№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4074/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Скрипка О.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року Київським апеляційним судом в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Гутаріна Ярослава Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 11 липня 2022 року, ухвалене у складі судді Скрипки О.І., у справі № 754/11958/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: державний нотаріус Сьомої київської державної нотаріальної контори Паньшина Олена Валеріївна, про розірвання спадкового договору,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: державний нотаріус Сьомої київської державної нотаріальної контори Паньшина О.В., про розірвання спадкового договору. Зазначала, що 09 лютого 2018 року між нею та відповідачкою було укладено спадковий договір, відповідно до якого вона як відчужувач передає після своє смерті відповідачці як набувачу належну їй квартиру АДРЕСА_1 . Згідно п. 7 цього договору відповідачка зобов`язується виконувати її особисті немайнові розпорядження, в тому числі на неї покладаються наступні обов`язки: забезпечувати її медикаментами, лікарськими засобами згідно з рекомендаціями лікаря незалежно від вартості таких медикаментів, лікарських засобів; при необхідності забезпечувати продуктами харчування; сплачувати комунальні послуги та будь-які інші необхідні платежі за квартиру; після її смерті поховати її. Після підписання цього договору вона неодноразово зверталась до відповідачки за допомогою у придбанні найнеобхідніших для неї ліків, з проханнями принести продукти харчування, однак відповідачка відмовляла, посилаючись на те, що вона дуже зайнята і не має на неї коштів та вільного часу. Відповідач також не виконує свого обов`язку сплачувати комунальні послуги та будь-які інші платежі за квартиру. Вказувала, що за нею доглядають сторонні особи, які надають їй всіляку допомогу з придбання ліків, продуктів харчування, прибирання в квартирі тощо. Оскільки відповідачка жодним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за спадковим договором і не виконує жодних її немайнових розпоряджень, з метою захисту своїх прав вона вирішила звернутись до суду з даним позовом. З урахуванням викладеного, а також заяви про уточнення позовних вимог, позивачка ОСОБА_2 просила розірвати спадковий договір, укладений 09 лютого 2018 року між нею та ОСОБА_1 , та зняти заборону на відчуження належної їй квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 11 липня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Спадковий договір, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Паньшиною О.В., зареєстрований в реєстрі за № 4-106 09 лютого 2018 року, розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 878,80 грн.

Знято заборону на відчуження належної ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 , посвідчену державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Паньшиною О.В., зареєстровану в реєстрі за № 4-109 09 лютого 2018 року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, адвокат Гутарін Я.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 ,подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що відповідач належним чином виконувала умови спадкового договору, в той час, як позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в обґрунтування позовних вимог. Вважає, що адвокат Куріло В.Г., яка представляє інтереси позивача, та ОСОБА_3 , яка є основним свідком позивача, зареєстровані за однією адресою та фактично є родичами, а тому покази останньої можуть бути такими, що підлаштовані під інтереси позивача. Крім того, вважає, що вказаний позов є лише підставою для отримання квартири і інтереси позивача фактично введені в оману, оскільки за ці роки відповідач належно виконувала свої обов`язки, є добросовісною стороною договору. Стверджує, що позивач фактично доводить не відсутність її догляду, а те, що вона приймає допомогу від інших осіб за їх введенням в оману. Крім того, позивач за власною ініціативою передала спірну квартиру для проживання іншим особам, а сама там не проживає, коштами від оренди користується родина ОСОБА_4 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представникадвокат Гутарін Я.М. апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити з наведених у ній підстав.

ОСОБА_2 та її представник адвокат Волошин В.В. проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, допитавши свідків, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 09 лютого 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено спадковий договір, посвідчений державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Паньшиною О.В., зареєстрований в реєстрі за № 4-106 (т.1, а.с. 9-11).

Відповідно до п. 1 вказаного договору ОСОБА_1 як набувач, зобов`язалася виконувати розпорядження ОСОБА_2 , як відчужувача, встановлені цим договором і у разі її смерті набуває право власності на нерухоме майно, що є предметом цього договору, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно п.7 цього договору, на набувача покладаються наступні обов`язки:

- забезпечувати відчужувача медикаментами, лікарськими засобами згідно з рекомендаціями лікаря, незалежно від вартості таких медикаментів, лікарських засобів;

- при необхідності забезпечувати відчужувача продуктами харчування;

- сплачувати комунальні послуги та будь-які інші необхідні платежі за квартиру;

- після смерті відчужувача поховати його.

Пунктом 23 вказаного договору сторони погодили, що спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та розірвання спадкового договору, укладеного 09 лютого 2018 року між останньою та ОСОБА_1 . Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що відповідачка не виконувала розпорядження відчужувача у вигляді покладених на неї зобов`язань, зазначених в спадковому договорі, а тому відповідно до положень ст.1308 ЦК України спадковий договір підлягає розірванню. При цьому, відповідачкою в ході судового розгляду доводів позивачки, що викладені у позовній заяві та підтверджені в ході судового розгляду, належними і допустимими доказами не спростовано.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Статтею 1305 ЦК України передбачено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Згідно з ч. 1 ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України).

З урахуванням наведеного можна зробити висновок, що спадковий договір є нерозривно пов`язаний з його сторонами. ЦК України надає останнім право заявляти в суді вимоги про дострокове розірвання договору. Відчужувач має право заявляти позов про розірвання спадкового договору, якщо набувач не виконує або виконує неналежним чином покладені на нього обов`язки щодо здійснення дій майнового або немайнового характеру.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З наявних доказів по справі вбачається, що позивачка ОСОБА_2 є одинокою особою похилого віку, ІНФОРМАЦІЯ_1, має хронічні захворювання, а відтак потребує стороннього догляду та допомоги, в зв`язку з чим 09 лютого 2018 року вона уклала спадковий договір з відповідачкою ОСОБА_1 , яким на останню покладено обов`язок здійснювати догляд та надавати необхідну допомогу ОСОБА_2 .

Звернувшись до суду з даним позовом, ОСОБА_2 посилалася на те, що відповідачка не виконує покладені на неї зобов`язання за спадковим договором, зокрема, жодного догляду за нею не здійснює, жодної допомоги в придбанні ліків, продуктів харчування, прибиранні, сплаті за житлово-комунальні послуги за квартиру не надає.

На підтвердження обставин, на які посилалася позивача, суду надано копії квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг, що здійснена іншою особою, а не ОСОБА_1 . Крім того, з наданих квитанцій вбачається наявність боргу за ці послуги станом на липень - серпень 2021 року, що також свідчить про невиконання відповідачкою умов спадкового договору в цій частині.

Допитана в суді першої інстанції свідок ОСОБА_3 пояснила, що знає позивачку ОСОБА_2 з 1995 року, є її сусідкою, вони перебувають у гарних відносинах. На даний час позивачка проживає разом з нею, оскільки у квартирі позивачки відключено газопостачання, сантехніка в аварійному стані. Вона допомагала позивачці у влаштуванні у пансіонат ветеранів праці, супроводжувала позивачку на медичні огляди, однак влаштувати позивачку не вдалось. На даний час вона опікується ОСОБА_2 . Свідок відмітила, що позивачка має мобільний телефон, користується ним, за цей період позивачці лише в січні 2022 року зателефонували її племінники для привітання з днем народження. Відповідачку свідок ніколи не бачила, за весь цей час ОСОБА_1 позивачці не телефонувала. Окрім неї ОСОБА_2 допомогу та догляд ніхто не надає.

В свою чергу, ОСОБА_1 не надала суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження виконання нею умов спадкового договору або неможливості вчинення таких дій, що є її процесуальним обов`язком у силу ст. 81 ЦПК України.

В суді апеляційної інстанції за клопотанням представника ОСОБА_1 були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_5 показала, що вона є подругою ОСОБА_1 , до 2020 року протягом двох років періодично підвозила останню до магазину та будинку, в якому проживала ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , нібито для прибирання ОСОБА_1 в квартирі ОСОБА_2 , про що їй відомо зі слів відповідачки. Особисто в квартиру ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 не заходила. Також показала, що про спілкування ОСОБА_1 з ОСОБА_2 після 2020 року їй невідомо. Приблизно в 2022 році була присутня разом з ОСОБА_1 на пошті під час пересилання 500,00 грн. ОСОБА_2 . Повідомила, що зі слів сусідів вони дізналися про те, що ОСОБА_2 на теперішній час за адресою реєстрації не проживає.

Свідок ОСОБА_6 показала, що вона є сусідкою ОСОБА_2 , остання приблизно 4-5 років назад познайомила її з ОСОБА_1 та повідомила їй про укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадковий договір, проте умови укладеного договору їй невідомі. Також показала, що приблизно 4 роки назад відповідачка 2-3 рази протягом пів року приїздила до квартири ОСОБА_2 нібито для прибирання. Які саме дії вчиняла ОСОБА_1 в квартирі ОСОБА_2 . ОСОБА_6 особисто не бачила, натомість бачила як з квартири ОСОБА_1 виносила речі до смітника. Показала, що ОСОБА_2 в квартирі не проживає близько 4 років.

Разом з тим, покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не підтверджують виконання ОСОБА_1 умов спадкового договору, укладеного між нею та ОСОБА_2 09 лютого 2018 року. Про надання ОСОБА_2 певної допомоги ОСОБА_1 свідкам відомо лише зі слів останньої. Особисто свідками виконання ОСОБА_1 умов договору вони не були. Крім того, з показів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також вбачається, що з 2020 року жодних дій, направлених на піклування про ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не здійснює, що також не було спростовано останньою в суді апеляційної інстанції.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не змогли чітко вказати з якою періодичністю ОСОБА_1 навідувала ОСОБА_2 та які саме роботи чи послуги вона надавала. До того ж, колегія суддів враховує, що свідкам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 невідомі умови спадкового договору, тому за їх показами не можливо встановити дійсне виконання чи невиконання умов договору.

Обставин, які б беззаперечно підтверджували, виконання ОСОБА_1 умов спадкового договору або неможливості вчинення таких дій з показів свідків не встановлено. Відтак, покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не є належними та допустимими доказами виконання умов спадкового договору, укладеного 09 лютого 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, суд першої інстанцій дійшов законного та обґрунтованого висновку про задоволення позову та розірвання вказаного спадкового договору.

При цьому, доводи апеляційної скарги про те, що звернення позивачки до суду з цим позовом пов`язано з втручанням сторонніх осіб, які бажають отримати у власність належну їй квартиру, вводячи позивачку в оману, на увагу не заслуговують, оскільки не спростовують обставин на які посилалась позивачка щодо невиконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за спадковим договором. Це ж стосується і тверджень про те, що позивачка отримує допомогу від інших осіб, вводячи їх в оману. Окрім того, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК Україну).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Гутаріна Ярослава Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 11 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 18 липня 2023 року.

Суддя-доповідач

Судді