УХВАЛА

20 липня 2023 року м. Кропивницький

справа № 405/7017/21

провадження № 22-ц/4809/625/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

за участі секретаря - Гончар В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу - Управління комунальної власності Кропивницької міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Управління комунальної власності Кропивницької міської ради на заочне рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 січня 2022 року у складі судді Драного В. В. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_1 , в якій також зареєстрований відповідач.

ОСОБА_2 не проживає у вказаній квартирі з 1986 року, а його реєстрація у ній порушує права позивача, яка вимушена сплачувати комунальні послуги за відповідача та позбавлена отримувати субсидію на оплату житлово-комунальних послуг.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 січня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задоволено.

Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач не проживає більше тридцяти років в квартирі, якою користується позивач, а тому наявні підстави для визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її доводи

В апеляційній скарзі Управління комунальної власності Кропивницької міської ради просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 січня 2022 року та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 07 листопада 2022 року до органу приватизації надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вона просила оформити передачу їй у приватну власність квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , а перевірку заяви та доданих до неї документів було делеговано Управлінню комунальної власності Кропивницької міської ради.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, вважає, що ОСОБА_1 , подаючи позов, намагалась втілити в життя свої злочинні наміри заволодіти власністю Кропивницької міської територіальної громади в обхід чинного законодавства, шляхом маніпуляцій з реальними фактами, підробкою документів та вчинення інших протиправних дій, відомих тільки їй.

Ухвалючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не залучив до участі у справі ні Кропивницьку міську раду, ні Управління комунальної власності Кропивницької міської ради, що є недопустимим, а при розгляді вказаної справи позивачем не доведено безспірними, належними та допустимими доказами обставини, що суд першої інстанції вважав доведеними.

Відзиви на апеляційну скаргу

Відзивів на апеляційну скаргу від не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні апеляційного суду представник Управління комунальної власності Кропивницької міської ради Ковбасюк А. В. підтримав доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1 заперечувала проти доводів апеляційної скарги.

ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з поштовим конвертом із зазначенням причини невручення - «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки,відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, суд вирішив розглянути справу без участі осіб, що не з`явились, що відповідає положенням статті 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційне провадження у справі підлягає закриттю, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі рішення Ленінського райвиконкому м. Кіровограда від 16.02.1989 як член сім`ї наймача ОСОБА_2 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.07.2021 у справі № 405/2329/21 визнано за ОСОБА_1 право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 021430/1, виданої 20.10.2021 Кропивницькою міською радою, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та будинкової книги.

За змістом актів про засвідчення факту непроживання особи за місцем реєстрації від 29.08.2019, від 17.07.2020, від 25.09.2021, складених позивачем, ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з 1986 року.

Даний факт своїми підписами підтвердили сусіди ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Позиція апеляційного суду

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суд з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини першої цієї статті).

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Подібна норма міститься у частині першій статті 17 ЦПК України.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 у справі щодо офіційного тлумачення положень пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України, частини другої статті 383 Кримінально-процесуального кодексу України зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини та громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано положеннями глав 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, і які поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

Особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють, обмежують, або припиняють права або обов`язки цих осіб.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

ЦПК України передбачено необхідність з`ясування апеляційним судом питання про те, чи вирішено оскаржуваним рішенням місцевого суду питання про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не брала участі у справі.

Судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або у судовому рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки такої особи.

В такому випадку, рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 15 травня 2020 року у справі № 904/897/19.

Матерілами справи підтверджується, що в жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 (а.с. 2-5).

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 січня 2022 року визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 33-35).

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, Управління комунальної власності Кропивницької міської ради , як особа яка не брала участі у розгляді справи, вказує на те, що після винесення оскаржуваного рішення до органу приватизації надійшла заява позивача про передачу їй у приватну власність квартири, а суд першої інстанції не залучив до участі у справі ні Кропивницьку міську раду, ні Управління комунальної власності Кропивницької міської ради, чим позбавив територіальну громаду права на захист.

Пунктом 2.2.3. Положення про управління комунальної власності Кропивницької міської ради, затвердженого Рішенням Кропивницької міської ради від 02 лютого 2021 року № 53 визначені наступні фунції управління у сфері приватизації майна комунальної власності:

1) готує проєкти місцевих програм приватизації та переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації, та вносить їх на розгляд міської ради в установленому порядку; організовує виконання цих програм;

2) формує та подає на затвердження міської ради перелік об`єктів приватизації, що перебувають у комунальній власності міста і підлягаютьприватизації шляхом викупу, на аукціоні та за конкурсом;

3) публікує переліки об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, в друкованих засобах масової інформації, на офіційному вебсайті міської ради та в електронній торговій системі;

4) забезпечує підготовку до приватизації та в установленому порядку здійснює процедуру приватизації об`єктів комунальної власності згідно з переліком, затвердженим рішенням міської ради, у тому числі об`єктів незавершеного будівництва;

5) готує документи для укладення договору купівлі - продажу об`єктів приватизації та здійснює контроль за виконанням зобов`язань відповідно до умов договору;

6) приймає рішення шляхом видання наказу про приватизацію щодо кожного об`єкта комунальної власності, включеного міською радою до переліку об`єктів, що підлягають приватизації та про завершення приватизації;

7) виконує функції організатора аукціону або залучає на договірній основі суб`єктів господарювання для організації та/або проведення аукціонів, у тому числі в електронній формі (електронний аукціон);

8) здійснює інші повноваження в сфері приватизації комунального майна територіальної громади міста Кропивницького, передбачені чинним законодавством України та рішеннями міської ради;

9) здійснює приватизацію державного житлового фонду по відчуженню квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України;

10) надає консультації з питань приватизації державного житлового фонду;

11) приймає заяви на приватизацію державного житлового фонду з підтвердженням прав на пільги та здійснює перевірку технічної документації на житло;

12) здійснює розрахунок загальної площі та визначає площу кожного члена сім`ї, що мешкає у квартирі. Розрахунок недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра, надлишкової загальної площі квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі, що приватизується та оформлення доплати вартості за них;

13) готує та оформляє документи про передачу у власність громадян квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах;

14) оформляє свідоцтва на право власності на квартиру (будинок) його реєстрацію за погодженням із заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів, виготовляє та видає дублікати свідоцтв про право власності на житло.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, не змінює обсягу прав і обов`язків Управління комунальної власності Кропивницької міської, оскільки не стосується правовідносин щодо приватизації житлового приміщення.

Зі змісту оскаржуваного рішення та заявлених позовних вимог вбачається, що спір виник між позивачем - ОСОБА_1 та відповідачем - ОСОБА_2 , щодо користування житловим приміщенням.

Рішення суду першої інстанції, не містить висновків чи судження щодо прав та обов`язків скаржника у відповідних правовідносинах, оскільки суд вирішував питання, до якого Управління комунальної власності Кропивницької міської ради не має відношення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не залучив Управління комунальної власності Кропивницької міської ради до участі у справі, що є недопустимим, суд вважає безпідставними, оскільки заявник не зазначає жодного його фактичного порушення прав чи інтересів оскаржуваним судовим рішенням.

Чинне законодавство при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим примущенням, не передбачає залучення до справи органу, який уповноважений розглядати питання щодо приватизації житлового приміщення.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що особа, яка подала апеляційну скаргу, не надала суду жодних доказів на підтвердження того, що рішенням суду першої інстнції порушуються права чи інтереси останньої.

Оскільки, суд не входить в обговорення законності ухвалення оскаржуваного рішення та не здійснює перегляд справи по суті спору, клопотання Управління комунальної власності Кропивницької міської ради про витребування справ та винесення окремої ухвали, які містяться в апеляційній скарзі, не підлягають розгляду.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

З огляду на те, що оскаржуваним рішенням суду питання про права та обов`язки Управління комунальної власності Кропивницької міської ради не вирішувалися, суд дійшов висновку, що апеляційне провадження необхідно закрити.

Керуючись ст. ст.353, 362 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління комунальної власності Кропивницької міської ради на заочне рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням закрити.

Поновити дію заочного рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 січня 2022 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 25.07.2023.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник