КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №363/3553/20 Головуючий у І інстанції Рудюк О.Д.
Провадження №22-ц/824/517/2023 Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Писаної Т.О., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Шаламая Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Димерської селищної ради про скасування рішень Литвинівської сільської ради та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року ОСОБА_1. пред'явив в суді названий позов, посилаючись на те, що рішенням Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області №76-6-VII від 31 березня 2016 року ОСОБА_2. надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,0136 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1

Крім того, рішенням Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 21 жовтня 2016 року №151-13-(VII) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах села Литвинівка. Передано ОСОБА_2., згідно з пунктом 1 цього рішення, безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0136 га, кадастровий номер :07:070:6001 в межах села, для ведення особистого селянського господарства. Після отримання документів на право власності не земельну ділянку та відповідної реєстрації ОСОБА_2. мала зареєструвати відповідно до чинного законодавства договір сервітуту, укладеного з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» на право прокладення та експлуатації газопроводу середнього тиску на земельній ділянці 0,0136 га.

ОСОБА_1. вважає вказані рішення незаконними та такими, що ухвалені з порушенням вимог чинного законодавства щодо процедури скликання засідання сільради та його проведення та такими, що порушують права членів територіальної громади. Крім того, Литвинівська сільська рада ухвалила рішення з порушенням вимог статті 140 Конституції України, положень статей 15, 43, 46, 47, 55, 56 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статей 4, 13, 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а також інших законодавчих актів.

Разом з тим, спірна земельна ділянка є частиною території загального користування в АДРЕСА_1, фактично є вулицею, де мешканці села зазвичай ставили на стоянку транспорт навпроти єдиної в окрузі крамниці будівельних матеріалів.

Просив суд скасувати рішення Литвинівської міської ради Вишгородського району Київської області №76-6-VII від 31 березня 2016 року «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки на території Литвинівської сільської ради» громадянці ОСОБА_2. та рішення Литвинівської міської ради Вишгородського району Київської області від 21.10.2016 року №151-13-(VII) «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність» громадянці ОСОБА_2.; зобов'язати ОСОБА_2., ОСОБА_3 знести самовільно встановлений паркан по АДРЕСА_1 Вишгородського району Київської області..

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 06 жовтня 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги наводить обставини, які стали підставою для звернення до суду. Також не погоджується із висновком суду щодо відсутності порушення прав позивача оскаржуваними рішенням Литвинівьскої сільської ради. Наголошує на тому, що він є членом територіальної громади с. Литвинівка, отже передача у власність ОСОБА_2. земельної ділянки, яка є частиною вулиці і на якій має бути розташований паркувальний майданчик для автомобілів, які приїздять до розташованого поряд магазину будівельних матеріалів, порушує і його права як члена територіальної громади на зручне користування цим паркувальним майданчиком. Наголошує на тому, що він контролював увесь процес передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_2., заперечував проти цього, брав активну участь у засіданнях Литвинівської селищної ради на яких ці питання підіймались, разом із тим, оскаржувані рішення були ухвалені без доведення порядку денного до відома територіальної громади, чим був порушений Регламент Литвинівської сільської ради, а також без оприлюднення ухваленого рішення.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2. та ОСОБА_6. в якому зазначено, що оскаржуване рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому не може бути скасовано з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного у відзиві просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

ОСОБА_1. та його представник - адвокат Якимчук С.М.. в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу. Наполягали на її задоволенні.

Представник ОСОБА_2. та ОСОБА_3 - адвокат Лещенко Ю.В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, враховуючи таке.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням шостої чергової сесії сьомого скликання Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 31 березня 2016 року №76-6-VII «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки на території Литвинівської сільської ради ОСОБА_2.», надано дозвіл ОСОБА_2. на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,0136 га, для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1, Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Як вбачається з копії протоколу №8 засідання шостої чергової сесії сьомого скликання Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 31 березня 2016 року, присутні на сесії дванадцять депутатів. За заявою ОСОБА_2. виступила Дмитренко Т.О. - член комісії з питань архітектури, будівництва, комунальної власності, транспорту, житлово-комунального господарства, екології та земельних відносин, з пропозицією надати дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки на території Литвинівської сільської ради, після сплати штрафу за самовільне захоплення земельної ділянки площею 0,0136 га земель загального користування. Голосували згідно додатку: «За» - 13, «Проти» - 0, «Утримались» - 0. Рішення прийнято одноголосно. Вирішено надати дозвіл ОСОБА_2. на розробку проекту відведення земельної ділянки на території Литвинівської сільської ради, після сплати штрафу за самовільне захоплення земельної ділянки площею 0,0136 га земель загального користування.

Згідно додатку поіменного голосування шостої сесії сільської ради сьомого скликання, по питанню надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_2. проголосувало «За» одинадцять депутатів.

Отже, з досліджених судом документів, а саме рішення засідання шостої чергової сесії сьомого скликання Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 31 березня 2016 року №76-6-VII, протоколу №8 засідання шостої чергової сесії сьомого скликання Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 31 березня 2016 року та додатку поіменного голосування шостої сесії сільської ради сьомого скликання, суд першої інстанції встановив розбіжності, щодо кількості присутніх депутатів на сесії сільської ради, а також кількості депутатів, які проголосували.

Рішенням засідання тринадцятої чергової сесії сьомого скликання, Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 21 жовтня 2016 року №151-13-VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність», затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2., згідно з додатком проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах с. Литвинівка. Передано ОСОБА_2. згідно з пунктом 1 цього рішення безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0136 га, кадастровий номер :07:070:6001, в межах с. Литвинівка, яка надавалась для ведення особистого селянського господарства. Після отримання документів на право власності на земельну ділянку та відповідної державної реєстрації, ОСОБА_2. зареєструвати відповідно до чинного законодавства договір сервітуту, укладеного з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» на право прокладання та експлуатації газопроводу середнього тиску на земельній ділянці площею 0,0136 га.

Під час розгляду справи ОСОБА_1. подав до суду першої інстанції дві копії протоколу №15 засідання тринадцятої чергової сесії сьомого скликання, Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 21 жовтня 2016 року.

Як вбачається з копії протоколу №15 засідання тринадцятої чергової сесії сьомого скликання Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 21 жовтня 2016 року, присутні на сесії дванадцять депутатів. За заявою ОСОБА_2. виступив ОСОБА_4. - житель с. Лютіж, який заперечив надання дозволу гр. ОСОБА_2., ОСОБА_1., який зауважив, що захват земель загального користування не може бути погодженим, Чеботар В.М. - член комісії з питань архітектури, будівництва, комунальної власності, транспорту, житлово-комунального господарства, екології та земельних відносин з пропозицією затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2. Голосували згідно додатку: «За» - 8, «Проти» - 0, «Утримались» - 5. Рішення прийняли. Вирішили затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2.

Згідно додатку поіменного голосування тринадцятої сесії сільської ради сьомого скликання, за заявою ОСОБА_2. проголосувало «За» вісім депутатів, «Утримались» п'ять депутатів.

Разом з тим, як вбачається з копії протоколу №15 засідання тринадцятої чергової сесії сьомого скликання, Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 21 жовтня 2016 року, присутні на сесії дванадцять депутатів. За заявою ОСОБА_2. виступив ОСОБА_4. - житель с. Лютіж, який заперечив надання дозволу гр. ОСОБА_2., ОСОБА_1., який зауважив, що захват земель загального користування не може бути погодженим, Чеботар В.М. - член комісії з питань архітектури, будівництва, комунальної власності, транспорту, житлово-комунального господарства, екології та земельних відносин з пропозицією затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2. Голосували згідно додатку: «За» - 5, «Проти» - 0, «Утримались» - 8. Рішення прийняли. Вирішили затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2.

Отже, з досліджених судом документів, а саме рішення засідання шостої чергової сесії сьомого скликання Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 21 жовтня 2016 року №151-13-VII, копії протоколу №15 засідання тринадцятої чергової сесії сьомого скликання Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 21 жовтня 2016 року, а також копії протоколу №15 засідання тринадцятої чергової сесії сьомого скликання Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 21 жовтня 2016 року та додатку поіменного голосування шостої сесії сільської ради сьомого скликання, вбачаються розбіжності, щодо кількості присутніх депутатів на сесії сільської ради, а також кількості депутатів, які приймали участь в голосуванні.

Крім того, відповідно до дослідженого в судовому засіданні відеозапису тринадцятої чергової сесії сьомого скликання Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 21 жовтня 2016 року, вбачається, що більшість депутатів утримались від голосування, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2.

Відповідно до регламенту Литвинівської сільської ради, затвердженого рішенням сесії сільської ради від 29 листопада 2015 року №12, а саме ІІ розділу п.1 ст.2.4. сесія сільської ради є правомочною, якщо в її засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу сільської ради.

Згідно до регламенту Литвинівської сільської ради, затвердженого рішенням сесії сільської ради від 29 листопада 2015 року №12, а саме ІІ розділу п.1 ст.2.10. рішення сільської ради вважаються прийнятими, якщо після їх обговорення за них проголосувала більшість депутатів від загального складу ради.

З врахуванням встановленого, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення тринадцятої чергової сесії сьомого скликання Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 21 жовтня 2016 року №151- 13-VII прийняте з порушенням регламенту Литвинівської сільської ради, затвердженого рішенням сесії сільської ради від 29 листопада 2015 року №12, оскільки за нього проголосувала меншість депутатів від загального складу сільської ради.

Разом із тим, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову виходячи із того, що ОСОБА_1. не довів та не надав доказів порушення його особистих прав внаслідок ухвалення Литвинівською сільською радою рішення №76-6-VII від 31 березня 2016 року та №151-13- VII від 21 жовтня 2016 року, а також встановлення ОСОБА_5. паркану по АДРЕСА_1.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та законів України.

Частиною першою статті 10 Закону № 280/97-ВР передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування,визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі статтею 25 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР до виключної компетенції пленарних засідань сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина 10 статті 59 Закону № 280/97-ВР).

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначено статтею 123 ЗК України.

Частиною першою зазначеної статті передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Надання у користування земельної ділянки здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Таким чином, вказаними вище нормами встановлено виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад вирішувати питання у галузі земельних відносин, зокрема, приймати рішення щодо безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами та надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування. Відповідно до статті 152 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина статті 21 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України).

Отже, підставами для визнання недійсним акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Так, статтями 15, 16 ЦК України передбачено право на звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною першою статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що матеріалами справи не доводиться порушення суб'єктивного права позивача оскаржуваними рішеннями Литвинівської сільської ради. Суб'єктивне право позивача, як фізичної особи у сфері земельних відносин, яке підлягає судовому захисту, це право власності на земельну ділянку, або право користування земельною ділянкою на підставі договору оренди. Таких прав позивача оскаржуваними рішеннями не було порушено, отже позивач і не може ставити питання про скасування цих рішень.

Колегія суддів не може погодитись із посиланням позивача на підтвердження своєї позиції щодо можливості оскаржити рішення сільської ради у сфері земельних правовідносин, як члену територіальної громади, на рішення Верховного Суду у справі №187/687/16-а. В зазначеній справі члени територіальної громади оскаржували рішення сільської ради «Про схвалення проекту рішення сільської ради «Про добровільне об'єднання територіальних громад», яким передбачається об'єднання територіальних громад декількох селищ в одну територіальну громаду. Верховний Суд виходив з того, що «У випадку, якщо порушуються права територіальних громад, то будь-який з членів таких громад має право оскаржити відповідну дію чи рішення суб'єкта владних повноважень у суді, оскільки порушення прав місцевого самоврядування неминуче призводить до порушення прав кожного жителя відповідного муніципального утворення.» Тобто в зазначеній позивачем справі спір стосувався порушення права саме територіальної громади на вирішення питання щодо добровільного об'єднання з іншими громадами, отже , на думку Верховного Суду будь який член територіальної громади може у зв'язку з цим оскаржити рішення суб'єкта владних повноважень.

Правовідносини в даній справі не є публічно-правовими, отже передбачається рівність сторін і захист лише порушеного права позивача у сфері земельних правовідносин. Однак, як вірно було встановлено судом першої інстанції, оскаржуване рішення не порушувало прав позивача.

Висновки суду першої інстанції в частині визнання порушення Литвинівською сільської радою Регламенту сільської ради при ухваленні оскаржуваних рішень апелянтом не оскаржувались, отже правильність цих висновків колегією суддів не перевірялась. Колегія суддів перевірила лише правильність висновків суду першої інстанції щодо підстав для відмови у задоволенні позову, як то відсутність порушеного права позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06 жовтня 2022 року у даній залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 квітня 2023 року

Суддя-доповідач

Судді: