Номер провадження: 22-ц/813/1826/23
Справа № 504/4388/19
Головуючий у першій інстанції Добров П. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2023 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 504/4388/19

Номер провадження: 22-ц/813/1826/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

за участі секретаря судового засідання Власенко С.І.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач Визирська сільська рада Лиманського району Одеської області,

- апелянт (особа, яка не приймала участі у справі, але вважає що оскаржуваним рішенням вирішено питання про її права, інтереси та (або) обов`язки) ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області, ухвалене у складі судді Доброва П.В. 10 лютого 2020 року,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Першотравневої сільської ради Лиманського району Одеської області про визначення додаткового тримісячного строку для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 1 - 2).

У лютому 2020 року ОСОБА_1 уточнив свій позов та замінив неналежного відповідача на належного - Визирську сільську раду Лиманського району Одеської області, оскільки Першотравнева сільська рада Лиманського району Одеської області не функціонує, а відноситься до Визирської сільської ради Лимансткого району Одеської області (а. с. 38 - 39).

ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_3 .. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею - 3,42 га., яка розташована на території Першотравневої сільської ради Лиманського району Одеської області, та житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки ним було пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду із відповідним позовом.

ОСОБА_1 вказує, що ним строк було пропущено з поважних причин, оскільки 19.12.2014 року його було прооперовано. Він перебував у лікарні на стаціонарному лікуванні, був виписаний на амбулаторне лікування, проте його стан не покращувався, тому що з 2011 року він систематично хворіє, що вбачається із виписок з історії хвороби. Вказане призвело до пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини Вважає, що фактично вступив в управління майном, вважав тим самим, що вступив у спадщину.

Позиція відповідача в суді першої інстанції

Відповідач не надавав до суду першої інстанції відзиву на позов.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висноків

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 лютого 2020 року задоволено вищевказаний позов ОСОБА_1 .. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк терміном три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а. с. 45).

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем було пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому позов підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У липні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10лютого 2020 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а. с. 48 - 52).

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_2 обґрунтовує вимоги апеляційної скарги тим, що рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.02.2020 року ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосування норм матеріального права.

Апелянт посилається на те, що: 1) судом першої інстанції не було сповіщено відповідача про розгляд справи; 2) висновок суду першої інстанції про поважність причини пропуску позивачем строку подачі заяви про прийняття спадщини ґрунтується лише на припущеннях. Позивачем надані медичні документи, які стосуються 2011 року, а спадкодавець - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 3) позивач звернувся до суду до неналежного відповідача; 4) у позовній заяві зазначено, що спадкодавцю - ОСОБА_3 на підставі державного акту серія ЯБ № 902784 належала земельна ділянка. Однак, в додатку до позовної заяви додано свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом, в якому зазначено, що на підставі ст. 1241 ЦК України спадкоємцем на частку майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дружина - ОСОБА_3 . Спадщина складається із земельної ділянки, яка належала - ОСОБА_4 на підставі державного акту серія ЯБ № 902784. Тобто, ОСОБА_4 належала земельна ділянка на підставі державного акту. А ОСОБА_3 належала лише частина зазначеної земельної ділянки. Дід апелянта - ОСОБА_4 , чоловік ОСОБА_3 , батько матері апелянта - ОСОБА_5 , за життя залишив заповіт, яким усе своє майно заповідав - ОСОБА_5 . Мати апелянта - ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , подавши заяву до Комінтернівської (нині Лиманська) державної нотаріальної контори Одеської області в передбачений законом шестимісячний строк, де була відкрита спадкова справа 375/2006, отже набула право на спадкове майно ОСОБА_4 .. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом його мати не встигла так як хворіла і ІНФОРМАЦІЯ_3 померла.

Позиція сторін в суді апеляційної інстанції

Сторони не надали до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.09.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 лютого 2020 року (а. с. 66).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.09.2021 року призначено справу до розгляду (а. с. 67).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.03.2022 року у задоволенні клопотання адвоката Дубінкіна Ю.М., діючого від імені ОСОБА_1 , про зупинення провадження у справі було відмовлено (а. с. 78 79).

10.05.2022 року від ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення (а. с. 98 - 104).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.07.2022 року витребувано: 1) з Лиманської районної державної нотаріальної контори Одеської області копію спадкової справи №375/2006, відкритої після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 2) із Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса відомості про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої за адресою - АДРЕСА_2 . (а. с. 140 143).

28.11.2022 року від адвоката Дубінкіна Ю.М., діючого від імені ОСОБА_1 , надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження, в якій останній зазначив, що апелянтом не доведено порушення його прав оскаржуваним рішенням (а. с. 152 - 153).

02.01.2023 року від Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса надійшла копія спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 .

02.01.2023 року від Лиманської державної нотаріальної контори Одеської області надійшла копія спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

03.03.2023 року від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. У вказаній заяві останній просить апеляційну скаргу задовольнити. Рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

29.03.2023 року від адвоката Дубінкіна Ю.М., діючого від імені ОСОБА_1 , надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в якому просить задовольнити клопотання про закриття апеляційного провадження.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, багаторазове призначення справи до розгляду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , про що 28.03.2006 року вчинено відповідний актовий запис № 19.

Згідно Розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області від 01.12.2005 року № 1417 ОСОБА_4 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області, загальною площею - 3,42 га..

Згідно свідоцтва про одруження, 11.09.1955 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , після реєстрації шлюбу поружжю присвоєно прізвище - ОСОБА_7 .

25.10.2006 року виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області було видано довідку ОСОБА_3 про те, що її померлий чоловік ОСОБА_4 до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 . До дня смерті останній проживав разом з ОСОБА_3 , вони вели спільне господарство.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, а саме на - житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею - 3,42 га., розташовану на території Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області.

03.04.1996 року ОСОБА_4 було складено заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Першотравневої сільської Ради народних депутатів Комінтернівського району Одеської області, згідно якого усе майно, яке на день смерті буде йому належати він заповідає своїй дочці - ОСОБА_5 .

Також вбачається, що ОСОБА_5 , у свою чергу, 22.09.2006 року звернулася до Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою, згідно якої просить видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. До заяви долучила відповідний пакет документів: - свідоцтво про смерть; - державний акт; - довідку сільської ради; - заповіт; - свідоцтво про шлюб; - свідоцтво по народження; - ощадні книжки тощо.

З вищенаведеного вбачається, що донька померлого ОСОБА_4 ОСОБА_5 є спадкоємицею за заповітом та у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Згідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до спадкової справи до майна померлої ОСОБА_5 , із заявою про прийняття спадщини звернувся її син - ОСОБА_2 .

Відповідно до спадкової справи до майна померлого ОСОБА_4 , ОСОБА_3 також звернулась до нотаріуса із заявою від 31.10.2006 року, в якій зазначено, що останній відомо про зміст заповіту ОСОБА_4 та на підставі ст. 1241 ЦК України просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом на обов`язкову частку в майні.

З вищевказаної спадкової справи вбачається, що ОСОБА_3 отримала свідоцтво на спадщину за законом на частину земельної ділянки, площею - 3,42 га., розташованої на території Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області. У вказаному свідоцтві зазначено, що право на спадщину за заповітом на частки вказаної земельної ділянки ще не видано.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 (а. с. 5).

Відповідно до копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 , батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_3 (а. с. 6).

Відповідно до копії спадкової справи до майна ОСОБА_3 , заведеної 11.12.2019 року, із заявою про прийняття спадщини звернувся син - ОСОБА_1 . Листом державного нотаріуса Лиманської районної державної нотаріальної контори Одеської області роз`яснено ОСОБА_1 , що ним пропущено строк для прийняття спадщини.

Крім, ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 ніхто не звертався.

По справі виникли спадкові правовідносини.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року №11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Частиною першою статті 17 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси (частина третя статті 18 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Зазначені норми права визначають коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 466/5766/13-ц (провадження № 61-13912св20) та від 29 червня 2021 року у справі № 201/751/14-ц (провадження № 61-1490св21).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) зазначено, що аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

У постанові Верховного Суду від 27 серпня 2020 року у справі № 127/26512/16 (провадження № 61-47768св18) вказано, що у разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті. В той же час відповідно до пункту четвертого частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі. Отже, у разі якщо апеляційний суд встановить, що судовим рішенням вирішувалося питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, що не були залучені до участі у справі, це є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

З огляду на викладене, право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі в справі, проте ухвалене судом рішення певним чином впливає на їх права та обов`язки, завдає шкоди, що може виражатися у несприятливих для них наслідках. У разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції було задоволено позов до неналежного відповідача, тим самим порушені права апелянта спадкоємця після смерті ОСОБА_5 , не надано йому можливості здійснити свій захист щодо порушення його майнового права, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки апелянт не надав жодного доказу на підтвердження вказаних доводів.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5 .. Після смерті ОСОБА_4 була відкрита спадщина на спадкове майно, а саме - житловий будинок АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею - 3,42 га., розташована на території Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області.

03.04.1996 року ОСОБА_4 було складено заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Першотравневої сільської Ради народних депутатів Комінтернівського району Одеської області, згідно якого усе майно, яке на день смерті буде йому належати заповідає своїй дочці - ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 22.09.2006 року звернулася до Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою, згідно якої просить видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

З вищенаведеного вбачається, що донька померлого ОСОБА_4 ОСОБА_5 є спадкоємицею за заповітом та у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Згідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до спадкової справи до майна померлого ОСОБА_4 , ОСОБА_3 звернулась до нотаріуса із заявою від 31.10.2006 року, в якій зазначено, що останній відомо про зміст заповіту ОСОБА_4 та відповідно на підставі ст. 1241 ЦК України просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом на обов`язкову частку в майні.

З вищевказаної спадкової справи вбачається, що ОСОБА_3 отримала свідоцтво на спадщину за законом на частину земельної ділянки, площею - 3,42 га., розташованої на території Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області. У вказаному свідоцтві зазначено, що право на спадщину за заповітом на частки ще не видано.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 , батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_3 .

Відповідно до копії спадкової справи до майна ОСОБА_3 , заведеної 11.12.2019 року, із заявою про прийняття спадщини звернувся син - ОСОБА_1 . Листом державного нотаріуса Лиманської районної державної нотаріальної контори Одеської області роз`яснено ОСОБА_1 , що ним пропущено строк для прийняття спадщини.

Крім, ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 ніхто не звертався.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що він є спадкоємцем після смерті його матері - ОСОБА_5 на частини земельної ділянки, площею - 3,42 га., розташованої на території Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_3 отримала свідоцтво на спадщину за законом на частину земельної ділянки, площею - 3,42 га., розташованої на території Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області. У вказаному свідоцтві зазначено, що право на спадщину за заповітом на частки ще не видано.

Отже, апелянт не позбавлений права на отримання частки земельної ділянки, після смерті ОСОБА_5 ..

Крім того, із спадкової справи після померлої ОСОБА_3 вбачається, що крім ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався.

Отже, з вищевказаного слідує, що апелянтом не надано доказів, що останній є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не позбавляє ОСОБА_2 права на спадкування майна після померлої ОСОБА_5 ..

Доводи апелянта щодо порушення оскаржуваним рішенням майнових прав ОСОБА_2 є безпідставними, оскільки оскаржене рішення стосується тільки визначення додаткового строку ОСОБА_1 для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини саме після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції не вирішив питання про права та обов`язки ОСОБА_2 .

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищевказаних встановлених по даній справі обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, ухваливши оскаржене рішення, вирішив питання про права, інтереси та (або) обов`язки апелянта, є недоведеними.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. З аналізу приписів ч. 1 ст. 352 вбачається, що право апеляційного оскарження судового рішення мають також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. Зазначені особи можуть подати апеляційну скаргу, якщо оскаржуваним рішенням суду безпосередньо вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, тобто оскаржуваним рішенням безпосередньо встановлено, змінено або припинено права або обов`язки цих осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси чи (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 підлягає закриттю за вищевказаного обґрунтування.

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвалу суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 362, 367, 368, 389, 390 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Апеляційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 лютого 2020 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складений 03 квітня 2023 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе