Справа № 344/4933/23
Провадження № 2/344/1707/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Дементьєвої А.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 адвокат Струць Тетяна Ігорівна звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 27.07.2004 р. між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Наразі стосунки між сторонами погіршились, у провадженні суду перебуває справа 344/3441/23 про розірвання шлюбу між ними. За час шлюбу позивач та відповідач набули рухоме та нерухоме майно, а саме : двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано на Відповідача. Станом на 20.02.2023 р. ринкова вартість вказаного майна складає 1 554 000 грн. 00 коп.; господарське приміщення №VII, заг.площею 17,2 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 , що було придбано за договором продажу нерухомого майна (господарського приміщення), яке буде створено у майбутньому, серія та номер КЛ-Г-№VII від 13.01.2017 р. та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано на Відповідача за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101. Станом на 20.02.2023 р. ринкова вартість вказаного майна складає 600000 грн.00 коп.; автомобіль марки Toyota Land Cruiser 150, 2010 року випуску, синього кольору, шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований в 2010 році. Станом на 20.02.2023р. ринкова вартість автомобіля складає 937 000 грн. 00 коп.; гараж, заг. площею 61,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 гаражно-будівельний кооператив, гараж № НОМЕР_3 , що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано на Відповідача за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101. Станом на 20.02.2023р. ринкова вартість гаража складає 1068000 грн. 00 коп. Загальна вартість майна, що належить позивачеві та відповідачеві на праві спільної сумісної власності, складає 4 459 000 грн. 00 коп. Позивач просить суд поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, наступним чином: Визнати за позивачем право приватної власності на господарське приміщення №VII, заг.площею 17,2 кв.м., РНОНМ 101 за адресою АДРЕСА_2 , вартістю 600000 (шістсот тисяч) грн.; гараж, заг. площею 61,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 гаражно будівельний кооператив, гараж № НОМЕР_3 , РНОНМ НОМЕР_4 , вартістю 1068000 (один мільйон шістдесят вісім тисяч) грн. 00 коп.; гараж, заг. площею 23,4 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 гаражно-будівельний кооператив, гараж № НОМЕР_5 , РНОНМ НОМЕР_6 , вартістю 300000 (триста тисяч) грн. 00 коп. Визнати за відповідачем право приватної власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , вартістю 1 554 000 (один мільйон п`ятсот п`ятдесят чотири тисячі) грн. 00 коп.; автомобіль марки Toyota Land Cruiser 150, 2010 року випуску, синього кольору, шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 937 000 (дев`ятсот тридцять сім тисяч) грн. 00 коп.; Стягнути з відповідача на користь Позивача грошову компенсацію різниці вартості часток у спільному сумісному майні у сумі 261500 (двісті шістдесят одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. Внаслідок вказаного поділу, вартість майна, що просить визнати за ним позивач, складатиме 1968000 грн. 00 коп., за відповідачем 2491000 грн. 00 коп. Різниця складає 523000 (п`ятсот двадцять три тисячі) грн. 00 коп., по 261500 грн. 00 коп. на кожного з подружжя.

25.04.2023 року позивачка подала заяву про зміну предмета позову, просила визнати за нею право приватної власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 ; визнати за відповідачем ОСОБА_2 право приватної власності на господарське приміщення №VII, заг.площею 17,2 кв.м., РНОНМ 101; гараж, заг. площею 61,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 гаражно будівельний кооператив, гараж № НОМЕР_3 , РНОНМ НОМЕР_4 ; гараж, заг. площею 23,4 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 гаражно-будівельний кооператив, гараж № НОМЕР_5 , РНОНМ НОМЕР_6 ; автомобіль марки Toyota Land Cruiser 150, 2010 року випуску, синього кольору, шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Від вимоги про стягнення грошової компенсації різниці вартості майна часток у спільному сумісному майні позивач відмовляється (а.с.104-105).

Представник позивача подала заяву, а якій позовні вимоги підтримала, просила задоволити.

Відповідач подав заяву про визнання позову. Розгляд справи просив проводити без його участі.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справа або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з копії повторного свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровали шлюбі 27.07.2004 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №942 ( а.с.11).

Як вбачається з матеріалів справи, за час шлюбу позивач та відповідач набули рухоме та нерухоме майно, а саме :

- двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано на Відповідача ОСОБА_2 за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 01. Станом на 20.02.2023 р. ринкова вартість вказаного майна складає 1 554 000 грн. 00 коп., що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 07.12.2015 р., копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності №49181989 від 07.12.2015 р., копією звіту про оцінку майна від 20.02.2023 р. (а.с.58-70);

- господарське приміщення №VII, заг.площею 17,2 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 , придбано за договором продажу нерухомого майна (господарського приміщення), яке буде створено у майбутньому, серія та номер КЛ-Г-№VII від 13.01.2017 р. та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано на Відповідача ОСОБА_2 за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101. Станом на 20.02.2023 р. ринкова вартість вказаного майна складає 600000 грн.00 коп., що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності №79170838 від 30.01.2017 р., копією звіту про оцінку майна від 20.02.2023 р. (а.с.73-89);

- автомобіль марки Toyota Land Cruiser 150, 2010 року випуску, синього кольору, шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований в 2010 році за відповідачем ОСОБА_2 . Станом на 20.02.2023р. ринкова вартість автомобіля складає 937 000 грн. 00 коп., що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 11.08.2018 р., та копією звіту про оцінку майна від 20.02.2023 р. (а.с.12-21);

- гараж, заг. площею 61,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_5 , що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано на Відповідача ОСОБА_2 за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101. Станом на 20.02.2023р. ринкова вартість гаража складає 1068000 грн. 00 коп., що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності №265697805 від 14.07.2021 р., копією звіту про оцінку майна від 20.02.2023 р. (а.с.22-36).

- гараж, заг. площею 23,4 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 гаражно-будівельний кооператив, гараж № НОМЕР_5 , РНОНМ НОМЕР_6 , що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано на Відповідача ОСОБА_2 за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101. Станом на 20.02.2023р. ринкова вартість автомобіля складає 300000 грн. 00 коп., що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності №202983506 від 04.03.2020 р., копією звіту про оцінку майна від 20.02.2023 р. (а.с.37-52).

Відповідно до ч.3ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.2ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1 та 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшення, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11).

Зі змісту п.п.23, 24постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя`вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

Тобто тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставіст.60 СК України.

У частині другій статті 89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ч. 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно із положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким, чином, враховуючи, що майно у вигляді двокімнатної квартири АДРЕСА_4 , заг.площею 17,2 кв.м., за адресою АДРЕСА_6 ; автомобіль марки Toyota Land Cruiser 150, 2010 року випуску, синього кольору, шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; гараж, заг. площею 61,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 гаражно-будівельний кооператив, гараж № НОМЕР_3 , РНОНМ НОМЕР_4 ; гараж, заг. площею 23,4 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 гаражно-будівельний кооператив, гараж № НОМЕР_5 , РНОНМ НОМЕР_6 набуте сторонами в період шлюбу, ведення спільного господарства та спільні кошти є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому суд вважає за можливе в порядку поділу майна подружжя, визнати за позивачем право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , а за відповідачем визнати право власності на господарське приміщення №VII, заг.площею 17,2 кв.м., РНОНМ 101; гараж, заг. площею 61,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 гаражно будівельний кооператив, гараж № НОМЕР_3 , РНОНМ НОМЕР_4 ; гараж, заг. площею 23,4 кв.м., за адресою м. Івано-Франківськ, №3 Івано-Франківський гаражно-будівельний кооператив, гараж № НОМЕР_5 , РНОНМ НОМЕР_6 ; автомобіль марки Toyota Land Cruiser 150, 2010 року випуску, синього кольору, шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач позовні вимоги визнав.

У ч. 1 ст. 158 ЦПК України зазначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Таким чином, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Івано-Франківського міського суду від 24.03.2023 року.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову .

Зважаючи на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.60,63,70,71 Сімейного кодексу України, ст. 331, 376 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258,259,263-265,268 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_8 право приватної власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_9 право приватної власності на господарське приміщення №VII, заг.площею 17,2 кв.м., РНОНМ 101; гараж, заг. площею 61,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 гаражно будівельний кооператив, гараж № НОМЕР_3 , РНОНМ НОМЕР_4 ; гараж, заг. площею 23,4 кв.м., за адресою м. Івано-Франківськ, №3 Івано-Франківський гаражно-будівельний кооператив, гараж № НОМЕР_5 , РНОНМ НОМЕР_6 ; автомобіль марки Toyota Land Cruiser 150, 2010 року випуску, синього кольору, шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду від 24.03.2023 року шляхом накладення арешту із забороною відчуження в будь-якій формі, будь-якому покупцю або набувачу на:

- двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 ;

- господарське приміщення №VII, заг.площею 17,2 кв.м., за адресою АДРЕСА_6 ;

- автомобіль марки Toyota Land Cruiser 150, 2010 року випуску, синього кольору, шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- гараж, заг. площею 61,6 кв.м., за адресою м. Івано-Франківськ, №3 ІваноФранківський гаражно-будівельний кооператив, гараж № НОМЕР_3 , РНОНМ НОМЕР_4 ;

- гараж, заг. площею 23,4 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 гаражно-будівельний кооператив, гараж № НОМЕР_5 , РНОНМ НОМЕР_6 .

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_8 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_7 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову відповідно до квитанції №20926 від 21.03.2023 року, що становить 4 026,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: Повний текст рішення виготовлено 01.05.2023 року.

Суддя Пастернак І.А.