Справа № 619/437/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" березня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
судді - Єфіменко Н.В.,
за участю секретаря - Лущан В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 619/437/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання права власності на майно та про повернення майна, -
05 лютого 2020 р. ОСОБА_1 (далі: позивач) звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (далі: відповідач), в якому просить суд визнати за ним право власності на майно, зазначене в акті прийому-передачі від 13.09.2019 між харківським прикордонним загіном та Слобожанським управлінням ГУ ДПС у харківській області зобов`язати відповідача повернути йому належне майно, зазначене в акті прийому-передачі від 13.09.2019.
До судового засідання, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, сторони не з`явились.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного:
В силу приписів ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
При цьому, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 263 ЦПК України).
Необхідно враховувати, що за змістом системного аналізу приписів статей 89, 263, 376 ЦПК України, з метою забезпечення законності та обґрунтованості судового рішення, на місцевий загальний суд покладено обов`язок всебічно та повно з`ясувати і дослідити обставини справи, що мають значення для її вирішення по суті.
Частинами 1 та 2 статті 95 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне з власної ініціативи витребувати у позивача для огляду у судовому засіданні оригінали митної декларації від 12.09.19 та накладної № 351Ср від 11.09.2019.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне розгляд справи відкласти.
Керуючись ст. ст. 95, 260 ЦПК України, суд,-
Витребувати у ОСОБА_1 для огляду у судовому засіданні оригінали митної декларації від 12.09.19 та накладної № 351Ср від 11.09.2019.
Відкласти розгляд справи на 03.05.2023 о 09:30.
Вищевказані матеріали необхідно надати не пізніше наступного судового засідання, а саме до 09:30 год. 03.05.2023 року.
Роз`яснити, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала набирає сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя -