справа № 274/1484/23
провадження № 2/0274/747/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.04.2023 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю«Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У березні 2023 року ТзОВ «Кредитні Ініціативи» звернулося до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» суму 3 (трьох) відсотків річних від суми простроченої заборгованості та інфляційних втрат понесених у зв`язку з простроченням грошового зобов`язання у розмірі 233197,49 гривень.

В обґрунтування вимог зазначається, що 13 березня 2006 року між Акціонерним комерційним промислово - інвестиційним банком (який в подальшому змінив найменування на Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», надалі - Первісний Кредитор) та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 33.

Відповідно до листа Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області від 23 жовтня 2009 року за вих. № 16231, 01 жовтня 2006 року ОСОБА_2 було змінено прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 .

17 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступає на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» право вимоги до ОСОБА_2 , яке виникло на підставі кредитного договору № 33, а тому, починаючи з 17 грудня 2012 року, новим кредитором у зобов`язанні, яке виникло на підставі кредитного договору № 33 є саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи».

У зв`язку з системним невиконанням позичальником умов кредитного договору № 33 від 13 березня 2006 року (надалі - Договір № 33) Кредитор був вимушений звернутись до суду для захисту свого порушеного права та стягнення простроченої заборгованості.

10 січня 2014 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в рамках цивільної справи № 274/3231/13-ц ухвалив рішення, яким задовольнив позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» про стягнення з ОСОБА_2 на користь Кредитора заборгованості за Кредитним договором за № 33 від 13.03.2006 року в розмірі 47278,06 грн. Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 січня 2014 року по справі № 274/3231/13-ц набрало законної сили 21 січня 2014 року. Проте станом на 24 серпня 2022 року вище вказане рішення суду до сих пір не виконано, заборгованість не сплачена та порушене право Кредитора не поновлене.

З огляду на приписи статті 625 Цивільного кодексу України, беручи до уваги розмір простроченого грошового зобов`язання визначеного рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 січня 2014 року по справі № 274/3231/13-ц, станом на 24 серпня 2022 року розмір нарахованих 3 % річних від суми заборгованості визначеної рішенням суду та інфляційних втрат понесених в результаті не виконання рішення суду становить 233197,49 гривень.

Відповідач добровільно сплатити нараховані йому З (три) відсотки річних та понесені позивачем інфляційні втрати відмовився, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.03.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін ( а.с. 27-28).

У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 13 березня 2006 року між Акціонерним комерційним промислово - інвестиційним банком (який в подальшому змінив найменування на Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», надалі - Первісний Кредитор) та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 33 (а.с.9-12).

Відповідно до листа Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області від 23 жовтня 2009 року за вих. № 16231, 01 жовтня 2006 року ОСОБА_2 було змінено прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 (а.с.8).

10 січня 2014 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в рамках цивільної справи № 274/3231/13-ц винесено рішення, яким задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» про стягнення з ОСОБА 2 на користь Кредитора заборгованості за Кредитним договором за № 33 від 13.03.2006 року в розмірі 47278,06 грн. (а.с.15-16).

Станом на 24 серпня 2022 року розмір нарахованих 3 % річних від суми заборгованості визначеної рішенням суду та інфляційних втрат, понесених в результаті не виконання рішення суду, згідно наданого позивачем розрахунку становить 233197,49 гривень (а.с.13-14).

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України.

Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За приписами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Верховний Суд зазначає, що згідно з процесуальним законом обов`язок доказування підстав позову (обставин) покладається на сторону, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень, а їх недоведеність є підставою для відмови у позові.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В той же час, представником позивача до позовної заяви не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТзОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги за Кредитним договором від 13.03.2006 року, боржником в якому є ОСОБА_1 , тобто, в матеріалах справи відсутній договір про відступлення прав вимоги.

Крім того суд звертає увагу сторони позивача на копію рішення Бердичівського міськрайонного суду від 10.01.20214 року, яка міститься в матеріалах справи, і відповідно до вимог ст. ст. 77 ЦПК України є неналежним доказом в даній цивільній справі, оскільки не містить прізвища відповідача, а лише зазначено ОСОБА 2, дане рішення не містить печатки Бердичівського міськрайонного суду, дати проставлення набрання рішенням суду законної сили, відмітки, що даний документ відповідає оригіналу рішення суду, яке міститься в цивільній справі, тому такий документ взагалі не може бути прийнятий судом до уваги в якості письмового доказу, а також мати преюдиційне значення відповідно до вимог ст. 82 ЦПК УКраїни.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в зв`язку з його безпідставністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12-13,76-81,89,211,247,258, 263-265,274-275,278-279,354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні Ініціативи" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Вдовиченко