ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/1384/21 Номер провадження 22-ц/814/745/23Головуючий у 1-й інстанції Овсяннікова В.С. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Бутенко С.Б., Дряниця Ю.В.,

секретар Владіміров Р.В.,

з участю представника АТ КБ «ПриватБанк» - Левицької А.В., представника ОСОБА_1 адвоката Мариничева Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засідання у режимі відеоконференції у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником адвокатом Мариничевим Юрієм Павловичем,

на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25 серпня 2021 року, постановлене суддею Овсянніковим В.С. (повний текст складено 06 вересня 2021 року),

у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, застосування наслідків нікчемного договору, стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

15.03.2021 АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із указаним позовом про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №б/н від 05.07.2019 у розмірі 217 981,80 грн., а також 3 269,73 грн. судових витрат.

В обґрунтування підстав позову зазначає, що 05.07.2019 ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» із метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим сторони уклали договір б/н. За умов такого договору ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому позичальник ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 26.08.2020 отримала картку типу: преміальна картка World Black Edition (кредитний ліміт до 200 000,00 грн.).

Із підстав невиконання відповідачем кредитних зобов`язань у порядку та строки, визначені умовами кредитного договору, утворилась заборгованість, заявлена банком до стягнення у розмірі 217 981,80 грн., із яких: 141 622,15 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 59 122,01 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 10 237,74 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 6 999,90 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

05.04.2021 ОСОБА_1 звернулася в суд із зустрічним позовом, зменшивши його вимоги заявою від 30.04.2021 та змінивши предмет або підстави позову заявою від 05.05.202.1. В обґрунтування підстав позову зазначає, що не підписувала кредитний договір із АТ КБ «ПриватБанк», у тому числі з використанням факсимільного відтворення підпису. Із підстав недодержання письмової форми укладення вважає договір б/н від 05.07.2019 нікчемним та просить застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, провівши зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав або визначений моментом пред`явлення вимоги, на загальну суму 1 835 944,07 грн. в порядку ст.601 ЦК України; та стягнувши із АТ КБ «ПриватБанк» на її користь грошові кошти у розмірі 115 489,86 грн., а також 43 300,25 грн. моральної шкоди, розмір якої обраховано за методикою О.М. Ерделевського.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 25.08.2021 позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 05.07.2019 у розмірі 217 981,80 грн., яка складається з наступного: 200 744,16 грн. заборгованість за кредитом; 10 237,74 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 6 999,90 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму сплаченого судового збору в розмірі 3 269,73 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача, застосування наслідків нікчемного договору, стягнення коштів відмовлено за недоведеністю.

Рішення районного суду в частині задоволених вимог позову АТ КБ «ПриватБанк» вмотивовано тим, що позивачем доведено належними доказами, не спростованими відповідачем, факт погодження між сторонами зобов`язання його суттєвих умов, у тому числі, тіло кредиту, розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами та розмір штрафних санкцій. Відповідач не виконала кредитних зобов`язань, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню згідного наданого позивачем розрахунку.

Не погодившись із указаним судовим рішенням, відповідач ОСОБА_1 , в чиїх інтересах діє представник адвокат Мариничев Ю.П., оскаржила його в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні первісного позову, а зустрічний позов задовольнити.

Доводить, що договір б/н від 05.07.2019 є нікчемним, оскільки була недодержана письмова форма правочину, зокрема паспорт споживчого кредиту та анкета-заява нею особисто не підписувалися, а факсимільне його відтворення не відповідає вимогам ч.3 ст.207 ЦК України через відсутність письмової згоди позичальника на його відтворення.

Звертає увагу, що фактичне кредитування розпочалось із 26.01.2018, а погодження його суттєвих умов, шляхом підписання позичальником паспорту споживчого кредиту та анкети-заяви відбулось 05.07.2019 та 26.08.2020.

Зазначає, що підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг ПриватБанк не може вважатися укладенням кредитного договору в розумінні ст.ст.634, 1054, 1055 ЦК України, оскільки анкета не містить істотних умов кредитування, зокрема, розмір кредитного ліміту, розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати, строк видачі та повернення кредиту.

Звертає увагу на відсутність доказів на підтвердження актуальності редакції Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанк, які не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма договору, що відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду, сформованої у справі №342/180/17 від 03.07.2019.

Доводить нікчемність договору б/н від 05.07.2019 та просить застосувати наслідки його недійсності, повернувши їй все отримане за цим договором, тобто грошові кошти, сплачені відповідачем на виконання такого договору у розмірі 1 951 433,93 грн. Тоді як вона, відповідачка, зобов`язана повернути банку 1 835 944,07 грн.

Вважає, що районний суд при постановленні оскаржуваного судового рішення в частині розгляду позовних вимог про стягнення моральної шкоди безпідставно не застосував позицію Верховного Суду, сформовану у справі №455/1076/16-ц від 24.06.2020, а також Великої Палати Верховного Суду у справі №216/3521/16-ц від 01.09.2020, за змістом яких суд не був позбавлений можливості визначити розмір грошового відшкодування вказаної моральної шкоди, виходячи з принципів розумності та справедливості.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 09.11.2021 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником адвокатом Мариничевим Ю.П., на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25.08.2021; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду із повідомленням сторін, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 29.11.2021.

04.02.2022 АТ КБ «»ПриватБанк» подано до Харківського апеляційного суду письмові пояснення, за змістом яких банк просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 26.12.2022 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду із повідомленням сторін.

У суді апеляційної інстанції представник відповідача адвокат Мариничев Ю.П. доводи апеляційної скарги підтримав наполягаючи на її задоволенні. Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд виходить з наступного.

Із матеріалів справи убачається, що 26.01.2018 розпочато старт карткового рахунку АТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 , терміном дії 01/21./а.с.22,23 т.1/

05.07.2019 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанк та погодилася із тим, що ця анкета-заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг складають між нею та банком Договір про надання банківських послуг на підставі ст.634 ЦК України. Вона ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, розміщених на офіційному сайті банка privatbank.ua, пам`яткою клієнта, тарифами та отримала їх примірник (шляхом самостійного роздрукування/ в електронній формі шляхом власноручного підписання цифровим підписом та направлення повідомлення про отримання). Погоджується зі збільшенням строку позовної давності, указаним в Умовах та правилах і з тим, що зміни в Умовах та правилах вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадку, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливе, банк повідомляє про зміни шляхом використання певних умов та правил каналами зв`язку. Продовження користування послугами банку після дати публікації на сайті банка змінених Умов та правил є підтвердженням її погодження та прийняття зміненої редакції Умов та правил.

Підписанням цієї анкети-заяви вона надає АТ КБ «ПриватБанк» згоду на обробку та використання її персональних даних, у тому числі конфіденційної інформації, а також її передачу третім особам в порядку, передбаченому діючим законодавством та Умовами і правилами. Ця згода є безстроковою. При використанні нею електронного підпису чи іншого аналога власноручного підпису для підписання цієї анкети-заяви такий підпис прирівнюється до її власноручного підпису./а.с.24,25 т1/

До анкети-заяви банк додав Витяг із Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Plation, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature./а.с.26-30 т.1/; витяг із Умов та правил надання банківських послуг./а.с.34-69 т.1/

26.08.2020 ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту, яким погоджено наступні умови кредитування для таких типів кредитного продукту: картка «Універсальна», картка «Універсальна Gold», картка «Platinum», картка «MC World Black Edition», картка «VISA Signature», картка «MC World Elite», картка «VISA Infinite»./а.с.31-33 т.1/

Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 05.07.2019, укладеного між ПриватБанк та ОСОБА_1 станом на 20.01.2021 наявна заборгованість у розмірі 217 981,80 грн., із яких: 141 622,15 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 59 122,01 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 10 237,74 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 6 999,90 грн. заборгованість за простроченими відсотками./а.с.7-9 т.1/

Банком додано виписку за договором №б/н станом на 22.01.2021 за період 01.02.2018-01.01.2021, яка містить відомості щодо наступних кредитних карток: № НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_1 ; НОМЕР_4 ./а.с.10-21 т.1/

Задовольняючи вимоги позову АТ КБ «ПриватБанк» та постановляючи до стягнення заборгованість за кредитним договором, районний суд виходив із підстав доведеності належними та допустимими доказами, що між сторонами наявні зобов`язання на умовах договору приєднання і позичальником погоджено його суттєві умови. Такий договір є дійсним, ніким не оспорений, а тому суд визнав наявними підстави для стягнення заборгованості згідно розрахунку, не спростованого відповідачем.

Відмовляючи у застосуванні наслідків нікчемного договору та стягненні коштів, районний суд виходив із того, що оскаржуваний правочин підписаний позичальником у визначений законом спосіб та спрямований на настання наслідків із цим пов`язаних. При цьому відповідач частково сплачувала заборгованість по договору, зазначені кошти були спрямовані на погашення заборгованості відповідно до обумовленої сторонами черговості. Із підстав викладеного, суд визнав відсутніми підстави для визнання його недійсним та відмовив у задоволенні решти вимог, як похідних.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції в повній мірі погодитися не може з таких підстав.

По суті вимог позову АТ КБ «ПриватБанк», колегія суддів зазначає наступне.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

У відповідності до положень статей 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 03.07.2019 по справі №342/180/17-ц, оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Із огляду на викладене колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги відповідача, що витяги із Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанк та Тарифів, які містять загальні умови кредитування щодо обслуговування кредитних карт «Універсальна», картка «Універсальна Gold», картка «Platinum», картка «MC World Black Edition», картка «VISA Signature», картка «MC World Elite», картка «VISA Infinite», не відповідають вимогам статті 207 ЦК України щодо письмової форми правочину та статті 634 ЦК України щодо форми договору приєднання, а тому не можуть розцінюватись як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 05.07.2019 шляхом підписання анкети-заяви.

Приєднаний до справи паспорт споживчого кредиту, підписаний за згоди позичальника, сформованої в анкеті-заяві, за допомогою аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису), а тому колегія суддів не ставить під сумнів його підписання, що відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у справах №524/5556/19 від 12.01.2021, №234/7159/20 від 10.06.2021.

Проте ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, адже у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін та його змісту. Такі висновки, сформовані у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20.

Разом із цим, за відсутності узгоджених сторонами умов кредитування, банк має право вимоги повернення фактично отриманої та не повернутої позичальником суми кредитних коштів, розмір якої має бути доведений належними та допустимими доказами.

Згідно вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України, обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Обґрунтовуючи підстави стягнення заборгованості за тілом кредиту, банком, окрім розрахунку, надано виписку по картковому рахунку, в якій міститься повна інформація про рух коштів, відображено всі операції за кредитним договором, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей.

Зі змісту виписки по рахунку вбачається, що позичальник активно користувалася кредитними коштами всього витративши коштів за отриманою карткою на загальну суму 1 939 887,47 грн., тоді як внесено на погашення заборгованості 1 948 356,10 грн., тобто відсутнє мінусове сальдо за тілом кредиту, що виключає підстави його стягнення судом згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, який не відповідає фактичним умовам зобов`язання.

Крім того, за відсутності належних доказів фіксації волі позичальника щодо сплати процентів та її базової відсоткової ставки, яка банком неодноразово змінювалася без погодження із позичальником, апеляційний суд дійшов висновку про відмови у стягненні з позичальника відсотків згідно наданого банком розрахунку.

По суті вимог позову ОСОБА_1 , колегія суддів приймає до уваги наступне.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частинами першою та другою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

За змістом частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно правочин за своєю природою та законодавчим визначенням є вольовою дією суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки.

Те, яким чином та у який спосіб здійснюється (оформлюється) вияв учасників правочину на набуття, зміну, припинення цивільних прав та обов`язків, передбачено статтею 205 ЦК України.

Так, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

У цій справі волевиявлення сторін зобов`язання зафіксовано в анкеті-заяві, яка стала підставою видачі кредитної карти зі встановленим кредитним лімітом і позичальник не заперечує фактичного використання кредитних коштів, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами. Таким чином поведінка сторін засвідчила їх волю до настання відповідних правових наслідків, оскільки зобов`язання є виконаним, що виключає підстави кваліфікувати оскаржуваний правочин, як нікчемний та застосовувати наслідки, із цим пов`язаних.

Доводи апеляційної скарги не спростують презумпцію правомірності такого правочину, наявність волевиявлення сторін на його вчинення та фактичне виконання сторонами. Отже суд першої інстанції в цій частині дійшов обґрунтованого висновку про відмову у застосуванні наслідків нікчемного договору та стягнення коштів, зокрема моральної шкоди, як похідних.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до нерозуміння природи зобов`язання та не ґрунтуються на доказах, зокрема, за відсутності порушеного права відповідача, недоведеним є спричинення моральної шкоди та її розмір. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині задоволення вимог позову АТ КБ «ПриватБанк», із постановленням нового про відмову в задоволенні позову. В іншій частині рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником адвокатом Мариничевим Юрієм Павловичем, - задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25 серпня 2021 року скасувати в частині задоволення вимог позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк».

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

В іншій частині рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27.04.2023.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді С.Б. Бутенко

Ю.В. Дряниця