справа № 361/8264/19
провадження № 2/361/112/23
РІШЕННЯ

Іменем України

07 лютого 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Панек А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати незаконним рішення № 742 від 05 грудня 2017 року Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області (далі Виконком БМР)про зняття її з квартирного обліку та зобов`язати Виконком БМР поновити її на квартирному обліку в списку для одержання житла у першу чергу як учителя із 17 жовтня 1989 року з дня зняття з квартирного обліку.

В обґрунтування позову зазначала, що в грудні 2018 року отримала витяг із рішення № 742 від 05 грудня 2017 року Виконкому БМР про зняття її з квартирного обліку. Вказаним рішенням Виконкому БМР вирішено за результатами інвентаризації квартирної черги зняти її ( ОСОБА_1 ), перебуваючу на квартобліку в списку для одержання житла у першу чергу як учитель із 17 жовтня 1989 року (рішення виконкому № 287) з квартобліку, у зв`язку з нововиявленими обставинами. Дане рішення вона вважає незаконним, таким, що порушує передбачене ст. 47 Конституції України право на житло, оскільки засідання комісії з житлових питань Виконкому БМР щодо зняття її з квартирного обліку проведено формально, обставини, на підставі яких воно прийнято, не передбачені нормативно-правовими актами, якими керувався Виконком БМР при прийнятті відповідного рішення.

Вказувала на те, що з 05 червня 1995 року вона постійно проживає та зареєстрована у кімнаті АДРЕСА_1 , яку вона разом зі своєю донькою у січні 2012 року приватизувала. Із 19 січня 2000 року вона перебуває на пенсії. У списках першочергового надання житла вона перебувала разом зі своєю дочкою, ОСОБА_2 , яка вважалась членом її сім`ї, як педагогічного працівника загальноосвітньої школи. Таким чином, позивач вважає, що вона має право на першочергове отримання житла.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Мозговий О.О. у судове засідання не з`явилися, останній подав до суду заяву, у якій вказував, що позовні вимоги підтримує та просив суд їх задовольнити, розгляд справи здійснювати за відсутності сторони позивача.

Відповідач у справі Виконком БМР у судове засідання не з`явився, його представник Якуніна С.В. подала до суду заяву, у якій заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила суд у їх задоволенні позову відмовити. Розгляд справи здійснювати за відсутності сторони відповідача.

Також представник відповідача Виконкому БМР Сапожко І.В. подав до суду відзив на позов, у якому заперечував проти задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що 11 вересня 2019 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області у цивільній справі № 361/1464/19 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання незаконним та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Цим судовим рішенням судом встановлено обставини щодо рішення № 742 від 05 грудня 2017 року, яке позивач ОСОБА_1 оскаржує у цій справі, а саме, що воно прийнято відповідно до норм законодавства, тому враховуючи вимоги ст. 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню у даній справі. Це рішення суду набрало законної сили. Просив у задоволенні позову відмовити.

Третя особа: ОСОБА_3 у судове зсідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що самостійних вимог у цій справі не висуває, просила суд здійснювати розгляд справи за її відсутності.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 17 жовтня 1989 року рішення № 287 Виконкому БМР позивач ОСОБА_1 зі складом сім`ї 2 чоловік: вона та дочка ОСОБА_4 , перебували на квартирному обліку із 17 жовтня 1989 року в списку для одержання житла у першу чергу як учитель.

Із 05 червня 1995 року місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: кімната АДРЕСА_1 .

У січні 2012 року позивач ОСОБА_1 разом зі своєю дочкою ОСОБА_5 приватизувала зазначену кімнату в гуртожитку, чого не заперечувала позивач у позовній заяві.

Відповідно до договору дарування частини житлового будинку, укладеного 13 грудня 2005 року, ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_1 47/100 часток житлового будинку АДРЕСА_2 . Житловий будинок, частина якого відчужується, має житлову площу 114 м2, загальну площу 190,7 м2, із надвірними будівлями: сарай, вбиральня, альтанка, гараж, колодязь, бруківка, огорожа.

05 грудня 2017 рішенням № 742 Виконкому БМР Про взяття на квартоблік у виконкомі міської ради вирішено: за результатами інвентаризації квартирної черги зняти, у зв`язку з нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 , перебуваючу на квартобліку в списку для одержання житла у першу чергу як учитель із 17 жовтня 1989 року, знято (рішення Виконкому № 287).

Підставою для прийняття даного рішення та зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 у зазначеному рішенні Виконкомом БМР вказано, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 25 січня 2017 року ОСОБА_1 мала на праві власності 47/100 часток будинку АДРЕСА_3 , житловою площею 114,3 м2, та кім. АДРЕСА_4 . Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.01.2017 року 47/100 часток будинку АДРЕСА_3 , який належав ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 30 грудня 2005 року № 7145, виданого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Кутовою Т.А., був нею подарований дочці, ОСОБА_2 (договір дарування від 23 серпня 2017 року № 2084, виданий приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Іваненком О.В.). Також, ОСОБА_2 на праві власності належить 3/5 часток будинку АДРЕСА_5 (спадщина).

У ст. 36 ЖК України визначено, що облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районного, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Згідно із абз. 1 ч. 1 ст. 39 ЖК України встановлено, що громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем проживання виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті.

За змістом ст. 30 Закону України Про місцеве самоврядування до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження, а саме: облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності.

За змістом положень ст. ст. 38, 60 ЖК УкраїниПорядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, встановлюється цим Кодексом та законодавством України. Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень затверджуються Кабінетом Міністрів України і Українською республіканською радою професійних спілок.

Постановою Ради Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470 затверджено Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР (надалі Правила).

За правилами п. 2 цих Правил жилі приміщення надаються громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, постійно проживають у даному населеному пункті, як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Також, п. 8 Правил встановлено, що квартирний облік здійснюється, як правило, за місцем проживання громадян у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів

Аналогічні вимоги містить і п. 20 Правил.

Обставини, за яких особа може бути знята з квартирного обліку, передбачені у ст. 40 ЖК Україниі у п. п. 26, 27 Правил.

У відповідності до вимог вищевказаних правових норм громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, ЖК України, пунктом 29 цих Правил та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Громадяни виключаються із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, якщо вони були необґрунтовано включені до цих списків або втратили вказане право.

Перелік підстав, зазначених у наведених правових нормах є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно із п. 25 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, виконавчі комітети місцевих рад щороку проводять перереєстрацію громадян, що перебувають на квартобліку, в ході якої перевіряються їх облікові дані. Виявлені зміни вносяться в облікові справи громадян і книгу обліку осіб, які перебувають у черзі на отримання житла. Зміни з питань, що належать до компетенції виконкомів провадяться після прийняття рішення цими органами. Про внесення змін заінтересованим особам направляється письмове повідомлення.

Відповідно до п. 25 Правил під час перевірки облікових даних позивача ОСОБА_1 , яка перебуває на квартобліку, Виконкомом БМР виявлено, що згідно із інформацією від 25 січня 2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, що їй на праві власності належить 47/100 часток житлового будинку АДРЕСА_6 загальною площею 190,7 м2, житловою площею 114,3 м2, та частка кімнати АДРЕСА_1 .

Згідно із підпунктом 1 п. 13, п. 53 Правил рівень забезпеченості громадян жилою площею визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських рад разом з радами профспілок та періодично переглядаються вказаними органами.

Відповідно ст. 47 ЖК України та п. 53 Правил перебуваючим на квартобліку громадянам жилі приміщення надаються у межах 13,65 м2 на одну особу, але не менше 9 м2 на одну особу.

У ст. 48 ЖК України встановлено, що при наданні жилої площі враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, які перебувають на обліку.

Отже, на момент перевірки у січні 2017 року, позивач ОСОБА_1 була забезпечена житлом, при тому значно вище норм визначених житловим законодавством, оскільки у її власності перебувало три житлові кімнати площею 11,5 м2, 25,9 м2, 13,9 м2 у буд. АДРЕСА_2 , які були подаровані їй ОСОБА_6 , згідно із договором дарування від 30 грудня 2005 року, та на праві власності належала частка кімнати у гуртожитку по АДРЕСА_7 .

Враховуючи, те що позивач ОСОБА_1 була забезпечена житлом у значно більшому розмірі площі від норм передбачених житловим законодавством, підстави для забезпечення житлом позивача відпали.

Також згідно із інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26 жовтня 2017 року, ОСОБА_1 подарувала 47/100 часток належного їй будинку дочці ОСОБА_5 , відповідно до договору дарування від 23 серпня 2017 року, тобто відчужила достатнє за розміром та придатне для проживання житлове приміщення, а саме 47/100 частин будинку, житловою площею 51,3 м2.

Крім того, дочка позивача ОСОБА_1 . ОСОБА_5 також забезпечена житлом згідно із свідоцтвом про спадщину від 05 липня 2002 року їй належить 3/5 часток житлового будинку АДРЕСА_5 .

Із матеріалів справи вбачається, що у лютому 2019 року позивач ОСОБА_1 зверталася із аналогічним позовом до Броварської міської ради Київської області (справа № 361/1464/19).

11 вересня 2019 року рішення суду у задоволенні вказаного позову ОСОБА_1 відмовлено. Це рішення суду позивачем не оскаржувалося та 12 жовтня 2019 року воно набрало законної сили.

Зі змісту цього рішення вбачається, що суд зазначив, що хоча і враховуючи, що належним відповідачем у справі мав бути Виконком БМР, а не Броварська міська рада Київської області, однак з урахуванням заперечень відповідача проти задоволення позовних вимог у зв`язку із тим, що рішення Виконкому БМР є законним, суд надав оцінку оскаржуваному позивачем рішенню та встановив відповідні обставини у справі, зазначивши при цьому, що фактично з 2005 року позивач та її дочка були забезпечені житлом та не потребували поліпшення житлових умов, а після виявлення службовою особою вказаних обставин, позивач відчужила шляхом дарування свою частку у будинку АДРЕСА_3 . Отже, рівень середньої забезпеченості житловою площею родини ОСОБА_1 збільшився та перевищує норму надання житлової площі, а тому підстави для надання житлового приміщення відпали. Суд дійшов висновку, що згідно із п. 1 ч. 2 ст. 40 ЖК України за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 знята з квартирного обліку в зв`язку з поліпшенням житлових умов, у результаті якого відпали підстави для надання іншого житлового приміщення таким чином, оскаржуване рішення Виконкому БМР № 742 від 05 грудня 2017 року Про взяття на квартоблік у виконкомі міської ради (підпункт 8.3 пункту 8 щодо зняття з квартобліку позивача ОСОБА_1 у зв`язку з нововиявленими обставинами) прийняте у відповідності до вимог чинного житлового законодавства України.

За змістом ч. ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цим позовом та заявляючи вимоги до Виконкому БМР, обставин встановлених рішенням суду від 11 вересня 2019 року у цивільній справі № 361/1464/19, не спростувала, фактично звернулася до суду з позовом з тих же самих підстав до Виконкому БМР.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 на вимогах законодавства не ґрунтуються, тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 82, 89, 259, 263 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.