г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3915/23
Номер провадження 2/213/1594/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Мазуренка В.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу №213/3915/23 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" (Акціонерного товариства «Альфа-Банк»), треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась в суд з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що на виконання виконавчого напису №21340, вчиненого 30 червня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною відкрито виконавче провадження №62852276 від 19 серпня 2020 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 25137,20 грн. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з тим, що його вчинено за відсутністю правових підстав та його невідповідністю вимогам чинного законодавства. Просить скасувати спірний виконавчий напис. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

В судове засідання сторони не викликались. Відповідач не скористався правом на подання відзиву. Треті особи пояснень щодо позову не надали.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.

Ухвалами суду від 19 вересня 2023 року забезпечено позов, а також відкрито провадження у справі та витребувано докази.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

Як видно із анкети-заяви від 26 червня 2019 року, оферти на укладання угоди про надання кредиту №501157269 від 26.06.2019 та акцепту пропозиції на укладення такої угоди, між ОСОБА_1 та ПАТ "Альфа-Банк" укладено договір про надання споживчого кредиту у розмірі 22192,53 грн на строк 48 місяців із сплатою процентів в розмірі 21,99% річних.

30 червня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною вчинений виконавчий напис №21340 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованості за кредитним договором №501157269 від 26 червня 2019 року в розмірі 24487,20 грн. з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису, сума, що підлягає стягненню складає 25137,20 грн.

19 серпня 2020 року до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. надійшла заява АТ "АЛЬФА-БАНК" про примусове виконання вищевказаного виконавчого напису №21340 від 26.06.2020.

Як видно із відповіді ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на обліку перебуває постанова приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни від 25 серпня 2020 року ВП №62852276, винесена при примусовому виконанні виконавчого напису №21340 від 30 червня 2020 року, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна.

Як видно із витягу Державного реєстру банків від 02 грудня 2022 року змінено найменування АТ "Альфа-Банк" на АТ "СЕНС БАНК".

Витребувані у третьої особи - приватного нотаріуса Хара Н.С. копії документів, на підставі яких вчинено спірний виконавчий напис, суду не надані. Ухвала про відкриття провадження та витребування доказів разом з позовною заявою з додатками повернулись до суду без вручення приватному нотаріусу у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до ч.10 ст.84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами.

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

Встановленим обставинам відповідають правовідносини, які виникли з приводу законності вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів.

Статтею 88 цього ж Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, згідно яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічний порядок вчинення нотаріальних дій передбачений пунктами 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно з пунктом 1 вказаної постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи з правового аналізу вказаних норм можна стверджувати, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

З матеріалів справи не видно, що при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі позивачу кредиту та його невиконання, або здійснення позичальником його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Таким чином наявність заборгованості позивача жодним документом не підтверджено.

Відповідно до пункту 2.3 глави 16 розділу II Порядку №296/5 передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору, здійснюється нотаріусом після спливу 30 днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на адресу позивача.

Із наданих суду матеріалів не видно, що боржнику направлялось повідомлення -письмова вимога про усунення порушень. Отже не підтверджено обізнаність позивача про розмір заборгованості до вчинення виконавчого напису нотаріусом. Докази, які були підставою вчинення спірного виконавчого напису - відсутні.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів.

У висновку, викладеному в постанові Великої палати Верховного суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 вказано, що нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи за кредитними договорами, які не є нотаріально посвідченими, оскільки останні не входять до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку.

Також встановлено, що укладений кредитний договір, заборгованість за яким стала підставою для вчинення виконавчого напису, нотаріально не посвідчувався.

З матеріалів справи не видно, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом дотримано Порядку та умов вчинення нотаріальних дій нотаріусами України: виконавчий напис вчинено на стягнення заборгованості за нотаріально посвідченим договором після спливу 30 днів з моменту повідомлення боржника про усунення порушень, та було встановлено, що заборгованість є безспірною.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Отже твердження позивача про те, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений в порушення вимог законодавства, а тому не підлягає виконанню, слід вважати доведеним через відсутність документів, які б підтвердили зворотнє та відсутність спростування цього твердження відповідачем.

Згідно зі статтею 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою суду від 19 вересня 2023 року шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі

1 073,60 грн.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується наступним.

Відповідно до приписів ст. 133, 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи та підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, що зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 та неодноразово наголошено у постановах Верховного Суду, зокрема у постанові від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Отже, сторона у справі має право на компенсацію таких витрат, якщо нею буде доведено, що розмір таких витрат обґрунтовано.

Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем до позову додано копія договору про надання правової допомоги від 12.09.2023, копія ордеру та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Враховуючи викладене та оскільки стороною позивача не надано доказів на підтвердження обсягу наданих послуг, виконання адвокатом робіт та їх вартості, суд вважає необхідним відмовити позивачу в стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 18 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, ст.ст. 12, 13, 19, 76-81, 89, 137, 141, 158 ч.7, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №21340, вчинений 30 червня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівноюпро стягнення із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованості в розмірі 25137,20 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

В стягненні витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство "Альфа-Банк" СЕНС БАНК», вул. Велика Васильківська, буд.100, м. Київ,.

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, адреса: м. Дніпро, вул. Старокозацька, буд.38, офіс 4.

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд.37-41, офіс 215.

Дата складення повного тексту судового рішення 09 листопада 2023 року.

Суддя В.В. Мазуренко