Справа № 144/1560/23
Провадження № 2/144/439/23
У Х В А Л А

про забезпечення позову

"14" листопада 2023 р. смт Теплик

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Довгалюк Л.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Туніка Юрія Миколайовича про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Теплицької селищної ради, третя особа - Перша вінницька державна нотаріальна контора, в якій позивач просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений 09.10.2020 Залузькою сільською радою Теплицького району Вінницької області, номер у спадковому реєстрі 66967318, складений спадкодавцем на користь відповідача.

Одночасно з позовною заявою представником позивача - адвокатом Туніком Юрієм Миколайовичем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Першій вінницькій державній нотаріальній конторі Вінницької області видавати будь-кому свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 до набранням рішенням суду у даній справі законної сили.

В обґрунтування вимог заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є матір`ю позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 , що є спадкоємцями першої черги за законом. Спадщина складається з нерухомого майна, яке належало померлій на праві приватної власності.

11.07.2023 ОСОБА_1 звернулася до Першої Вінницької державної нотаріальної контори Вінницької області з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , де дізналася, що її мати за життя склала заповіт, посвідчений 09.10.2020 Залузькою сільською радою Теплицького району Вінницької області, на ім`я свого сина ОСОБА_2 , якому заповідала все своє майно.

Заявник вважає, що при складанні заповіту посадовою особою Залузької сільської ради Теплицького району не дотримано вимог Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 3306/5 від 11.11.2011.

Вказане дає підстави вважати, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало волі її спадкодавця, водночас заповіт порушує право позивача на спадщину, оскільки не враховує її право на обов`язкову частку, як інваліда третьої групи.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, ознайомившись із окремими матеріалами позовної заяви та додатками до неї, суд дійшов висновку про задоволення заяви, з огляду на наступне.

Судом встановлено обставини, викладені вище, що вказують про наявність спору між сторонами з приводу спадкового майна після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та порушення права позивача на спадкування. Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 11.07.2023 заведена спадкова справа № 70917431. Спірний заповіт, складений спадкодавцем на користь ОСОБА_2 (відповідача у справі), посвідчений 09.10.2020 Залузькою сільською радою Теплицького району Вінницької області, номер у спадковому реєстрі 66967318. Строк прийняття спадщини спадкоємцями спливає 23.11.2023.

Заявник оспорює право відповідача на спадкування за заповітом, посилаючись на те, що існують достатні підстави для звернення до суду з позовом про визнання його недійсним. При цьому позивач має можливість оформити свідоцтво про право на спадщину, що дає підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову - це заходи припинення дій, невжиття яких може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов може бути забезпечений, зокрема, шляхом заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Враховуючи наведене, суд вважає, що зазначений у заяві захід забезпечення позову є співмірним із способом захисту заявника, яка звернулася до суду з позовними вимогами про визнання заповіту недійсним, оскільки за характером такі вимоги безпосередньо пов`язані з предметом спору, а правові наслідки результату вирішення спору впливають на права спадкування сторін, тому вимоги заяви підлягають до задоволення.

Водночас суд зазначає, що забезпечення позову має тимчасовий характер і спрямоване на забезпечення можливості виконання ймовірного рішення суду та на недопущення порушень прав осіб, інтересів яких стосується спір.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 149, 151-154, 258-261 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Туніка Юрія Миколайовича про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Першій вінницькій державній нотаріальній конторі Вінницької області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця) видавати будь-кому свідоцтво про право на спадщину за заповітом, який складений ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 та посвідчений 09.10.2020 Залузькою сільською радою Теплицького району Вінницької області, номер у спадковому реєстрі 66967318, до набранням рішенням суду у даній цивільній справі законної сили.

Копію даної ухвали направити для відома та для виконання відповідним державним органам та особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні у невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя