Справа № 509/361/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Сірман Г.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача, адвоката Коболєвої І.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 ,

Товариства з додатковою відповідальністю «ІнтерХім»,

про

відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2022 року позивач звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом, який в подальшому був уточнений, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «ІнтерХім» (місцезнаходження: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 86, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) 24 724,37 грн. (двадцять чотири тисячі сімсот двадцять чотири гривні 37 коп.) в якості відшкодування матеріальних збитків.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 17.09.2021 року о 12:20 год., за адресою Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард, 7 км Овідіопольської дороги, 1, ОСОБА_2 , відповідач по справі, ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія № НОМЕР_2 від 06.03.2021 року, керуючи автомобілем "Ford Transit", д/н НОМЕР_3 , рухаючись заднім ходом по парковці торгового центру "Епіцентр", не впевнився в безпечності маневру, та скоїв наїзд на припаркований автомобіль "Skoda", д/н НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_1 , позивач по справі. В результаті наїзду автомобіль позивача отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, а отже таким чином, ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. Даний факт підтверджується постановою за номером провадження 3/509/2694/21 від 01 грудня 2021 року Овідіопольського районного суду Одеської області, відповідно до якої винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_2 , водія автомобіля марки "Ford Transit", номер державної реєстрації НОМЕР_3 .

Вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових підтверджено висновком експерта №213-21 від 11 жовтня 2021 року і становить 47 951,83 грн. Величина ВТВ, яку визначено на підставі висновку експерта №213-21 від 11 жовтня 2021 року, становить 24724,37 грн.

Отже, разом розмір матеріального збитку, заподіяного автомобілю позивача становить 47 951,83 + 24724,37 = 72676,20 грн.

Згідно протоколу серії ДПР18 № 169124 від 17.09.2021 року ОСОБА_2 є працівником ТОВ «ІнтерХім, відповідачем по справі. Також, власником транспортного засобу "Ford Transit", номер державної реєстрації НОМЕР_3 на момент скоєння ДТП зазначається ТДВ "Інтерхім" (Відповідач №2). Отже, з урахуванням ч.1 ст.1172 ЦК Відповідач №2 зобов`язаний відшкодувати шкоду позивачу, заподіяну його працівником.

Для відшкодування заподіяної шкоди позивач звернувся до страховика Відповідача, компанію "ІНГО". Страховик відповідача повністю компенсував вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, однак суму компенсації втрати товарної вартості, що складає 24724,37 грн. ані Відповідачем №1, ані Відповідачем №2, ані Страховиком відповідача повернуто йому не було, у зв`язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в підготовче судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «ІнтерХім», адвокат Коболєва І.В. в підготовче судове засідання з`явилась, позовні вимоги визнала.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі.

З урахуванням вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, відповідно до якої, за результатами розгляду підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши письмові матеріали по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Судом встановлено, що 17.09.2021 року о 12:20 год., за адресою Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард, 7 км Овідіопольської дороги, 1, ОСОБА_2 , відповідач по справі, ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія № НОМЕР_2 від 06.03.2021 року, керуючи автомобілем "Ford Transit", д/н НОМЕР_3 , рухаючись заднім ходом по парковці торгового центру "Епіцентр", не впевнився в безпечності маневру, та скоїв наїзд на припаркований автомобіль "Skoda", д/н НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_1 , позивач по справі. В результаті наїзду автомобіль позивача отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, а отже таким чином, ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. Даний факт підтверджується постановою за номером провадження 3/509/2694/21 від 01 грудня 2021 року Овідіопольського районного суду Одеської області, відповідно до якої винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_2 , водія автомобіля марки "Ford Transit", номер державної реєстрації НОМЕР_3 .

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, заподіяна при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується особою, з вини якої шкода була заподіяна.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1 та 2 ст.77 ЦПК України закріплено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Нормами ст.80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розмір матеріального збитку, заподіяного транспортному засобу визначається на підставі "Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів", затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року за № 142/5/2092 у редакції наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.07.2009 року за №1335/5/1159 (далі - Методика). Згідно п. 8.3. Методики, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників транспортного засобу, та величини ВТВ (втрати товарної вартості).

Вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових підтверджено висновком експерта №213-21 від 11 жовтня 2021 року і становить 47 951,83 грн. Величина ВТВ, яку визначено на підставі висновку експерта №213-21 від 11 жовтня 2021 року становить 24 724,37 грн.

Отже, разом розмір матеріального збитку, заподіяного моєму автомобілю становить 47 951,83 + 24 724,37 = 72 676,20 грн.

Згідно протоколу серії ДПР18 № 169124 від 17.09.2021 року ОСОБА_2 є працівником ТОВ «ІнтерХім, відповідачем по справі. Також, власником транспортного засобу "Ford Transit", номер державної реєстрації НОМЕР_3 на момент скоєння ДТП зазначається ТДВ "Інтерхім" (Відповідач №2). Отже, з урахуванням ч.1 ст.1172 ЦК України Відповідач №2 зобов`язаний відшкодувати шкоду позивачу, заподіяну його працівником.

Для відшкодування заподіяної шкоди позивач звернувся до страховика Відповідача, компанію "ІНГО". Страховик відповідача повністю компенсував вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, однак суму компенсації втрати товарної вартості, що складає 24724,37 грн. ані Відповідачем №1, ані Відповідачем №2, ані Страховиком відповідача повернуто йому не було.

Відповідно до п.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. А отже, в даній ситуації відповідальність може бути розглянута як солідарна Відповідачем №1 та Відповідачем №2.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, з урахуванням права на отримання позивачем решти відшкодування у вигляді компенсації за Втрату Товарної Вартості його автомобіля у сумі 24 724,37 грн., відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу 24 724,37 грн.

При цьому суд враховує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «ІнтерХім», про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «ІнтерХім» (місцезнаходження: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 86, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) 24 724,37 грн. (двадцять чотири тисячі сімсот двадцять чотири гривні 37 коп.) в якості відшкодування матеріальних збитків.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складений 15.11.2023 року.

Суддя А.І.Бочаров