Справа №705/5520/23
2-н/705/332/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковський Роман Володимирович, дослідивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоклінер» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось ТОВ «Екоклінер» із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з боржника ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали заяви, суд вважає за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, яке видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п.п.4, 5 ч.2 ст.163 ЦПК України в заяві про видачу судового наказу зазначаються вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Пунктом 5 ч.1 ст.165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність, відповідно до ст.257 ЦК України встановлюється тривалістю три роки.

Згідно із ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, за зобов`язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст.252, 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки плата за житлово-комунальні послуги здійснюється щомісячно, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання боржником кожного із цих зобов`язань.

Відповідно до ч.3 ст.165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.168 ЦПК України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті, а згідно ч.2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

У справі, яка розглядається як вимога про стягнення заборгованості, обрахованої поза межами строку позовної давності, так і вимога про стягнення заборгованості обрахованої в межах цього строку підлягають розгляду в порядку позовного провадження, а тому немає підстав застосовувати до спірних правовідносин положення ч.3 ст.165 ЦПК України.

Судом встановлено, що заявник у своїй заяві про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 просить стягнути заборгованість, частина якої перебуває поза межами строків позовної давності оскільки виникла на підставі договору, укладеного 31 жовтня 2017 року, а надана заявником довідка не містить відомостей про період, за який утворилась вказана заборгованість. Тобто із заявлених вимог заявника вбачається пропуск строку позовної давності, а також до заяви не додано доказів визнання боржником суми боргу за межами позовної давності.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин та вказаних положень закону, суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу на підставі п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.161, 163, 165, 256, 257, 261, 267, 353, 354 ЦПК, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоклінер» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з боржника ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р. В. Піньковський