г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1747/21
Номер провадження 2/213/647/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Мазуренко В.В.,

секретар судового засідання Гусарової О.С.,

за відсутності сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №213/1747/21 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що надає послуги з постачання теплової енергії відповідачам за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі свої зобов`язання з оплати за отримані послуги належним чином не здійснювали, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка за період з 01.10.2013 по 01.05.2021 складає 24034,35 грн. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості, а також інфляційні втрати 8971,51 грн та 3% річних 2183,57 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. Про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не направив.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлялись судом своєчасно та належним чином. Від відповідача ОСОБА_1 надійшла

заява про розгляд справи без його участі, а також підтримує подану ним заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання

всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідив матеріали справи, вважає встановленими такі обставини.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19-21) та є споживачами комунальних послуг, які надає позивач за вказаною адресою. Відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , вид власності - комунальна (а.с.4).

Відповідач ОСОБА_1 був зареєстрований за вказаною вище адресою, однак з 05.02.2020 знятий з реєстрації у зв`язку із вибуттям до іншого місця проживання (а.с.22).

Позивачем відповідно до тарифів на теплову енергію, постачалася теплова енергія до житла відповідачів, однак зобов`язання по оплаті за надані послуги останніми здійснюються не належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості видно, що за період з 01 жовтня 2013 року по 01 травня 2021 року за надані комунальні послуги нараховано 24034,35 грн, оплати споживачами у вказаний період проведено не було, заборгованість складає 24034,35 грн (а.с.5).

Заочним рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2021 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» були задоволені частково та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 жовтня 2013 року по 04 лютого 2020 року в сумі 18 157, 95 грн, а також 3% річних у розмірі 2103,87 грн та інфляційні втрати у розмірі 8691,57 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість з централізованого опалення за період з 05.02.2020 по 01.05.2021 в сумі 5 876,40 грн, 3% річних у розмірі 79,70 грн та інфляційні втрати у розмірі 279,94 грн (а.с.58-60).

За заявою відповідача ОСОБА_1 ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2023 року вищевказане заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін (а.с.97).

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з неналежного виконання споживачами зобов`язань зі сплати наданих послуг.

Згідно зі статтею 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до положень ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно із ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Як видно з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV, Законом України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року №2633-IV, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила).

Відповідно до частини 1 статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», 2004 року, який діяв станом на час виникнення спірних правовідносин, плата за послуги нараховується щомісячно.

Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Згідно з пунктом 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" 2004 року передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 1 частини 3 статті 20 вказаного Закону встановлено обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII).

Пунктами 2, 5 частини другої статті 7 вказаного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Таким чином споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні із споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч.3 ст.9 Закону №2189-VІІІ).

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В судовому засіданні встановлено, що позивач свої обов`язки з постачання теплової енергії виконував, доводи позивача щодо розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд вважає доведеним факт утворення заборгованості з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 не визнає заборгованість нараховану поза межами позовної давності та просить суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача.

Вирішуючи питання застосування строку позовної давності суд приходить до такого.

Норми ст. 256 ЦК України визначають, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до положень ст. 257, ч. 3 ст. 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення щомісячного платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Оскільки позивачем не надано доказів погодження між сторонами іншого строку, тому право позивача вважається порушеним з моменту порушення споживачем терміну внесення чергової щомісячної оплати.

Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Встановлено, що відповідачами в період з жовтня 2013 року по 01 травня 2021 року (за період, що міститься в детальному розрахунку заборгованості) не здійснювалась оплата за надані послуги з централізованого опалення квартири, тому позивач починаючи з наступного місяця після першої несплати (неповної оплати) за надані послуги мав можливість реалізувати своє право щодо стягнення заборгованості в примусовому порядку через суд. Тобто, за послуги, надані у жовтні 2013 року, відповідач мав сплатити до 20 листопада 2016 року включно, відповідно за послуги нараховані за квітень 2018 року до 20 травня 2021 року.

Разом з тим, слід зазначити, що Законом України №540-ІХ від 30.03.2020 «Про внесенні змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12, яким передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки визначені статтями 257, 258 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином, станом на дату подачі позовної заяви (20 травня 2021 року) строк позовної давності в частині стягнення заборгованості за послугу з централізованого постачання, поставлену з квітня 2017 року не сплив та продовжився на строк дії карантину, який Постановою КМУ №1423 від 23.12.2022 продовжено до 30 квітня 2023 року.

З урахуванням зазначеного, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог АТ «Криворізька теплоцентраль» до відповідачів про стягнення солідарно заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період з 01 жовтня 2013 року по 01 квітня 2017 року в розмірі 9276,08 грн.

Разом з тим, позивачем не пропущено позовну давність щодо позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості за щомісячними платежами за період з квітня 2017 року по 01 травня 2021 року в розмірі 14758,27 грн. При цьому, нарахувань за період з травня 2017 року по жовтень 2017 року включно, не було.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

На підставі ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, частково знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, відповідачем ОСОБА_1 заявлено про застосування строку позовної давності, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення підлягають задоволенню в межах строку позовної давності з 01 квітня 2017 року по 01 травня 2021 року в сумі 14758,27 грн.

Разом з тим, оскільки позивачем не надано доказів належності квартири за адресою: АДРЕСА_1 відповідачу по справі ОСОБА_1 , та не підтверджено, що він у період з 05 лютого 2020 року по 01 травня 2021 року був споживачем послуг позивача з централізованого опалення вказаної квартири, суд дійшов висновку, що слід стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість за період з 01 квітня 2017 року по 04 лютого 2020 року у розмірі 8881,87 грн, а солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість за період з 05 лютого 2020 року по 01 травня 2021 року у розмірі 5876,40 грн.

В задоволенні іншої частини стягнення заборгованості необхідно відмовити.

Як видно із матеріалів справи, позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на свою користь інфляційних втрат і 3% річних від простроченої суми та надав розрахунок. Тобто, між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Враховуючи наведене вище та ту обставину, що відповідачі у встановлені законом строки не вносили в повному обсязі плату за надані позивачем житлово-комунальні послуги,суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних солідарно з усіх відповідачів за період з 01 квітня 2017 року по 04 лютого 2020 року, з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 солідарно за період з 05 лютого 2020 року по 01 травня 2021 року.

Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Виходячи з того, що вимоги позивача підлягають частковому задоволеню, з урахуванням приписів ч.1 ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають стягненню з відповідачів пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 625 ЦК України, ст. ст.64, 67, 68 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 247 ч.2, 263-265, 268, 273, 274, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за надані комунальні послуги з централізованого опалення, яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 квітня 2017 року по 04 лютого 2020 року у розмірі 8881 (вісім тисяч вісімсот вісімдесят однієї) гривні 87 коп, інфляційні втрати у розмірі 1527 (одна тисяча п`ятсот двадцять сім) гривень 91 коп, 3% річних у розмірі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 57 коп, а всього 11096 (одинадцять тисяч дев`яносто шість) гривень 35 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за надані комунальні послуги з централізованого опалення, яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 за період з 05 лютого 2020 року по 01 травня 2020 року у розмірі 5 876 (п`ять тисяч вісімсот сімдесят шість) грн 40 коп, інфляційні втрати у розмірі 279 (двісті сімдесят дев`ять) грн 94 коп, 3% річних у розмірі 79 (сімдесят дев`ять) грн 70 коп, а всього 6236 (шість тисяч двісті тридцять шість) гривень 04 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судовий збір у розмірі 178 (сто сімдесят вісім) грн 95 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судовий збір у розмірі 313 (триста тринадцять) грн 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судовий збір у розмірі 313 (триста тринадцять) грн 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судовий збір у розмірі 313 (триста тринадцять) грн 04 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», , юридична адреса: вул. Електрична,1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

ВідповідачОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

ВідповідачОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

ВідповідачОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Дата складення повного тексту судового рішення 20 квітня 2023 року.

Суддя В.В. Мазуренко