Справа № 473/4531/21
РІШЕННЯ

іменем України

"22" березня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., за участю: секретаря судових засідань Кріпак Н.Г., представника позивачки адвоката Чередніченко І.Б., представника відповідачаадвоката Комаровського С.З., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання дій неправомірними, стягнення коштів,

встановив:

у грудні 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, поданим в її інтересах представником адвокатом Чередніченко Іриною Борисівною, до відповідача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зняття арешту, стягнення коштів, моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17 жовтня 2014 року позивачка уклала з відповідачем договір №365926/3338 на відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. В порядку примусового виконання рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області щодо стягнення заборгованості за кредитним договором (виконавчий лист виданий 30 травня 2019 року) приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченком Д.О. накладний арешт на кошти, належні позивачці, які обліковуються на рахунках, відкритих у всіх банківських та фінансових установах, в тому числі АТ «Державний ощадний банк України», в межах суми стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, а саме 14664,80 доларів США. Вказаний рахунок № НОМЕР_1 є зарплатним. В подальшому, приватним виконавцем, згідно постанови від 26 грудня 2019 року, було знято арешт з коштів, які обліковуються на рахунку, відкритому в АТ «Ощадний банк України, в розмірі 7 214 грн. 31 коп., які щомісячно надходять на обумовлений рахунок. Проте, обумовлену постанову банком не виконано. Відмову відповідач обґрунтував неможливістю зняти арешт з коштів у певній частині. Також було рекомендовано виконавцю в процесуальний спосіб прийняти рішення щодо обмеження/скасування обмеження щодо користування коштами, які обліковуються на рахунку, відкритому в АТ «Ощадний банк України. При цьому, внаслідок дій щодо блокування вказаного рахунку, з останнього були списані гроші в сумі 18 850 грн. 10 коп.

В зв`язку з чим, посилаючись на вказані обставини, позивачка просила визнати протиправними дії АТ «Ощадний банк України» щодо блокування рахунку № НОМЕР_1 , списання коштів у сумі 18 850 грн. 10 коп.; зобов`язати банк зняти арешт з вказаного рахунку; стягнути протиправно списані кошти в сумі 18 850 грн. 10 коп., а також проценти в розмірі 3371 грн. 18 коп. (в рамках послуги «Мобільні заощадження»), пеню в розмірі 206 408 грн. 60 коп., 3 % річних у розмірі 1 035 грн. 23 коп., інфляційні втрати в розмірі 2 472 грн. 35 коп., моральну шкоду в розмірі 50000 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 11.02.2022 відкрито провадження по вказаній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В подальшому, після неодноразової зміни предмета позову позивачка ОСОБА_1 остаточно просила:

- визнати незаконними дії АТ «Державний ощадний банк України» щодо блокування поточних рахунків № НОМЕР_1 (зарплатний) та № НОМЕР_2 (пенсійний) та списання з нього коштів грошового забезпечення та пенсії (банк не повідомив виконавців про цільове призначення коштів (грошове забезпечення, пенсія) та не повернув постанови виконавців без виконання, протиправно обмеживши тим самим позивачку в розпоряджанні належними їй коштами, тобто має місце неналежне виконання відповідачем умов укладених між сторонами договорів банківського рахунку);

- стягнути з АТ «Державний ощадний банк України» незаконно списані кошти в сумі 9 488 грн. 26 коп. (відповідно до ст. 1073 ЦК України), проценти в рамках послуги «Мобільні заощадження» в сумі 4 404 грн. 37 коп., пеню (з огляду на положення ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів») - 572 356 грн. 68 коп., 3% річних - 1 566 грн. 04 коп. (по рахунку № НОМЕР_1 - 1 371 грн. 25 коп., за рахунком № НОМЕР_2 - 194 грн. 79 коп.), інфляційні втрати - 8 796 грн. 72 коп. (за рахунком № НОМЕР_1 - 6 135 грн. 06 коп., за рахунком № НОМЕР_2 - 2 661 грн. 66 коп.) (в порядку ст. 625 ЦК України) та моральну шкоду 150 000 грн. 00 коп. (ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Моральну шкоду позивачка обґрунтовувала тим, що діями відповідача було порушено її право щодо отримання грошового забезпечення, а в подальшому - пенсії, в зв`язку чим вона залишилася без належних засобів до існування, був порушений звичайний ритм її життя, що вимагало додаткових зусиль для організації подальшого життя, необхідністю захисту свого порушеного права, в тому числі в судовому порядку.

Представником відповідача подано відзив на позов, за змістом якого останній в задоволенні позовних вимог просив відмовити в зв`язку з необґрунтованістю. Зокрема, просив врахувати, що:

- арешт коштів позивачки, які обліковувалися за рахунками № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 було здійснено на підставі відповідних постанов приватних виконавців щодо арешту коштів боржника в межах виконавчих проваджень № НОМЕР_3, № НОМЕР_4;

- обумовлені рахунки не є рахунками зі спеціальним режимом використання (вони є поточними рахунками фізичної особи для власних потреб, на які можуть зараховуватися будь-які кошти, а не тільки кошти цільового призначення), при цьому, позивачка не зверталася до відповідача з заявами про відкриття окремого поточного рахунку або використання діючих рахунків (в такому випадку укладається додатковий договір) для зарахування виключно заробітної плати, пенсії;

- перевірка статусу коштів, які обліковуються за рахунками боржника, відноситься виключно до компетенції приватного/державного виконавця, які здійснюють примусове виконання рішення суду (відповідний обов`язок у банка виникає лише в разі відкриття рахунку зі спеціальним режимом використання або окремого рахунку фізичної особи для зарахування виключно заробітної плати, пенсії); при цьому у банка відсутня технічна можливість на постійній основі здійснювати моніторинг надходження коштів на рахунки клієнтів, а також знімати арешт з певної суми коштів;

- кошти в сумі 9 388 грн. 26 коп. були списані з рахунку позивачки на підставі платіжної вимоги приватного виконавця від 17.03.2020 в межах виконавчого провадження № НОМЕР_3 (виконана банком 25.03.2020);

- позивачка не вчинила жодної дії для користування послугою «Мобільні заощадження»;

- кошти, зараховані на поточні рахунки позивачки за договорами банківського рахунку, не можуть вважатися вартістю відповідних банківських послуг, в розумінні ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», на положення якої посилається позивачка в обґрунтування вимог щодо стягнення пені;

- з огляду на правомірність дій банку, відсутні підстави для стягнення коштів на підсіві ст. 625 ЦК України;

- наявність моральної шкоди позивачкою не доведено.

В свою чергу, представником позивачки ОСОБА_1 адвокатом Чередніченко І.Б. надано відповідь на відзив, в якій остання позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі, зазначивши аргументи, що є подібними в позові.

Згідно поданих представником відповідача адвокатом Комаровським С.З. заперечень щодо відповіді на відзив, останній підтримав раніше висловлену позицію стосовно заявлених позивачкою позовних вимог, а також вкотре звертав увагу суду на те, що спірні правовідносини регулюються положеннями спеціального законодавства, яке регулює порядок виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 13.10.2022 до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, залучено приватних виконавців виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О., Довгань В.В .

Ухвалою суду від 21.10.2022 закрито підготовче провадження призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 20.12.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення пені залишено без розгляду, відповідно до п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Чередніченко І.Б. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі, зазначивши аргументи, що є подібними в позові, відповіді на відзив.

Представник відповідача АТ «Державний ощадний банк України» адвокат Комаровський С.З. у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав з підстав, викладених у заявах по суті справи.

Треті особи без самостійних вимог - приватні виконавці виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О., Довгань В.В. у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. від 16.09.2019 відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 13 331,64 доларів США (виконавчий лист № 473/23/19, виданий Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області 30.05.2019), ВП № НОМЕР_3.

В цей же день, в рамках вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем Куліченком Д.О. були винесені постанови про арешт коштів боржника, відповідно до якої було накладено арешт на всі кошти в будь-якій грошовій одиниці та валюті, що обліковуються на всіх рахунках, у всіх банківських та інших фінансових установах, а також на всіх рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів та належать позивачці, а також належне останній рухоме та нерухоме майно.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18.09.2019 звернуто стягнення на доходи позивачки, які остання отримувала від військової частини, здійснюючи відрахування в розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу 14 664,80 доларів США, з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження.

В порядку виконання постанови приватного виконавця Куліченка Д.О. про арешт коштів боржника від 16.09.2019 АТ «Державний ощадний банк України» наклав арешт на кошти, які надходили на рахунок № НОМЕР_1 , в межах суми стягнення, з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження. Вказаний рахунок був відкритий на підставі наданих позивачкою документів та згідно укладеного між нею та ПАТ «Державний ощадний банк України» 17 жовтня 2014 року у відділенні ТВБВ №10014/174 філії - Миколаївське обласне управління АТ «Ощадбанк» договору №365926/3338 на відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (на умовах тарифного пакету «Зарплатний»).

Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. від 26.12.2019 знято арешт з коштів у розмірі 7 214 грн. 31 коп., які щомісячно надходять від військової частини на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у ТВБВ №10014/174 філії - Миколаївське обласне управління АТ «Ощадбанк» (на підставі заяви боржника про зняття арешту з коштів, довідки військової частини щодо перерахування на обумовлений рахунок грошового забезпечення за 2019 рік).

В межах виконавчого провадження № НОМЕР_3 на підставі платіжної вимоги приватного виконавця Куліченка Д.О. від 17.03.2020 АТ «Державний ощадний банк України» 25.03.2020 з рахунку позивачки було списано кошти в сумі 9 388 грн. 26 коп.

Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. від 23.12.2021 виконавчий лист № 473/23/19, виданий Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області 30.05.2019 по справі за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернуто стягувачу на підставі письмової заяви останнього. Одночасно приватним виконавцем вирішено питання щодо припинення чинності арештів майна позивачки, зняття арешту з усіх коштів, які обліковуються на рахунках у банківських та інших фінансових установах.

В подальшому, згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Довгань В.В. про арешт коштів боржника від 31.01.2022, накладено арешт на всі кошти, що обліковуються на відкритих рахунках, а також що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів та належать позивачці, крім коштів, що містяться на рахунках, на які заборонено стягнення, в межах суми звернення стягнення, з урахуванням основної винагороди, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 8 957,45 доларів США (ВП № НОМЕР_4).

Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Довгань В.В. від 23.05.2022 знято арешт з коштів позивачки, які обліковувалися на рахунку № НОМЕР_2 (підстава заява боржника). Вказаний рахунок був відкритий на підставі заяви про приєднання № 40987715/190919 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 14 листопада 2021 (за тарифним пакетом «Мій рахунок»).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Довгань В.В. від 06.06.2022 знято арешт з коштів позивачки, які обліковувалися на рахунку № НОМЕР_1 (підстава заява боржника).

Аналізуючи доводи сторін, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до п.7.1, п.7.1.2 ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (дійсний на час спірних правовідносин) банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки.

Зокрема, банком на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України відкривається поточний рахунок. Вказаний рахунок фізичної особи для власних потреб, на якій можуть зараховуватися будь-які кошти, а не тільки кошти цільового призначення.

Відповідно до п. 69 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління НБУ № 492 від 12.11.2003 (дійсна на час спірних правовідносин) окремий поточний рахунок для зарахування виключно заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законодавством України соціальних виплат банк відкриває фізичній особі в порядку, визначеному в пункті 62 розділу V цієї Інструкції, або використовує вже відкритий для цих цілей рахунок.

В цьому випадку клієнт зобов`язаний під час відкриття окремого рахунку в заяві про відкриття поточного рахунку в рядку "Додаткова інформація" зазначити, що рахунок відкривається для зарахування заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законодавством України соціальних виплат. Така інформація для діючого поточного рахунку зазначається в додатковому договорі до договору банківського рахунку.

Згідно ч.1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 1071 ЦК України грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зупинення видаткових операцій в даному випадку здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, якщо арешт накладено без встановлення такої суми або якщо інше передбачено договором, законом чи умовами такого обтяження (ч.1 ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Примусове виконання судових рішень здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ст.1, ч.1, п.п.3,14, 21 ч.3 ст. 18, ч.7 ст. 26, ч.2 ст. 36, ч.ч.1,2,4,6,8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. За відсутності відповідної інформації, виконавець організовує розшук майна боржника шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

При цьому, з огляду на викладене та враховуючи наявність спеціальної процедури щодо звернення стягнення на зарплатні, пенсійні виплати, виконавець, перед накладенням арешту на банківські рахунки, зобов`язаний пересвідчитись у відсутності спеціального режиму їх використання або відсутності заборон щодо арешту коштів, що перебувають на цьому рахунку. Відокремлення таких рахунків належить до повноважень саме виконавчої служби.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 Закону № 1404-VIII).

Виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою про арешт коштів виконавця, судовим рішенням чи ухвалою слідчого судді, суду, постановленою під час здійснення кримінального провадження. Арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах (п.9.1, п. 9.3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої постановою НБУ №22 від 21.01.2004 (дійсна на час спірних правовідносин).

Разом з тим, забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (ч.2 ст. 48 Закону № 1404-VIII).

Відкриті позивачці рахунки до рахунків зі спеціальним режимом використання не відносяться. Також відсутні належні докази щодо відкриття останній окремих поточних рахунків для зарахування виключно заробітної плати, пенсії, відповідно до п. 69 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління НБУ № 492 від 12.11.2003 (дійсна на час спірних правовідносин). Назва тарифного плану не свідчить про відкриття рахунків для зарахування виключно заробітної плати, пенсії, а виключно вказує на відмінність тарифів за користування платіжними картками від інших продуктів банку. Отже, відкриті позивачці рахунки відносяться до звичайних поточних рахунків. Разом з тим, ні Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженою постановою НБУ №22 від 21.01.2004 (дійсна на час спірних правовідносин), ні іншими нормативними актами не було передбачено обов`язку банку здійснювати моніторинг коштів, що надходять на рахунки позивачки, визначати їх статус.

При цьому, посилання сторони позивача на ч.3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» щодо обов`язку банку визначати статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, не може бути прийнято судом до уваги, оскільки обумовлена стаття закону регламентує особливості звернення стягнення на кошти та майно виключно боржника - юридичної особи, фізичної особи - підприємця.

Також, з огляду на положення п. 9.3, п.9.6 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої постановою НБУ №22 від 21.01.2004 (дійсна на час спірних правовідносин), є необґрунтованими доводи позивачки щодо незаконного невиконання відповідачем постанови приватного виконавця Куліченка Д.О. від 26 грудня 2019 року (знято арешт з коштів, які обліковуються на рахунку, відкритому в АТ «Ощадний банк України, в розмірі 7 214 грн. 31 коп., які щомісячно надходять на обумовлений рахунок), оскільки за відсутності на рахунку суми, що визначена постановою про арешт коштів (виконавець не зменшив суму стягнення з боржника), та відсутності повноважень банку щодо визначення залишку коштів на поточному рахунку клієнта, які надійшли від конкретного контрагента, відсутні були підстави для відновлення виконання операцій за рахунком позивачки. 31.01.2020 відповідачем було надано відповідь приватному виконавцю Куліченку Д.О. щодо неможливості зняття арешту з коштів у певній сумі.

В подальшому, в межах виконавчого провадження № НОМЕР_3 на підставі платіжної вимоги приватного виконавця Куліченка Д.О. від 17.03.2020 АТ «Державний ощадний банк України» 25.03.2020 з рахунку позивачки було списано кошти в сумі 9 388 грн. 26 коп.

Відповідно до п. 5.2, п.5.3, п. 9.10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої постановою НБУ №22 від 21.01.2004 (дійсна на час спірних правовідносин) примусове списання коштів банки виконують з рахунків, які відкриті клієнтами в банках відповідно до нормативно-правових актів Національного банку з питань відкриття і закриття рахунків. Примусове списання коштів з рахунків платників ініціюють стягувачі [орган державної виконавчої служби (державні виконавці) та приватні виконавці] на підставі виконавчих документів, установлених законами України. У разі надходження до банку платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для забезпечення виконання якого на кошти клієнта накладено арешт, банк виконує її в повній або частковій сумі в межах наявної арештованої суми на рахунку. За необґрунтованість примусового списання коштів, недостовірність даних, зазначених у платіжній вимозі, стягувач несе відповідальність згідно із законодавством України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, АТ «Державний ощадний банк України», відповідно до вимог діючого законодавства України, виконав постанови приватних виконавців про арешт коштів боржника в межах виконавчих проваджень № ВП № НОМЕР_3, № ВП № НОМЕР_4, а також платіжну вимогу про перерахування коштів у межах виконавчого провадження № НОМЕР_3. Обмеження прав позивачки щодо розпоряджання коштами, які знаходилися на її рахунках, відбулося в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

А тому, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання дій АТ «Державний ощадний банк України» незаконними, стягнення коштів, у зв`язку з неналежним виконанням банком зобов`язань, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Не підлягають також задоволенню позовні вимоги щодо стягнення процентів за послугою «Мобільні заощадження», оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивачка відповідну послугу не встановлювала та не користувалася нею. «Мобільні заощадження» є правом позивачки та можливо лише за умови свідомого самостійного обмеження щодо використання частини коштів на своєму рахунку, будь-яким доступним способом. В даному випадку, обмеження прав позивачки щодо розпоряджання коштами, які знаходилися на її рахунках, відбулося в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст.12,13,76-83,141,259,263-265,268, 272,273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання дій неправомірними, стягнення коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 31.03.2023.

Суддя Л.В. Лузан