Справа № 606/552/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 листопада 2023 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді Ромазан Л.С., при секретарі Будз М.В., з участю представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова Група "ТАС", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про стягнення страхового відшкодування та встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова Група "ТАС", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про стягнення страхового відшкодування та встановлення факту, що має юридичне значення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позові вказала, що приблизно о 18 год. 28.01.2023 року водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «CITROEN CI», н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Лесі Українки в смт. Дружба Микулинецької територіальної громади Тернопільського району у напрямку м. Теребовля, здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину дороги. Унаслідок ДТП пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до КНП Теребовлячнської міської ради «Теребовлянська міська лікарня», де ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. Відомості про дану дорожньо - транспортну пригоду 29 січня 2023 року внесені СВ ВП № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037, правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки, дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

В результаті вказаної ДТП та наслідків від неї дочка потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_1 зазнала шкоди, у зв`язку із чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача, у розмірі та з підстав, передбачених Законом України "Про обов"язкове стархування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Потерпілою в рамках зазначеного кримінального провадження визнано внучку ОСОБА_5 - ОСОБА_3 .

У зв`язку із викладеним просить позов задовольнити та стягнути із відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 витрати на поховання потерпілого у сумі 12515 грн., моральну шкоду у сумі 80400 грн., витрати на лікування потерпілого у сумі 784 грн. та судовий збір в розмірі 1073.60 грн.

Крім того, просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який був зареєстрований та проживав до смерті за адресою: АДРЕСА_1 , є батьком ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідач скористався своїм правом та надав відзив на позовну заяву, в якому просить у позові позивачу до АТ «СГ «ТАС» про відшкодування шкоди відмовити у повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві. Так, у своєму відзиві відповідач вказава, що позивач станом на 12.04.2023 року не зверталась до АТ «Страхова група «ТАС» про отримання страхового відшкодування в порядку, передбаченому законодавством, внаслідок чого питання про виплату страхового відшкодування не розглядалося, а отже звернення позивача до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів є безпідставним, оскільки факту порушення, невизнання, або оспорювання прав, свобод чи інтересів з боку АТ «Страхова група «ТАС» не було. В даний час АТ «СТ «ТАС» відповідно до законодавства України не має підстав для здійснення виплати страхового відшкодування, оскільки позивачем не дотриманий передбачений законодавством порядок отримання страхового відшкодування та не надано доказів виникнення цивільно - правової відповідальності застрахованої особи, тобто вироку суду в кримінальному провадженні №0000037. Щодо вимоги про стягнення із АТ «СГ» «ТАС» витрат на лікування померлого ОСОБА_5 , то така вимога є безпідставною та необґрунтованою, оскільки потерпілий ОСОБА_5 помер.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала заперечення на відзив на позовну заяву, згідно з якими просить позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі та вказує, що законодавством прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок врегулювання спору, не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування. Тому у контексті обставин справи можна зробити висновок, що у Законі України "Про обов"язкове стархування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 зазначеного Закону та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.

Представник позивача ОСОБА_1 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , адвокат Сень О.В. в судовому засіданніпозовні вимоги позивача підтримала повністю із підстав, викладених у ньому, просить їх задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про місце, день і час розгляду справи, всудове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи на період дії військового стану, у задоволенні якого судом відмовлено.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала клопотання, в якому просить позов задовольнити в повному обсязі із підстав, зазначених у ньому.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.

28.01.2023 року о 17.45 год. водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «CITROEN CI», н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Лесі Українки в смт. Дружба Микулинецької територіальної громади Тернопільського району у напрямку м. Теребовля, в межах нерегульованого пішохідного переходу здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який переходив проїзну частину дороги.

Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до КНП Теребовлянської міської ради «Теребовлянська міська лікарня», де ІНФОРМАЦІЯ_3 помер.

Відомості про дану дорожньо - транспортну пригоду 29 січня 2023 року внесені СВ ВП № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037, правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки, дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно з висновком судово-медичного експерта Тернопільського обласного бюро судово -медичної експертизи № 48 від 01.03.2023 року смерть громадянина ОСОБА_5 настала внаслідок закритої черепно - мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливами у речовину та під оболонки головного мозку, що у перебігу травматичного процесу призвело до набряку - набубнявіння головного мозку та його компресії. Виявлені у ОСОБА_5 травматичні зміни, стосовно живих осіб, за ознакою небезпеки для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Між тілесними ушкодженнями, які отримав ОСОБА_5 внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, та настанням його смерті є прямий причинно - наслідковий зв`язок.

Вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06.06.2023 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначено їй покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. Згідно із ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання із випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік з покладенням відповідних обов`язків. Вказаний вирок суду на час розгляду цієї справи набрав законної сили.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є дочкою ОСОБА_5

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_2 від 02.02.2023 року.

Згідно з довідкою про причину смерті ОСОБА_5 , 1935 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 від набряку - набубнявіння та компресія головного мозку. Закрита черепно - мозкова травма з переломом кісток черепа, крововиливами у речовину та під оболонки головного мозку.

Позивачу, яка є дочкою ОСОБА_5 , у зв`язку із його смертю спричинена моральна шкода, витрати, пов"язані із похованням батька.

Цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля марки «CITROEN CI», н.з. НОМЕР_1 , застрахована на день події у АТ «Страхова група «ТАС», що підтверджується копією полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/3063275 від 24.09.2022 року.

Статтею 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено порядок здійснення та розміри страхових виплат за шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого.

Пунктом 27.1 ст. 27 цього Закону передбачено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно із пунктом 27.3 ст. 27 цього Закону страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Відповідно до пункту 27.4 ст. 27 цього Закону встановлено, що страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Виходячи із норми п.27.3 ст. 27 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" до числа осіб, яким належить компенсація від відповідача моральної шкоди входить дитина загиблого ОСОБА_1 (дружина потерпілого ОСОБА_5 . ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , а його син ОСОБА_9 - помер ІНФОРМАЦІЯ_8 ).

Дорожньо - транспортна пригода трапилась 28.01.2023 року.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" у 2023 році встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 6700 грн.Таким чином, загальний розмір відшкодування моральної шкоди становить 80400 грн (6700 х 12 ).

Отже, ОСОБА_1 належить відшкодування моральної шкоди в розмірі 80400 грн.

Відповідно до п. 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

ОСОБА_1 було понесені витрати на поховання батька в розмірі 12515 грн, що підтверджується накладною ФОП ОСОБА_10 від 02.02.2023 року на суму 7615 грн. та товарним чеком ФОП ОСОБА_11 від 01.02.2023 року на суму 4900 грн.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про відсутність підстав для задоволення позовних вимог через відсутність судового рішення у кримінальному провадженні за фактом ДТП, в якому загинув батько позивача, оскільки таке рішення є, ним є вирок Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06 червня 2023 року, яким засуджено ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і який набрав законної сили.

Щодо відшкодування витрат на лікування потерпілого, суд вважає, що така позовна вимога не підлягає до задоволення, виходячи із насиуного.

Згідно із статтею 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

З урахуванням системного аналізу статті 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», витрати, пов`язані із лікуванням потерпілого, відшкодовуються страховиком тільки потерпілому, який поніс такі витрати на своє лікування, тобто потерпілому ОСОБА_5 , а відповідно до положень пункту 1.3 статті 1 розділу 1 зазначеного Закону такими потерпілими є особи, життю та здоров`ю яких заподіяна шкода внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Право вимоги на відшкодування витрат, які понесла позивач на лікування її покійного батька, потерпілого від ДТП, у неї настає відповідно до статей 23, 1166 ЦК України до особи заподіювача шкоди. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові у справі № 712/1503/17-ц (провадження № 61-15710св18) від 12 вересня 2018 року.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова Група "ТАС" про відшкодування витрат на лікування потерпілого у сумі 784 грн. є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_9 . У свідоцтві про її народження ім"я її батька вказано як « ОСОБА_12 » замість дійсного « ОСОБА_12 ».

Відповідно до свідоцтва про смерть батька позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , його ім"я вказано як « ОСОБА_12 ».

Таким чином, суд вважає, що у свідоцтві про народження ОСОБА_1 ім"я її батка помилково вказано « ОСОБА_12 » замість дійсного « ОСОБА_12 ».

Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає їй право на отримання відповідних страхових виплат після смерті батька.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є дійсно дочкою ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України випливає, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 315, 354 ЦПК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із приватного акціонерного товариства «Страхова Група "ТАС" в користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у виді витрат на поховання потерпілого у розмірі 12515 грн.

Стягнути із приватного акціонерного товариства «Страхова Група "ТАС" в користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у виді моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, у розмірі 80400 грн.

Встановити факт родинних відносин між фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , а саме того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є дійсно дочкою ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із приватного акціонерного товариства «Страхова Група "ТАС" в користь держави 1073.60 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ареєстрована: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: приватне акціонерне товариство «Страхова Група "ТАС", просп.Перемоги,65, м.Київ, 03062, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 10.11.2023 року.

Суддя