УХВАЛА

24 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 362/1892/20

провадження № 61-324ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротуна В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 06 липня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернувся із вищевказаним позовом до суду, в якому просив стягнути з відповідачів 1 267 560,00 грн, сплачених в рахунок користування приміщенням за весь строк найму; стягнути пеню за останній рік у розмірі 2 313 297,00 грн, інфляційні витрати за період 10 квітня 2017 - 07 квітня 2020, що становить 316 890,00 грн, три відсотки річних 113 351,11 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2021 року позов ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 06 липня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2021 року в цій справі скасовано.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення суми задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачені як орендну плату за договором № 10/04/17 найму (оренди) кошти у розмірі 50 000,00 грн, пеню за період з 07 квітня 2019 року по 07 квітня 2020 року в сумі 91 250,00 грн, суму інфляційних втрат за період з 10 квітня 2017 року по 07 квітня 2020 року в розмірі 12 500,00 грн, суму 3% річних в розмірі 1 490,41 грн, а всього 155 240,41 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачені як орендну плату за договором № 10/04/17 найму (оренди) кошти у розмірі 1 217 560,00 грн, пеню за період з 07 квітня 2019 року по 07 квітня 2020 року в сумі 2 222 047,00 грн., суму інфляційних втрат за період з 10 квітня 2017 року по 07 квітня 2020 року в розмірі 304 390,00 грн, суму 3% річних у розмірі 111 860,70 грн ,а всього 3 855 857,70 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відмовлено у зв`язку з його необґрунтованістю.

Скасовано заходи забезпечення позову.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Працевитий Г. О. 30 грудня 2022 року звернувся засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Запорізького апеляційного суду від 06 липня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 26 січня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору в розмірі 21 020,00 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2023 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Працевитого Г. О. про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги відмовлено та продовжено строк на усунення недоліків.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Працевитий Г. О. 07 квітня 2023 року на виконання вказаних вимог надіслав квитанцію від 07 квітня 2023 року про оплату ОСОБА_1 судового збору на суму 8 500,00 грн. Також, заявник повторно звернувся з клопотанням про зменшення судового збору до розміру 8 500,00 грн, або його відстрочення до 10 травня 2023 року, яке мотивовано неспроможністю сплати судового збору та тим, що його розмір перевищує 5 відсотків розміру доходів за попередній календарний рік. Вказує, що постановами приватного виконавця від 19 серпня 2022 року, від 01 жовтня 2022 року та від 22 березня 2023 року арештовано усе майно та кошти ОСОБА_1 у зв`язку з виконанням судового рішення в даній справі.

На підтвердження вказаного надано копії постанов від 19 серпня 2022 року, від 01 жовтня 2022 року, від 22 березня 2023 року, витяг з державного реєстру речових прав від 07 квітня 2023 року та податкову декларацію платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 за 2022 рік.

За змістом статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до частин першої, другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Дослідивши доводи клопотання заявника про зменшення розміру судового збору, або його відстрочення та надані докази, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення вказаного клопотання та необхідність відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення у даній справі в розмірі 12 520,00 грн.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 10 лютого 2022 року в справі № 359/5063/21, від 15 лютого 2018 року в справі № 467/1346/15-ц, від 04 квітня 2018 року в справі № 367/7401/14-ц, від 26 вересня 2018 року в справі № 752/15421/17, від 23 вересня 2019 року в справі № 920/1013/18, від 26 березня 2020 року в справі № 904/2847/19, від 22 січня 2021 року в справі № 925/1137/19, від 02 грудня 2020 року в справі № 913/698/19, від 24 лютого 2021 року 924/633/20, від 14 квітня 2021 року в справі № 923/587/20 та постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року в справі № 902/417/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також заявник посилається на порушення судами норм процесуального права, а саме: справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 5 частини першої та пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі підлягає відкриттю.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Працевитого Геннадія Олександровича про зменшення судового збору, або відстрочення сплати судового збору задовольнити частково.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за подання касаційної скарги на постанову Запорізького апеляційного суду від 06 липня 2022 року в розмірі 12 520,00 гривень до ухвалення судового рішення у цій справі.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Комунарського районного суду міста Запоріжжя цивільну справу № 362/1892/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення суми.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити їх право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
А. Ю. Зайцев В. М. Коротун