатнім для справедливої сатисфакції та адекватним засобом для згладжування душевних страждань.

Зважаючи на наведені норми законодавства та обставини справи, з урахуванням характеру, глибини і тривалості душевних та фізичних страждань позивача, який дійсно зазнав фізичного болю, стресу, порушення стану його здоров`я, тяжкості завданих травм, наслідків тілесних ушкоджень, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості визначає розмір грошової компенсації моральної шкоди в сумі 100 000 грн. Такий розмір шкоди є пропорційним та відповідає обсягу душевних, фізичних та психологічних страждань, ступеню моральних переживань, яких зазнав позивач внаслідок неправомірних дій, які вчинив відповідач.

Зазначене також узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19), відповідно до якого визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

За правилами частини першої, другої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Згідно із пунктами 2, 6 частини першої статті 5 цього Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи, а також позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У частинах першій, шостій статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на те, що позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог закону, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 274 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням-задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я -3877 ( три тисячі вісімсот сімдесят сім) грн. 27 коп., на відшкодування моральної шкоди-100 000 (сто тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у сумі 1073 грн. 60 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимогОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: Позивач- ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 );

Відповідач- ОСОБА_2 ( паспорт НОМЕР_2 , виданий Золочівським РВ ГУМВС України в Харківській області 23.07.2014 р., ІПН НОМЕР_3 , прож. АДРЕСА_3 ).

Повне судове рішення складено 30.03.2023.

СУДДЯ -