Справа № 308/3539/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., при секретарі судового засідання Боті О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Придачука О.А., заявлений нею у межах цивільної справи №308/3539/14-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про визнання права власності на майно,

встановив:

24.04.2023 суддею Придачуком О.А. у межах цивільної справи №308/3539/14-ц постановлено ухвалу, за якою заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Придачука О.А. вважати необґрунтованою; передати вказану заяву про відвід судді до канцелярії суду для здійснення автоматизованого розподілу іншому судді відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України для вирішення питання про відвід судді.

24.04.2023 від позивачки до суду надійшла заява про відвід судді Придачука О.А. У своїй заяві позивачка зазначає, що подає вказану заяву у зв`язку з тривалим розглядом справи, а також у зв`язку з порушенням суддею Придачуком О.А. норм матеріального та процесуального права при розгляді позовних заяв ОСОБА_1 у справах № 308/3556/17 та № 308/3334/18, у зв`язку з чим у неї об`єктивно є сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Придачука О.А. Тому заявниця просить вирішити питання про відвід судді Придачука О.А.

Суд, керуючись положенням ч. 8 ст. 40 ЦПК України, вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, ознайомившись із заявою про відвід, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Статтями 36, 37 ЦПК України визначені підстави для відводу судді, у тому числі якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді (п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. При цьому за змістом частини 3 вказаної статті відвід повинен бути вмотивованим.

У відповідності до Бангалорських принципів об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема:

1. У судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

2. Раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок.

3. Суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

Однак заявницею ОСОБА_1 не наведено жодних обґрунтувань, які б свідчили про наявність таких обставин, а також не зазначено жодних доказів, які підтверджували вказані обставини.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішенні по справі «Білуха проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії).

Водночас, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (рішення «Кастілло Альгар проти Іспанії» ).

Згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Проаналізувавши доводи заявниці ОСОБА_1 про відвід головуючого по справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки в основу такого покладено лише суб`єктивне переконання заявниці про те, що суддя Придачук О.А., прийнявши рішення про відмову у задоволенні позовних вимог при розгляді інших цивільних справ, зокрема №308/3556/17, більш того з відмінним предметом позову, упереджений при розгляді цієї справи.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Наявність у осіб, які беруть участь у справі заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно з ст. 36 ЦПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.

Обґрунтованих даних про те, що суддя Придачук О.А. порушує право заявниці ОСОБА_1 як позивачки на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом матеріали справи не містять, а наведені нею обставини не дають підстав для висновку про упередженість та необ`єктивність судді. Незгода з процесуальними рішеннями судді, в тому числі й в іншій цивільній справ, не може бути підставою для його відводу. Тривале перебування справи в провадженні судді само по собі не може слугувати підставою для відводу.

Керуючись ст. ст. 3, 4 , 10-14, 18, 36, 40, 352, 353 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Придачука О.А., заявлений нею у межах цивільної справи №308/3539/14-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про визнання права власності на майно, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов