№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7194/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Чередніченко Н.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Батури Павла Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08 лютого 2023 року, ухвалене у складі судді Чередніченко Н.П., у цивільній справі № 752/30783/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Зазначала, що 06 лютого 2021 року о 09 год. 33 хв. на 52 км автодороги Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та її автомобіля «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 . В результаті зазначеної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 липня 2021 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаної ДТП. Зазначала, що їй, як власнику автомобіля «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 , була спричинена матеріальна шкода, розмір якої, згідно висновку експертного дослідження від 26 липня 2021 року склав суму в розмірі 1 077 070,00 грн. Крім того, згідно даного висновку вартість відновлювального ремонту її автомобіля складає суму в розмірі 783 344,35 грн. Зазначала, що вона вважала за доцільне здійснити відновлювальний ремонт автомобіля, а тому сума матеріального збитку за пошкодження транспортного засобу з вини відповідача склала суму в розмірі 783 344,35 грн., та 5 000,00 грн. - вартість витрат за послуги із визначення розміру збитків. На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не була застрахована, оскільки, відповідач, як учасник бойових дій звільнений від сплати обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. За таких обставин, заподіяну їй шкоду має відшкодувати МТСБУ в сумі 130 000,00 грн. З огляду на те, що розмір матеріальної шкоди, значно перевищує розмір страхового відшкодування, то з ОСОБА_2 на її користь підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в сумі 658 344,35 грн. (783 344,35 грн. - 130 000,00 грн.). ОСОБА_2 частково відшкодував їй заподіяну ним матеріальну шкоду, сплативши кошти в сумі 173 735,80 грн., а тому із відповідача на її користь підлягає стягненню сума в розмірі 484 608,55 грн. (658 344,35 грн. - 173 735,80 грн.). Крім того, внаслідок пошкодження її автомобіля з вини відповідача їй було завдано моральних страждань, а тому враховуючи їх характер та обсяг, розмір завданої їй моральної шкоди вона оцінювала в розмірі 10 000,00 грн. З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди 484 608,55 грн. та 10 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08 лютого 2023 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, адвокат Батура П.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення,яким позов задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не була застрахована оскільки, відповідач, як учасник бойових дій звільнений від сплати обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. За таких обставин заподіяну ОСОБА_1 шкоду має відшкодувати МТСБУ в сумі 130 000,00 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням МТСБУ підлягає стягненню з ОСОБА_2 . Оскільки ОСОБА_2 частково відшкодував заподіяну ним позивачці матеріальну шкоду, сплативши кошти в сумі 173 735,80 грн., з ОСОБА_2 підлягає стягненню сума в розмірі 484 608,55 грн. При цьому, вважає, що обставини звернення позивачки до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, а також наявність відомостей про фактичну виплату такого відшкодування МТСБУ не має правового значення для правильного вирішення даної справи, зважаючи на те, що позивачка просила стягнути з відповідача саме різницю між фактичним розміром заподіяної ним шкоди та страховим відшкодуванням обмеженим лімітом в розмірі 130 000,00 грн., позивачка сама несе ризик неотримання цієї суми відшкодування. Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 заявлено вимогу про відшкодування заподіяної відповідачем шкоди. На підтвердження завданих ОСОБА_1 збитків у вигляді витрат, які вона мусить понести для відновлення свого порушеного права (вартості відновлювального ремонту), суду було надано висновок експертного дослідження № 90 від 26 липня 2021 року, який безпідставно не врахований судом. Звертає увагу, що вказаний у висновку експерта розмір збитків не спростовано відповідачем. Також зазначає, що внаслідок ДТП, яка мала місце 06 лютого 2021 року, ОСОБА_1 перебувала у стресовому стані, була позбавлена можливості експлуатувати свій автомобіль, змушена витрачати час на оформлення відповідних документів, чим було порушено її звичний спосіб життя та завдано моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн. А відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для відшкодування ОСОБА_1 завданої їй моральної шкоди.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Заперечує проти доводів позивачки, вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні адвокат Батура П.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити з наведених у ній підстав.

Адвокат Фузік В.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 06 лютого 2021 року о 09 год. 33 хв. на 52 км автодороги Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи маневр обгону, не переконався, що це буде безпечно, а смуга зустрічного руху, на яку він мав намір виїхати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, в внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

На момент вчинення ДТПвласником автомобіля «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 , була ОСОБА_1 .

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 липня 2021 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до вказаної дорожньо-транспортної пригоди (т.1, а.с. 9).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 на момент ДТП не була застрахована, оскільки, ОСОБА_2 , як учасник бойових дій, звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до висновку експертного дослідження № 90, складеного 26 липня 2021 року СОД ФОП ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 , складає суму в розмірі 1 077 070,00 грн. При цьому з мотивувальної частини зазначеного висновку вбачається, що ринкова вартість даного автомобіля на момент його пошкодження також складає суму в розмірі 1 077 070,00 грн., натомість вартість відновлювального ремонту зазначеного автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає суму в розмірі 783 344,35 грн. (т. 1, а.с. 13-33).

З метою відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 було сплачено ОСОБА_1 13 лютого 2021 року суму коштів в розмірі 96 880,00 грн. та 27 квітня 2021 року суму коштів в розмірі 49 000,00 грн. та 1 000,00 доларів США. (т. 1, а.с. 12).

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не доведено факт звернення до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, факт отримання від страхової компанії страхового відшкодування, його розмір, а також не доведено те, що позивачкою було фактично відновлено автомобіль, та вартість фактичного відновлювального ремонту автомобіля перевищила суму страхового відшкодування, а відтак підстав для стягнення із відповідача на користь позивачки пред`явленої до стягнення матеріальної шкоди відсутні. Вимога щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн. позивачкою не підтверджена жодними доказами, як щодо наявності такої шкоди, так і щодо саме такого розміру моральної шкоди, яка пред`явлена до стягнення.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним Законом у даних правовідносинах.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 посилалася на те, що вона має намір відремонтувати автомобіль «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту якого становить 788 344,35 грн. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як учасника бойових дій, не була застрахована, в зв`язку чим заподіяну їй шкоду має відшкодувати МТСБУ в межах суми 130 000,00 грн., а відповідачем добровільно сплачено 173 735,80 грн. у відшкодування завданої шкоди, різниця між вартістю відновлювального ремонту, страховим відшкодуванням МТСБУ, та добровільно сплаченою відповідачем сумою коштів підлягає стягненню з ОСОБА_2 та становить суму коштів у розмірі 484 608,55 грн. (788 344,35 грн. - 130 000,00 грн. - 173 735,80 грн. = 484 608,55 грн.).

При цьому, враховуючи розмір заявленої шкоди та ліміт відповідальності МТСБУ за завдану шкоду, сам по собі факт відсутності доказів звернення ОСОБА_1 до МТСБУ не може бути достатньою підставою для відмови в позові.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, вимоги про стягнення шкоди ОСОБА_1 обґрунтовувала необхідністю здійснення відновлювального ремонту автомобіля «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 .

При зверненні до суду позивачка посилалася на висновок експертного дослідження №90, складений 26 липня 2021 року СОД ФОП ОСОБА_3 , яким визначено теоретично необхідну суму для здійснення відновлювального ремонту автомобіля «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 783 344,35 грн. (т.1, а.с. 13-33).

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що ще до звернення до суду з даним позовом, а саме, 11 листопада 2021 року, між ОСОБА_1 , від імені якої діяло ТОВ «Поряд» на підставі договору комісії № 7214/21/1/006034 від 10 листопада 2021 року, та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 7214/21/006410, за умовами якого останньому було відчужено автомобіль «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 , за домовленістю сторін вартість транспортного засобу склала 60 000,00 грн. (т. 2, а.с. 41-43).

Тобто, здійснення ОСОБА_1 відновлювального ремонту автомобіля неможливе. Відповідно, оскільки вже на момент звернення до суду з даним позовом вона не була власником автомобіля, у позивачки були відсутні підстави для отримання відшкодування для здійснення нею відновлювального ремонту.

Виходячи з обставин справи, позивачка могла б заявити вимоги про відшкодування їй різниці між ринковою вартістю автомобіля до ДТП та ринковою вартістю автомобіля у пошкодженому стані. Разом з тим, таких вимог вона не заявляла.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного процесу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача коштів у відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля задоволенню не підлягають, суд першої інстанції дійшов по суті правильного висновку про відмову у задоволенні таких вимог.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися із висновками суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 ЦК України.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Як роз`яснено в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Заявляючи вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн., позивачка зазначала, що в зв`язку із пошкодженням майна, вона перебувала у стресовому стані, була позбавлена можливості експлуатувати свій автомобіль. Була вимушена витрачати час на оформлення відповідних документів та на отримання відшкодування шкоди у судовому порядку, що призвело до порушення її звичного способу життя.

Враховуючи характер правопорушення та його наслідки, обсяг страждань позивачки, а також вимоги розумності та справедливості, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на корись ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн.

Таким чином, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08 лютого 2023 року підлягає скасуванню в частині відмови в стягненні з ОСОБА_2 на корись ОСОБА_1 моральної шкоди з ухваленням в цій частині нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог з ОСОБА_2 на корись ОСОБА_1 підлягає стягненню 908,00 грн. судового збору.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 також просила стягнути 10 000,00 грн. витрат на правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції, та 20 000,00 грн. витрат на правничу допомогу понесених в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України професійна правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивачки в суді першої та апеляційної інстанції здійснювалося адвокатом Батурою П.О.

В обґрунтування вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу адвокат Батура П.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надав копію договору про надання правничої допомоги № 27/ЦС від 01 березня 2023 року, додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги № 27/ЦС від 01 березня 2023 року, ордера на надання правничої допомоги, відповідно до змісту яких розмір витрат на правничу допомогу становить 20 000,00 грн. та є фіксованою сумою, яка не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, з ОСОБА_2 на корись ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь 484 608,55 грн. у відшкодування матеріальної шкоди рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08 лютого 2023 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Батури Павла Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08 лютого 2023 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908,00 грн. у відшкодування понесених судових витрат та 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 27 квітня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: