Справа № 336/562/23
Провадження № 2/336/957/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Савеленко О.А.,

за участі секретаря судового засідання Брагіної І.В.,

представника позивача Кальній Д.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» про відшкодування майнової і моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та стягнення штрафних санкцій за несвоєчасну виплату грошових коштів за спричинену шкоду, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_2 через свого представника адвоката Кальній Д.С. звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_1 , третя особа ТДВ СК «Кредо» про відшкодування майнової і моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та стягнення штрафних санкцій за несвоєчасну виплату грошових коштів за спричинену шкоду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.08.2021 о 08 годині 16 хвилин відповідач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ІVEKО 35 СІ5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті вул. Полякова з вул. Ігоря Сікорського в м. Запоріжжі не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_2 , який продовжив некерований рух та скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Водій ОСОБА_4 порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України та в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, спричинена матеріальна шкода позивачу внаслідок ушкодження його транспортного засобу, автомобіля «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2022 по справі №336/6501/21 відповідача ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постанова набрала законної сили.

Станом на дату настання ДТП відповідальність відповідача ОСОБА_1 за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб була застрахована в ТДВ СК «Кредо».

На підставі діючого страхового полісу на час настання страхового випадку у відповідача максимальна сума страхового відшкодування за спричинення майнової шкоди становила 130000,00 грн. Сума франшизи становила 2600 грн.

Після пригоди ТДВ «СК «Кредо» повністю виконала покладені на неї законом зобов`язання та виплатила позивачу максимальну суму страхового відшкодування за спричинення майнової шкоди, а саме суму 127400,00 грн.

Для з`ясування дійсного розміру спричиненої шкоди позивач звернувся до спеціаліста - автотоварознавця ОСОБА_5 . Відповідно до звіту № 670 від 20 серпня 2021 року, вартість матеріального збитку власнику автомобіля «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 337121,6 грн., що є ринковою вартістю автомобіля до ДТП. Експерт вважає, що автомобіль є фізично знищеним, так як відновлюваний ремонт становить 356711,03 грн. і є більшим за ринкову вартість автомобіля. Вартість експертного дослідження становить 2500,00 грн., які були сплачені позивачем.

На адвокатський запит страховою компанією було надано відповідь про остаточну вартість автомобіля «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_2 після пригоди, яка становить 110837,16 гривень. Таким чином, на думку позивача не покрита страховим відшкодуванням сума становить 98 884,44 грн.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач вважає, що відповідач повинен сплатити йому 107 358,28 грн. До суми майнової шкоди окрім матеріального збитку входять витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди в сумі 1200,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 3896,07 грн. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 877,77 грн. відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, а також 2500,00 грн. за експертне дослідження.

Окрім цього позивач просив стягнути на свою користь з відповідача моральну шкоду у розмірі 40000,00 грн. обґрунтовуючи тим, що після пригоди він був доставлений до лікарні, де в нього констатували численні забої, був обстежений лікарями різних спеціальностей, а з 03.08.2021 по 07.08.2021 перебував на амбулаторному лікуванні під наглядом лікарів травматолога та хірурга. Окрім того, з 03.08.2021 і до 28.09.2022 був змушений ходити по судах і доказувати, що він є потерпілим по справі, так як відповідач категорично відмовлявся визнавати свою вину і всіляко затягував процес під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що спричиняло нервові страждання. Автомобіль позивача, яким він користувався щодня, було визнано повністю знищеним і через це він тривалий час перебував у непрацездатному стані. Для відновлення автомобіля і для того, щоб зменшити суму витрат на його відновлення позивачу дововелось придбати запчастини на вторинному ринку, що також вплинуло на емоційний стан позивача і його страждання з приводу пошкодженого майна.

Враховуючи викладені обставини, просив стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду в розмірі 107 358,28 грн., моральну шкоду в розмірі 40 000 грн., судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Рух справи та позиція сторін.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2023 провадження по справі відкрито, постановлено справу розглядати у порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 пояснив, що відповідач не вчинив жодних дій щодо відшкодування на рахунок позивача, спричиненої ним матеріальної шкоди. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що дійсно винний у вчиненні дорожньо-транспортної події, проте вважає, що розрахунок шкоди дуже завищений та суми, яку відшкодувала страхова компанія позивачу достатньо. Вимоги в частині стягнення з нього моральної шкоди також не визнає, вважає що він також постраждав від ДТП. Заперечував проти стягнення з нього витрат на правничу допомогу. Будь яких клопотань ним не було заявлено під час розгляду справи і доказів на підтвердження своїх доводів не подано.

Представник третьої особи, належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань та заяв від нього не надходило.

Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_2 на праві власності належить автомобіль «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_2 , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 (а.с.56-57).

03.08.2021 о 08 годині 16 хвилин відповідач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ІVEKО 35 СІ5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті вул Полякова з вул. Ігоря Сікорського в м. Запоріжжі не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_2 , який продовжив некерований рух та скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Своїми діями, водій ОСОБА_4 порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України. Постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2022 у справі № 336/6501/21 відповідача ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.46-50).

Після ДТП позивач ОСОБА_2 скористався послугами ФОП « ОСОБА_7 » щодо евакуації пошкодженого транспортного засобу та витратив 1200,00 грн. на оплату вказаної послуги, про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію ФОП, квитанція до прибуткового касового ордеру № 378 від 03.08.2021 за перевезення автомобілю, акт здачі-приймання робіт (надання послуг), свідоцтво платника єдиного податку ФОП « ОСОБА_7 » (а.с.66-69).

Згідно із звітом № 670 про оцінку транспортного засобу «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_2 , від 20.08.2021, наданого оцінювачем ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку складає 337 121,6 грн, а вартість відновлювального ремонту складає 356711,03 (а.с.18-44).

За надані послуги ОСОБА_2 сплачено 2500,00 грн. (а.с.45).

18.11.2022 представник ОСОБА_2 звернувся до ТДВ СК «Кредо» із адвокатським запитом про надання розрахунків про ринкову вартість належного позивачу автомобіля, вартість відновлювального ремонту та остаточну вартість автомобіля після ДТП (а.с.13-14).

Згідно листа ТДВ СК «Кредо» від 05.12.2022 автомобіль «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вважається фізично знищеним і вартість матеріального збитку дорівнює ринковій вартості транспортного засобу до ДТП - 337 121,60 грн. Відповідно до звіту №675 від 20.08.2021 вартість утилізації пошкодженого майна «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складатиме 110 837,16 грн, отже розрахована сума 226 284,44 грн. перевищує розмір страхової суми згідно полісу, яка дорівнює 130000,00 грн. на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, потерпілій особі підлягає до виплати, ліміт страхової суми згідно полісу. Розрахунок суми страхового відшкодування становить 127 400 грн. за вирахуванням франшизи (а.с.15-16).

03.08.2021 ОСОБА_2 оглянуто лікарем КНП «МЛЕ ТА ШМД» ЗМР після дорожньо-транспортної пригоди, надано рекомендації щодо амбулаторного лікування (а.с.59).

Згідно із листками непрацездатності серії АЛВ №745878 06.08.2021 ОСОБА_2 перебував на лікарняному у період з 03.08.2021 по 05.08.2021 (а.с.58).

На підтвердження свого майнового стану відповідачем ОСОБА_1 надано пенсійне посвідчення № НОМЕР_5 , згідно якого він є пенсіонером за віком та довідку про доходи, видану Шевченківським об`єднаним управлінням ПФУ м. Запоріжжя в Запорізькій області, згідно якої ОСОБА_1 за період з жовтня 2022 по березень 2023 року отримав пенсію в розмірі 13 0202 грн. (а.с.108-109).

Норми права, які застосував суд.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За приписом 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За загальним правилом згідно з положеннями статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Однак, спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29).

Положеннями статті 29 цього Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 22.1 статті 22 зазначеного Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Разом із тим порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, встановлено статтею 1194 ЦК України, згідно з якою особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, страховик на підставі статті 29 та пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством та в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, а різницю між реальними збитками і сумами в межах ліміту відповідальності на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 цього Закону, відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Висновки суду.

Вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що відповідач є винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 застрахована в ТЗДВ «СК «Кредо». Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, визначена в розмірі 130000,00 гривень. Ринкова вартість транспортного засобу до ДТП - становить 337 121,60 грн., вартість відновлювального ремонту складає 356711,03, а вартість утилізації пошкодженого майна «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складатиме 110 837,16 грн.

Під час розгляду справи, представник позивача заявив, що позивач має намір відновити автомобіль. За таких обставин, відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

Отже відшкодуванню підлягає сума 337 121,60 грн. 110 837,16 грн.=226284,44грн.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», франшиза- це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно договору страхування.

Страхове відшкодування за шкоду заподіяну потерпілим, завжди зменшується на суму франшизи.

Страховою компанією відшкодовано шкоду в межах встановленого ліміту за вирахуванням франшизи у розмірі 127400,00 грн., що узгоджується з вимогами закону.

Отже матеріальна шкода яку просить стягнути позивач з відповідача на свою користь у розмірі 98884,44 (226284,44 - 127400,00) заявлена обґрунтовано, підтверджена відповідними доказами та підлягає стягненню з особи, яка заподіяла шкоду.

Щодо стягнення з відповідача витрат на проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню вартості збитку у розмірі 2500,00 грн., та витрат на евакуацію автомобіля у розмірі 1200,00 грн., суд приходить до висновку, що ці вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Так, відповідно до приписів п.34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності і власників наземних транспортних засобів» в редакції, яка діяла на час ДТП, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. А також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

З зазначеного убачається, що витрати на експертне дослідження і та витрати на евакуацію транспортного засобу повинен сплатити страховик, однак, оскільки ним виплачено позивачу максимальну страхову суму в межах встановленого ліміту, вказані витрати підлягають відшкодуванню з винної особи, отже з відповідача.

Вимоги позивача стосовно стягнення 3% річних та інфляційних втрат є безпідставними, оскільки в законодавстві не передбачено застосування ст. 625 ЦК України до деліктних правовідносин, які виникли між потерпілим і винною особо. Приписи ст. 625 ЦК України можуть бути застосовані лише при порушенні страховиком своїх зобов`язань.

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди у розмірі 40 000 грн., суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивач зазначив, що йому завдано моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, які позивач зазнав у зв`язку з ДТП, яку він оцінює у розмірі 40 000 гривень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачу була спричинена моральна шкода, яка полягала у душевних переживаннях з приводу пошкодження його автомобіля, необхідністю ремонту автомобіля та неможливістю його використання протягом тривалого часу, а також у зв`язку із проходженням лікування, чим було порушено нормальний життєвий уклад позивача, та вважає за необхідне стягнути з відповідача, з вини якого заподіяно моральну шкоду, на користь позивача 8000 грн. моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Крім того, суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною третьої вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з детальним описом робіт по наданню правової (правничої) допомоги адвокатом Кальній Д.С. виконано наступні роботи: підготовка і подання адвокатського запиту до ТДВ СК «Кредо», отримання відповіді 500 грн.; дослідження нормативно-правової бази, судової практики 1500 грн.; підготовка і подача позовної заяви до суду 2000 грн; участь у засіданні при розгляді справи три рази по 1000 грн..

Згідно наданих доказів, а саме договору про надання правової (правничої) допомоги № 35/2022, ордеру, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, попереднього розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом цивільної справи, актом приймання-передачі наданих послуг від 18.11.2022, квитанції від 18.11.2022 на суму 500 грн, акту приймання-передачі наданих послуг від 13.01.2023, квитанції від 13.01.2023 на суму 3500 грн., квитанція від 24.04.2023 на суму 1000 грн., акту приймання-передачі наданих послуг від 24.04.2023, детальний опису робіт, витрати на правову допомогу складають 7000 грн. та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» про відшкодування майнової і моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та стягнення штрафних санкцій за несвоєчасну виплату грошових коштів за спричинену шкоду задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 102584,44 грн., яка складається з 98884,44 грн. сума спричиненої шкоди, яку не відшкодувала страхова компанія, 2500,00 грн. - витрати на проведення експертного дослідження, 1200,00 грн. - витрати на послуги евакуатора та моральну шкоду в розмірі 8000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1405,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Кредо», , адреса місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Моторобудівників, буд.34.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А. Савеленко

24.04.23