Ухвала

Іменем України

27 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 758/12064/22

провадження № 61-5352ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мироненко Марина Димитрівна, на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 07 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 березня 2023 року за заявою ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , про визнання недійсними договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариств з обмеженою відповідальністю,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , у якому просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Фруктона-ВН», , від 10 лютого 2021 року, укладений ОСОБА_3 з ОСОБА_6 ; відновити становище, яке існувало до порушення шляхом повернення частки у статутному капіталі ТОВ «Фруктона-ВН», , ОСОБА_3 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Фруктона-ВН», , від 10 лютого 2021 року, укладений ОСОБА_3 з ОСОБА_1 ; відновити становище, яке існувало до порушення шляхом повернення частки у статутному капіталі ТОВ «Фруктона-ВН», , ОСОБА_3 , визнати недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Фруктона», , від 31 травня 2021 року, укладений ОСОБА_3 з ОСОБА_4 ; відновити становище, яке існувало до порушення шляхом повернення частки у статутному капіталі ТОВ «Фруктона», , ОСОБА_3 , визнати недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Фруктона Трейд», , від 31 травня 2021 року, укладений ОСОБА_3 з ОСОБА_4 ; відновити становище, яке існувало до порушення шляхом повернення частки у статутному капіталі ТОВ «Фруктона Трейд» ОСОБА_3 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Фруктова Зірка», , від 31 травня 2021 року, укладений ОСОБА_3 з ОСОБА_5 ; відновити становище, яке існувало до порушення шляхом повернення частки у статутному капіталі ТОВ «Фруктова Зірка» ОСОБА_3 .

У січні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку ОСОБА_6 у статутному капіталі ТОВ «Фруктона-ВН», , місцезнаходження: 21022, м. Вінниця, вул. Айвазовського, буд. 28 у розмірі 3 330,00 грн, що становить 3, 33 % статутного капіталу ТОВ «Фруктона-ВН»; на частку ОСОБА_1 у статутному капіталі ТОВ «Фруктона-ВН», , місцезнаходження: 21022, м. Вінниця, вул. Айвазовського, буд. 28 у розмірі 30 000,00 грн, що становить 30, 0 % статутного капіталу ТОВ «Фруктона-ВН»; на частку ОСОБА_4 у статутному капіталі ТОВ «Фруктона», , місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Сім'ї Хохлових, буд. 8, у розмірі 9 100,00 грн, що становить 91,0 % статутного капіталу ТОВ «Фруктона»; на частку ОСОБА_4 у статутному капіталі ТОВ «Фруктона Трейд», , місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, буд. 8, у розмірі 10 000,00 грн, що становить 100 % статутного капіталу ТОВ «Фруктона Трейд»; на частку ОСОБА_5 у статутному капіталі ТОВ «Фруктова Зірка», , місцезнаходження: Україна, 32600, Хмельницька обл., Новоушицький р-н, смт. Нова Ушиця, вул. Стара Поштова, буд. 1Д, у розмірі 300 000,00 грн, що становить 100% статутного капіталу ТОВ «Фруктова Зірка».

Заяву обґрунтовував тим, що невжиття таких заходів забезпечення позову суттєво ускладнить чи унеможливить ефективний захист, або поновлення його прав та інтересів за захистом яких він звернувся до суду.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 07 лютого 2023 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 28 березня 2023 року, заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на частку ОСОБА_6 у статутному капіталі ТОВ «Фруктона-ВН», , місцезнаходження: 21022, м. Вінниця, вул. Айвазовського, будинок 28 у розмірі 3 330,00 грн, що становить 3,33 % статутного капіталу ТОВ «Фруктона-ВН»; частку ОСОБА_1 у статутному капіталі ТОВ «Фруктона-ВН», , місцезнаходження: 21022, м. Вінниця, вул. Айвазовського, будинок 28 у розмірі 30 000,00 грн, що становить 30, 0 % статутного капіталу ТОВ «Фруктона-ВН»; частку ОСОБА_4 у статутному капіталі ТОВ «Фруктона», , місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, буд. 8, у розмірі 9 100,00 грн, що становить 91,0 % статутного капіталу ТОВ «Фруктона»; частку ОСОБА_4 у статутному капіталі ТОВ «Фруктона Трейд», , місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, буд.8, у розмірі 10 000,00 грн, що становить 100 % статутного капіталу ТОВ «Фруктона Трейд»; частку ОСОБА_5 у статутному капіталі ТОВ «Фруктова Зірка», , місцезнаходження: Україна, 32600, Хмельницька обл., Новоушицький р-н, смт. Нова Ушиця, вул. Стара Поштова, буд. 1Д, у розмірі 300 000,00 грн, що становить 100% статутного капіталу ТОВ «Фруктова Зірка».

У квітні 2023 року, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мироненко М. Д., із застосуванням засобів поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 07 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 березня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши зміст оскаржуваних судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Частиною першою та другою статті 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною першою статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до вимог частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема,

з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом

в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суди встановили, що ОСОБА_2 у грудні 2022 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , у якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Фруктона-ВН», , від 10 лютого 2021 року, укладений ОСОБА_3 з ОСОБА_6 ; відновити становище, яке існувало до порушення шляхом повернення частки у статутному капіталі ТОВ «Фруктона-ВН», , ОСОБА_3 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Фруктона-ВН», , від 10 лютого 2021 року, укладений ОСОБА_3 з ОСОБА_1 ; відновити становище, яке існувало до порушення шляхом повернення частки у статутному капіталі ТОВ «Фруктона-ВН», , ОСОБА_3 , визнати недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Фруктона», , від 31 травня 2021 року, укладений ОСОБА_3 з ОСОБА_4 ; відновити становище, яке існувало до порушення шляхом повернення частки у статутному капіталі ТОВ «Фруктона», , ОСОБА_3 , визнати недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Фруктона Трейд», , від 31 травня 2021 року, укладений ОСОБА_3 з ОСОБА_4 ; відновити становище, яке існувало до порушення шляхом повернення частки у статутному капіталі ТОВ «Фруктона Трейд» ОСОБА_3 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Фруктова Зірка», , від 31 травня 2021 року, укладений ОСОБА_3 з ОСОБА_5 ; відновити становище, яке існувало до порушення шляхом повернення частки у статутному капіталі ТОВ «Фруктова Зірка» ОСОБА_3 .

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, врахував предмет спору, здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення

у вигляді накладення арешту на частку ОСОБА_6 у статутному капіталі ТОВ «Фруктона-ВН», , місцезнаходження: 21022, м. Вінниця, вул. Айвазовського, будинок 28 у розмірі 3 330,00 грн, що становить 3,33 % статутного капіталу ТОВ «Фруктона-ВН»; частку ОСОБА_1 у статутному капіталі ТОВ «Фруктона-ВН», , місцезнаходження: 21022, м. Вінниця, вул. Айвазовського, будинок 28 у розмірі 30 000,00 грн, що становить 30, 0 % статутного капіталу ТОВ «Фруктона-ВН»; частку ОСОБА_4 у статутному капіталі ТОВ «Фруктона», , місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, буд. 8, у розмірі 9 100,00 грн, що становить 91,0 % статутного капіталу ТОВ «Фруктона»; частку ОСОБА_4 у статутному капіталі ТОВ «Фруктона Трейд», , місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, буд.8, у розмірі 10 000,00 грн, що становить 100 % статутного капіталу ТОВ «Фруктона Трейд»; частку ОСОБА_5 у статутному капіталі ТОВ «Фруктова Зірка», , місцезнаходження: Україна, 32600, Хмельницька обл., Новоушицький р-н, смт. Нова Ушиця, вул. Стара Поштова, буд. 1Д, у розмірі 300 000,00 грн, що становить 100% статутного капіталу ТОВ «Фруктова Зірка», в подальшому може утруднити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, внаслідок повного та всебічного дослідження всіх обставин справи, зробив правильний висновок щодо обґрунтованості доводів сторони позивача щодо наявності обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, врахувавши предмет спору та наявність у сторони позивача обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення, встановив, що обраний позивачем вид забезпечення позову відповідає критерію співмірності із заявленими позовними вимогами.

Необхідність застосування даного заходу забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які були досліджені як судом першої інстанції, такі апеляційним судом, та, в свою чергу, свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування заходу забезпечення позову може призвести до порушення прав позивача.

Таким чином, встановивши, що існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на частки відповідачів у статутному капіталі Товариств.

Отже, забезпечення позову в обраний позивачем спосіб є співмірним із заявленими позовними вимогами та достатнім для забезпечення виконання

в майбутньому рішення суду.

Доводи касаційної скарги були предметом розгляду судом апеляційної інстанції, додаткового правового аналізу не потребують та ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального права й висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосування судами норм матеріального права та дотримання норм процесуального права є очевидним

і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Верховний Суд є судом права і його повноваження визначені статтями 400, 409 ЦПК України.

Керуючись статтями 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мироненко Марина Димитрівна, на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 07 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 березня 2023 року за заявою ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , про визнання недійсними договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариств з обмеженою відповідальністю відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Д. Д. Луспеник