Справа № 565/1692/23
Провадження № 2/565/395/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в складі головуючої судді Бренчук Г.В., з участю секретаря судового засідання Нафєєвої Н.В., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Вараської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить розірвати шлюб між сторонами та визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем її проживання.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача та відповідача в Чеській Республіці народився син. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, у сторін немає сімейних стосунків, взаєморозуміння, поваги. З грудня 2022 року вони не підтримують сімейно шлюбних стосунків, на даний час проживають окремо. Шлюб фактично розпався, існує формально і зберегти його неможливо. Позивач стверджує, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Син проживає з позивачем та не має зареєстрованого місця проживання. Позивач не може провести реєстрацію місця проживання дитини, оскільки місце перебування батька дитини їй невідоме, тому не має можливості отримати від нього згоду на реєстрацію дитини за місцем проживання позивача.

Ухвалою від 10 жовтня 2023 року відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання на 06 листопада 2023 року.

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про проведення розгляду справи за її відсутності. У заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити у повному обсязі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_1 ».

Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав до суду пояснення, у яких зазначив, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти того, щоб визначити місце проживання сина з матір`ю до повноліття. Просить ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника органу опіки та піклування. У заяві зазначено, що з батьком було проведено бесіду засобами телефонного зв`язку та з`ясовано, що відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти визначення місця проживання дитини з матір`ю.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, відтак приймається судом.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

30 квітня 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_5 ) уклали шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Колін Чеської Республіки, номер бланка НОМЕР_2 . Перекладач ОСОБА_6 засвідчила правильність перекладу та цілісність перекладу документа. Державний нотаріус Луцької районної державної нотаріальної контори Волинської області Кірічек О.Ю. засвідчила справжність підпису перекладача Трофімчук А.А.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 11 липня 2023 року адреса місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . Ця ж адреса зазначена у виписці з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_3 .

У ч.1 ст.24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Відповідно до частин 3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Встановивши, що розлад подружніх стосунків сторін носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідач позовні вимоги визнав, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно з ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У ч.4 ст. 29 ЦК України зазначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ст.161 СК України).

Відповідно до положень ч.1 ст.3, ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (ч.8 ст.7 СК України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства).

У ст.5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» зазначено, що громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його. Батьки або інші законні представники зобов`язані задекларувати або зареєструвати місце проживання (перебування) новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування) (далі - Порядок).

Порядок визначає механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлює форми необхідних для цього документів.

У п.16 Порядку зазначено, що місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини.

У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку (п.17 Порядку).

Відповідно до п.33 Порядку подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Виходячи з пріоритету інтересів дитини, враховуючи обставини справи, суд вважає, що наявні підстави для визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_1 .

Оскільки в даній справі має місце визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить суму 1073,60 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 30 квітня 2017 року Виконавчим комітетом Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис № 2.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю - ОСОБА_1 .

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073,60 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Повне судове рішення складено 13 листопада 2023 року.

Суддя Г.В.Бренчук