У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/869/22

27 квітня 2023 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області Куценко О.О. розглянувши заяву представника позивача адвоката Квятковського Дмитра Васильовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник - адвокат Квятковський Дмитро Васильович до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Сліско Світлана Миколаївна, приватний виконавець Снігур Олег Юрійович, державний реєстратор Збаразької міської ради Тернопільської області про визнання договору дарування недійсним та скасування державної реєстрації права власності,

в с т а н о в и в :

14 вересня 2022 року до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області надійшов позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Квятковський Дмитро Васильович до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Сліско Світлана Миколаївна, приватний нотаріус Снігур Олег Юрійович про визнання договору дарування недійсним та скасування державної реєстрації права власності.

Вказаний позов надійшов разом із заявою представника позивача адвоката Квятковського Дмитра Васильовича про забезпечення позову по вказаній цивільній справі.

Ухвалою судді від 16 вересня 2022 року у задоволенні представника позивача адвоката Квятковського Дмитра Васильовича про забезпечення позову відмовлено.

30 вересня 2022 року до Бгородчанського районного суду Івано-Франківської області надійшла заява представника позивача адвоката Квятковського Дмитра Васильовича про забезпечення позову по вказаній цивільній справі.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2022 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову по вказаній цивільній справі - задоволено частково. Накладено заборону на відчуження корпоративних прав Приватного Агропромисловного підприємства «Збаразьке», , місце знаходження юридичної особи, Україна, 47302, Тернопільська область м. Збараж, вулиця Данила Галицького,109. В задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

25 квітня 2023 року до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області надійшла заява представника позивача адвоката Квятковського Дмитра Васильовича про забезпечення позову по вказаній цивільній справі.

Заява обгрунтована тим, що рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2021 року у справі №596/1123/19 позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , заборгованість за договором позики від 20 жовтня 2018 року в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) доларів США, три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2424 (дві тисячі чотириста двадцять чотири) доларів США 65 центів, а загалом на користь позивача 52424 (п`ятдесят дві тисячі чотириста двадцять чотири) доларів США 65 центів.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 21 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Богородчанського районного суду від 14 червня 2021 року залишено без змін.

Згідно із витягів з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 21 червня 2022 року ОСОБА_2 мав 100% частки корпоративних прав Приватного Агропромисловного підприємства «Збаразьке», а 22 червня 2022 року з метою уникнення виконання вказаного судового рішення, шляхом укладання договору дарування, подарував 100% частки корпоративних прав Приватного Агропромисловного підприємства «Збаразьке», своїй матері ОСОБА_3 .

В зв`язку з викладеним просив суд, вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно Приватного Агропромисловного підприємства «Збаразьке», шляхом заборони вчинення будь-яких дій з ними та на все належне підприємству нерухоме та рухоме майно, шляхом заборони його відчуження, а саме будівлі та споруди місце знаходження АДРЕСА_1 , загальна площа 5380 кв.м., земельна ділянка площею 2.0454 кадастровий номер :01:001:0190; земельна ділянка площею 1.0007 кадастровий номер :01:001:0160; земельна ділянка площею 2.7672 кадастровий номер :01:001:0168; земельна ділянка площею 2.8276 кадастровий номер :01:001:0177; земельна ділянка площею 2.0909 кадастровий номер :01:001:0197; земельна ділянка площею 2.2443 кадастровий номер :01:001:0156; земельна ділянка площею 2.0455 кадастровий номер :01:001:0191; земельна ділянка площею 3.028 кадастровий номер :01:001:0172; земельна ділянка площею 2.5348 кадастровий номер :01:001:0202; земельна ділянка площею 2.0453 кадастровий номер :01:001:0189; земельна ділянка площею 2.3307 кадастровий номер :01:001:0152; земельна ділянка площею 3.0025 кадастровий номер :01:001:0127; земельна ділянка площею 2.9155 кадастровий номер :01:001:0171; земельна ділянка площею 2.0456 кадастровий номер :01:001:0187; земельна ділянка площею 2.9807 кадастровий номер :01:001:0159; земельна ділянка площею 3.402 кадастровий номер :01:001:0124; земельна ділянка площею 2.7852 кадастровий номер :01:001:0140; земельна ділянка площею 2.7849 кадастровий номер :01:001:0139; земельна ділянка площею 1.9976 кадастровий номер :01:001:0198; земельна ділянка площею 2.6851 кадастровий номер :01:001:0125; земельна ділянка площею 2.3072 кадастровий номер :01:001:0181; земельна ділянка площею 2.92 кадастровий номер :01:001:0174; земельна ділянка площею 2.0456 кадастровий номер :01:001:0188; земельна ділянка площею 2.1351 кадастровий номер :01:001:0196; земельна ділянка площею 1.3723 кадастровий номер :01:001:0136; земельна ділянка площею 1.3723 кадастровий номер :01:001:0135; земельна ділянка площею 2.7852 кадастровий номер :01:001:0140; земельна ділянка площею 1.0718 кадастровий номер :01:001:0186; земельна ділянка площею 2.7853 кадастровий номер :01:001:0137; земельна ділянка площею 2.1921 кадастровий номер :01:001:0205; земельна ділянка площею 2.1768 кадастровий номер :01:001:0182; земельна ділянка площею 2.6495 кадастровий номер :01:001:0173; земельна ділянка площею 2.7853 кадастровий номер :01:001:0138; земельна ділянка площею 2.8863 кадастровий номер :01:001:0176; земельна ділянка площею 2.0478 кадастровий номер :01:001:0204; земельна ділянка площею 2.2276 кадастровий номер :01:001:0143; земельна ділянка площею 2.7385 кадастровий номер :01:001:0142; земельна ділянка площею 2.3463 кадастровий номер :01:001:0194; земельна ділянка площею 2.3906 кадастровий номер :01:001:0151; земельна ділянка площею 3.4422 кадастровий номер :01:001:0158; земельна ділянка площею 2.531 кадастровий номер :01:001:0203; земельна ділянка площею 2.0785 кадастровий номер :01:001:0129; земельна ділянка площею 2.6647 кадастровий номер :01:001:0133; земельна ділянка площею 2.7861 кадастровий номер :01:001:0201; земельна ділянка площею 3.5513 кадастровий номер :01:005:0908; земельна ділянка площею 1.9963 кадастровий номер :01:001:0200.

До набрання чинності рішення у справі заборонити будь-яким особам, зокрема ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у будь який спосіб вчиняти будь-які дії щодо Приватного Агропромисловного підприємства «Збаразьке».

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову з огляду на наступне.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 149 ч. 2 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яким він звернувся або має намір звернутися.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Шмалько проти України" зазначено, що право на суд є одним з аспектів доступу до правосуддя, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу, забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання та інше.

Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення прав та охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи - позивача. Вжиття заходів до забезпечення позову сприяє запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, а в разі задоволення позову забезпечує можливість відновлення його порушених прав. Натомість невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яким він звернувся або має намір звернутися.

При цьому, заходи про забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позовними вимогами. Співрозмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду із позовними вимогами про визнання договору дарування недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду із позовними вимогами про визнання договору дарування недійсним.

Суд враховує, що предметом позову по цій справі є корпоративні права Приватного Агропромисловного підприємства «Збаразьке». Одноосібним власником цих прав на час розгляду справи №596/1123/19, був відповідач ОСОБА_2 . По справі №596/1123/19, рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2021 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за договором позики від 20 жовтня 2018 року в розмірі 52424 (п`ятдесят дві тисячі чотириста двадцять чотири) доларів США 65 центів.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 21 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Богородчанського районного суду від 14 червня 2021 року залишено без змін.

Згідно із витягів з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 21 червня 2022 року ОСОБА_2 мав 100% частки корпоративних прав Приватного Агропромисловного підприємства «Збаразьке», а витягу від 01 вересня 2022 року, 100% частки корпоративних прав Приватного Агропромисловного підприємства «Збаразьке» належать ОСОБА_3 .

Таким чином на час звернення з заявою про забезпечення позову одноосібним власником корпоративних прав Приватного Агропромисловного підприємства «Збаразьке» є ОСОБА_3 .

По цій справі позивач оспорює дійсність правочину дарування корпоративних прав, оскільки, як стверджує позивач 21 червня 2022 року ОСОБА_2 мав 100% частки корпоративних прав Приватного Агропромисловного підприємства «Збаразьке», а 22 червня 2022 року з метою уникнення виконання вказаного судового рішення, шляхом укладання договору дарування, подарував 100% частки корпоративних прав Приватного Агропромисловного підприємства «Збаразьке» своїй матері ОСОБА_3 .

З конструкції частини третьої статті 13 ЦК України випливає, що дії особи, які полягають у реалізації такою особою свого права, однак вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, є формою зловживання правом. Вчинення власником майна правочину з розпорядження належним йому майном з метою унеможливити задоволення вимоги іншої особи-стягувача за рахунок майна цього власника, може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам стягувача.

Також слід зазначити про те, що правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що є сторонами правочину, визнаючи їх статус як "заінтересовані особи" (статті 215, 216 ЦК), які не були стороною правочину, на час розгляду справи не мають права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендують на те, щоб майно в натурі було передано їм у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина 3 статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Разом з цим, суд вважає, що заходи забезпечення позову, які заявлені адвокатом Квятковським Д.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 шляхом накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно Приватного Агропромисловного підприємства «Збаразьке», шляхом заборони вчинення будь-яких дій з ними та на все належне підприємству нерухоме та рухоме майно, шляхом заборони його відчуження, а саме будівель та споруд, земельних ділянок, є необгрунтованими не доведеними належними доказами, крім того заявником не доведено їх співмірність із заявленими позовними вимогами.

Так, обставинами, які викладені у заяві про забезпечення позову, не підтверджено жодним належним та допустимим доказом, що вказане нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди та земельні ділянки, належать на праві власності Приватному Агропромисловому підприємству «Збаразьке», також не надано доказів, щодо вартості вказаного майна (на обгрунтування співрозмірності заходів), не надано належних доказів, щодо існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Посилання представника заявника на існування намірів відповідача здійснити відчуження спірного майна та надання в якості доказу копії оголошення з веб-сайту не приймаються судом до уваги, оскільки не доводять обставин, які підлягають доказуванню, а саме: кому на праві власності належить вказане майно, його вартість, ким розміщено оголошення, тощо.

Обов`язок доведення обставин, які б указували на необхідність вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача для забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, покладено на позивача відповідно до положень статті 81 ЦПК України.

При цьому суд враховує, що ухвалою суду від 03 жовтня 2022 року по цій справі накладено заборону на відчуження корпоративних прав Приватного Агропромисловного підприємства «Збаразьке», а тому вжиття заходів забезпечення позову у виді «заборонити будь-яким особам, зокрема ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у будь який спосіб вчиняти будь-які дії щодо Приватного Агропромисловного підприємства «Збаразьке», суд вважає недоцільним.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви адвоката Квятковського Д.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову, оскільки вона належним чином не обгрунтована та не підтверджена належними доказами.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Квятковського Дмитра Васильовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник - адвокат Квятковський Дмитро Васильович до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Сліско Світлана Миколаївна, приватний виконавець Снігур Олег Юрійович, державний реєстратор Збаразької міської ради Тернопільської області про визнання договору дарування недійсним та скасування державної реєстрації права власності - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя