Справа № 524/5306/22
Провадження № 2-з/524/17/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Гончаренко О.В., з участю секретаря судового засідання Панченко А.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Стаханова Михайла Володимировича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановив:

Представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди. В обґрунтування заяви зазначив, що між сторонами у справі виник спір з приводу відшкодування позивачу майнової та моральної шкоди, вважає, що у разі не забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, які знаходяться на рахунках відкритих у банківських установах, існує реальна можливість утруднення виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Вважав, що у разі задоволення позову, відповідач може уникати сплати на користь позивача коштів стягнутих на підставі рішення суду. Також зазначив, що за відповідачем не зареєстровано жодних транспортних засобів, з 27.10.2021 року транспортний засіб відповідача перереєстровано на іншу особу; відомостей щодо наявності у відповідача нерухомого майна також відсутні.

Вивчивши заяву про забезпечення позову суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Так, достатньо обґрунтованим для забезпечення є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, зокрема, реалізація майна чи підготовчі дій до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд відзначає, що позов поданий позивачем у вересні 2022 року, проте як перереєстрація транспортного засобу відповідачем здійснено 27.10.2021 року, майже за рік до подачі позову.

Також представником позивача не зазначено жодного рахунку відповідача, на який він просить накласти арешт.

Положеннями частини першої статті 151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За таких обставин, законодавством передбачений обов`язок зазначення в заяві про забезпечення позову інших відомостей, необхідних для забезпечення позову.

Із наведеного слідує, що відомості про те, на яких рахунках та в яких банківських установах перебувають грошові кошти відповідача є необхідними для забезпечення позову.

При цьому, відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Інших доказів про наявність відкритих рахунків у відповідача на день подання заяви про забезпечення позову заявник суду не надав.

Виявлення рахунків відповідача та накладення на них арешту за відсутністю будь-яких даних фактично призведе до вирішення справи по суті позовних вимог.

Суд не залишає поза увагою і той факт, що потенційно може виникнути ситуація, коли буде накладено арешт на рахунки, що використовуються відповідачем для отримання заробітної плати, аліментів тощо, тобто є рахунком зі спеціальним режимом використання.

Отже, суду не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідачем вчиняються дії щодо відчуження належного йому нерухомого та рухомого майна та те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти на можливих банківських рахунках відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин, суд вважає, що заява представника позивача задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, -

постановив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Стаханова Михайла Володимировича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гончаренко