Провадження № 22-ц/802/1078/23 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний судв складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії за апеляційною скаргою позивача Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 вересня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2022 року Приватне акціонерне товариство «Волиньобленерго»(надалі ПрАТ «Волиньобленерго») звернулося до суду з позовом посилаючись на такі обставини.

Внаслідок приєднання ОСОБА_1 до публічного договору, між сторонами 01.01.2019 укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 528-067417 на об`єкт індивідуального побутового споживача за адресою: АДРЕСА_1 .

Уповноваженими представниками позивача 01.06.2022 при перевірці засобу обліку електричної енергії будинку вимкненого споживача, за адресою відповідача було виявлено порушення ПРРЕЕ, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи розподілу з порушенням схеми обліку.

За фактом виявленого порушення ПРРЕЕ у присутності Споживача складено Акт про порушення № 000508 від 01.06.2022 та складено Схему електроживлення споживача. Від отримання примірника акта та його підпису ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано у відповідності до п.8.2.5 ПРРЕЕ, в подальшому один примірник вищевказаного акта було направлено відповідачу засобами поштового зв`язку.

23.06.2022 на засіданні комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ ПрАТ «Волиньобленерго» розглянуто факти, викладені в акті та документах, і встановлено, що споживач здійснив порушення ПРРЕЕ, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи розподілу з порушенням схеми обліку, чим порушив п.п.6 п.8.4.2 ПРРЕЕ, прийнято рішення провести нарахування згідно з п.8.4.12 ПРРЕЕ за термін 254 діб до дня виявлення порушення ПРРЕЕ від 20.09.2021 та складено на засіданні комісії з розгляду Актів про порушення ПРРЕЕ Протокол № 260 від 23.06.2022. Розрахунок заборгованості вартості не облікованої енергії складає 97376,70 грн.

Копію Протоколу № 260 від 23.06.2022 та рахунок за електричну енергію, не обліковану внаслідок порушення ПРРЕЕ № 528067417 від 23.06.2022 було надіслано відповідачу листом. На підставі листа ОСОБА_1 за вхідним № 2647 від 06.07.2022 Комісія з розгляду Актів про порушення ПРРЕЕ, повторно розглянула Акт про порушення ПРРЕЕ № 000508 від 01.06.2022, складеного відносно ОСОБА_1 та вирішила нарахування по акту про порушення ПРРЕЕ залишити без змін. Рішення Комісії оформлене Протоколом № 281-2022.

Відповідно до розрахунку, вартість безоблікової спожитої електроенергії становить 97376,70 грн.

На підставі викладеного, просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Волиньобленерго» вартість необлікованої електричної енергії в сумі 97376,70 грн., а також понесені судові витрати у зв`язку з розглядом даної справи.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 вересня 2023 року позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Волиньобленерго» вартість необлікованої електричної енергії в сумі 50000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Волиньобленерго» витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 2481 гривня.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись із рішенням суду позивач ПрАТ «Волиньобленерго» подало апеляційну скаргу, у якій покликаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просить рішення скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Посилається на те, що суд першої інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин положення ст. 1193 ЦК України, оскільки відносини щодо поза облікового використання електричної енергії не є деліктними, а полягають у порушенні укладеного між сторонами договору про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Відповідач не скористалася правом подати відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у даній справі є 13.11.2023, тобто, дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвалене у справі судове рішення не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що між ПрАТ «Волиньобленерго» (оператор) та ОСОБА_1 (споживач) 01.01.2019, внаслідок приєднання відповідачем до Публічного договору, шляхом укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 528-067417 на об`єкт індивідуального побутового споживача за адресою: АДРЕСА_1 . виникли правовідносини з приводу надання оператором на користь споживача послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Працівниками ПрАТ «Волиньобленерго» 01.06.2022 була проведена перевірка засобу обліку електричної енергії будинку вимкненого споживача та в присутності відповідача було складено акт про порушення №000508.

Вказаним актом зафіксовано порушення обліку електричної енергії, порушено п.п.6 п. 8.4.2 ПРРЕЕ, а саме: самовільне підключення електроустановок, або електропроводки до електричної мережі оператора системи розподілу з порушенням схеми обліку. Акт про порушення відповідач відмовилася підписати, про що зроблено відповідно відмітку в акті.

23 червня 2022 року відбулось засідання комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ ПрАТ «Волиньобленерго», за наслідками розгляду акту про порушення № 000508 від 01.06.2022 комісією оформлено Протокол №260.

З Протоколу №260 від 23.06.2023 вбачається, що розглянувши факти, викладені в акті та документах комісія встановила, що споживач здійснив порушення ПРРЕЕ, а саме: самовільне підключення електроустановок, або електропроводки до електричної мережі оператора системи розподілу з порушенням схеми обліку, чим порушив підпункт 6 пункту 8.4.2 ПРРЕЕ. Комісія вирішила провести розрахунок обсягу та вартості не облікованої електроенергії по порушенню згідно з п. 8.4.13 ПРРЕЕ за термін 254 доби до дня виявлення порушення ПРРЕЕ від 20.09.2021

Всього обсяг та вартість розрахованої необлікованої електричної енергії складає 20066 кВт*год. на суму 97376,70 грн. (а.с. 13-15).

Копію протоколу засідання комісії по розгляду акту про порушення ПРРЕЕ разом із розрахунком обсягу та вартості необлікованої електричної енергії і повідомленням про оплату було надіслано позивачем на адресу відповідача 23.06.2022.

На адресу відповідача надіслано протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ ПрАТ «Волиньобленерго» з рахунком за електричну енергію від 23.06.2022, необліковану внаслідок порушення ПРРЕЕ № 528067417 від 23.06.2022, у листі вказано про необхідність сплати вищевказаної суми на розрахунковий рахунок позивача у 30-ти денний термін з дня отримання рахунку (а.с. 17).

06.07.2022 відповідач, звернувся до ПрАТ «Волиньобленерго» із листом, на підставі якого Комісія з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, повторно розглянула Акт про порушення ПРРЕЕ № 000508 від 01.06.2022, складеного відносно ОСОБА_1 та вирішила нарахування по акту про порушення ПРРЕЕ залишити без змін. Рішення Комісії оформлене Протоколом № 281-2022 від 14.07.2022 (а.с.20).

Зазначений протокол було направлено відповідачу засобами поштового зв`язку за № 22/11-3555 від 15.07.2022 (а.с. 21).

Відповідач добровільно не відшкодував вартість необлікованої електричної енергії в сумі 97376,70 грн. що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в результаті самовільного підключення відповідача до електричної мережі енергопостачальника позивачу були завдані збитки у розмірі 97376,70 грн, проте ураховуючи матеріальний стан відповідача, який не працює та має на утриманні трьох малолітніх дітей, суд дійшов висновку про можливість зменшення розміру відшкодування майнової шкоди.

Проте колегія суддів не може в повній мірі погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За правилом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом апеляційної скарги позивач оскаржує в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції лише в частині зменшення розміру вартості безобліково використаної відповідачем електричної енергії, а в іншій частині вирішених позовних вимог це судове рішення не оскаржується, тому відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Так, правовідносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії за період існування спірних правовідносин сторін регулюються, зокрема: статтею 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (ПРРЕЕ).

Відповідно до частини першої, другої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується сплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до пункту 84 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Згідно з частиною третьою статті 49 Закону України «Про ринок електричної енергії» основний споживач зобов`язаний укласти з оператором системи розподілу, на території здійснення ліцензованої діяльності з розподілу якого розташовані його мережі, договір про спільне використання електричних мереж за типовою формою, затвердженою регулятором.

Відповідно до частини третьої статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний: 1) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 2) надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; 3) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; 4) врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу.

Згідно зі частиною першою статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. До правопорушень на ринку електричної енергії, зокрема відносяться крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Положення Закону України «Про ринок електричної енергії» деталізовані нормами ПРРЕЕ, підпунктом 11 пункту 5.2.1 яких передбачено, що оператор системи розподілу має право на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача, основного споживача, електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, суміжного оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку.

Згідно з підпунктом 20 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Стаття 1193 ЦК України є загальною нормою, якою встановлюються підстави звільнення від відповідальності за завдання позадоговірної шкоди та підстави зменшення відповідальності у порівнянні із загальним розміром відшкодування шкоди в повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Оскільки відносини щодо необлікового використання електричної енергії не є деліктними, а полягають у порушенні укладеного між сторонами договору про користування електричною енергією, то правила статті 1193 ЦК України щодо можливості зменшення розміру відшкодування шкоди на них не поширюються.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 336/6359/16-ц та від 27 травня 2020 року у справі № 280/1082/17.

В силу частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (Воловік проти України, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 6 грудня 2007 року).

Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин положення статті 1193 ЦК України, у зв`язку з чим необґрунтовано зменшив розмір відшкодування завданих збитків.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (частина четверта статті 376 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а висновок суду про зменшення заявленої позивачем вартості безобліково використаної відповідачем електричної енергії не відповідає матеріалам справи і зроблений внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, а відтак ухвалене у справі рішення, відповідно до вимог статті 376 ЦПК України, підлягає скасуванню.

За змістом підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України у постанові суду апеляційної інстанції має бути зазначено про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення; та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

У частинах першій, тринадцятій статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відтак, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції та її переглядом у судах апеляційної та касаційної інстанцій, має здійснити той суд, який ухвалює остаточне рішення у справі, враховуючи загальні правила розподілу судових витрат.

На підставі викладеного з відповідача стягуються документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем у межах даної справи, а саме 2 481 грн сплаченого судового збору за пред`явлення позову та 3 721,50 грн - за подання апеляційної скарги, а всього підлягає стягненню 6 202,50 грн судових витрат.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу позивача Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго»задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 вересня 2023 рокув даній справі скасувати та постановити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» вартість необлікованої електричної енергії в сумі 97376 (дев`яносто сім тисяч триста сімдесят шість) грн. 70коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго», витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 6202,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: