Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2287/21
Номер провадження2-др/711/1/23
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
11 січня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
Головуючого - судді: Казидуб О.Г.
секретаря судового засідання: Зайцевої О.І.
представника позивача адвоката: Сібірцевої О.С.
відповідача: ОСОБА_1
представника відповідача адвоката: Лепіхіної О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в режимі відеоконференції заяву адвоката Сібірцевої О.С., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення, -
В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Голосіївська районна у м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, Подільська районна у м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Голосіївська районна у м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, Подільська районна у м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення способу участі у вихованні дитини.
15 листопада 2022 року, через систему «Електронний суд», адвокат Сібірцева О.С., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. Заява мотивована тим, що у позовній заяві позивачка зазначала, що повідомляє суд про своє бажання стягнути з відповідача, у разі задоволення позову, понесені нею витрати на правничу допомогу. Позивачка попередньо оцінювала свої витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 євро, що у перерахунку на національну валюту становить 82,158 грн., враховуючи ПДВ.
25 лютого 2021 року між Ао «Ей.Джи. Ей та партнери», в особі Голови Обєднання Сулейманової Амінат Магомедівни, та ОСОБА_2 було укладено Договір.
06 квітня 2021 року між АО та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору про надання правової допомоги № 2502/2021 від 25 лютого 2021 року.
06 квітня 2021 року АО було виставлено Рахунок № 06/04/2021 позивачці на виконання Додаткової угоди на суму 82,158 грн., що є еквівалентом 2,500 євро станом на дату виставлення рахунку.
14 квітня 2021 року позивачкою сплачено вказаний рахунок, що підтверджується Платіжним дорученням АТ «УкрСиббанк» № 57745272 від 14 квітня 2021 року.
20 травня 2021 року між АО та позивачкою укладено Акт № 01/25-02/2021 про прийняття наданих юридичних послуг, що підтверджує виконання умов Договору обома сторонами у повному обсязі.
09 листопада 2022 року АО було виставлено Рахунок № 09/11/2022 позивачці на виконання Додаткової угоди на суму 92,644,25, що є еквівалентом 2500 євро станом на дату виставлення рахунку.
11 листопада 2022 року позивачкою сплачено вказаний рахунок, що підтверджується Платіжним дорученням АТ «Укрсиббанк» № 116766417.
14 листопада 2022 року між АО та позивачкою укладено Акт № 06/25-02/2021 про прийняття наданих юридичних послуг, що підтверджує виконання умов Договору обома сторонами у повному обсязі.
Вказує, що позивачка має обґрунтовані підстави для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 174802,25 грн., оскільки, позивачкою надано належні та допустимі докази понесення витрат на правову допомогу; правова допомога була надана позивачці адвокатами у розумінні ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; розмір витрат на правову допомогу підтверджено позивачкою детальним описом робіт (наданої правової допомоги), виконаної адвокатами Адвокатського об`єднання за Договором; розмір витрат на оплату правової допомоги є спів мірним у розумінні ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, зокрема, витрати на правову допомогу у розмірі 174802, 25 грн. та судові витрати. Зокрема, судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.
10 січня 2023 року через канцелярію суду адвокат Лепіхіна О.П., яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , надала заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.
Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні, яке відбулося 10 січня 2022 року, в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі та просила її задоволити.
Адвокат Сібірцева О.С., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі та просила її задоволити. Також вказала, що документально підтвердити поштові витрати та витрати на проїзд на даний час у неї немає можливості.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.
Адвокат Лепіхіна О.П., яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, з підстав зазначених в запереченні на заяву про ухвалення додаткового рішення.
Представник третьої особи Голосіївська районна у м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.
Представник третьої особи - Подільська районна у м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до частини першої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009).
Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом (стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року).
Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції Українита законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 ЗаконуУкраїни «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Також згідно статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.
Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.
Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті137та частина восьма статті141 ЦПК України).
Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл вказаної категорії судових витрат є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення позивачем таких витрат.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано:
-Копію Договору про надання правової допомоги № 25-02/2021 від 25 лютого 2021 року, укладеного між Адвокатським Об`єднанням «Ей.Джи.Ей та партнери» в особі Голови Об`єднання, ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 . Відповідно до п.1.1. якого Клієнт доручає Адвокатському Об`єднанню надавати правову допомогу (юридичні послуги) в цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справах та у справах про адміністративні правопорушення, а Адвокатське Об`єднання погоджується надавати Клієнту таку допомогу згідно з умовами цього Договору. При цьому Клієнт погоджується сплачувати надані послуги в порядку, строки та на умовах, визначених цим Договоромю Відповідно до п. 1.2. Обсяг правової допомоги (юридичних послуг) визначається на підставі запиту Клієнта та оформлюється додатковою угодою до даного Договору. ( Том № 1 а.с. 242-244)
Відповідно до п.4.1. Договору, порядок розрахунку Гонорару Адвокатського Обєднання та його розмір визначається сторонами у додаткових угодах до цього Договору.
-Копію Додаткової угоди № 2 до Договору про надання правової допомоги № 25-02/2021 від 06 квітня 2021 року (Том № 1 а.с. 245-246), укладеної між Адвокатським Обєднанням «Ей.Джи.Ей та партнери» в особі Голови Об`єднання, ОСОБА_3 , що діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та ОСОБА_2 . Відповідно до змісту Додаткової угоди, керуючись пунктами 1.2. та 4.1. Договору про надання правової допомоги № 25-02/2021 від 25 лютого 2021 року уклали цю Додаткову угоду про наступне:
1.Ця Угода визначає обсяг правової допомоги та порядок оплати юридичних
послуг за надання такої правової допомоги Клієнту у цивільній справі про визначення місця проживання дітей за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Голосіївська районна у м. Києві державна адміністрація, Подільська районна у м. Києві державна адміністрація, Адвокатське Об`єднання погоджується здійснювати представництво та захист інтересів Клієнта у суді першої інстанції (Придніпровський районний суд м. Черкаси).
2.Вартість послуг Адвокатського Об`єднання розраховується на підставі
витраченого часу на надання правової допомоги на основі погодинної ставки у розмірі 250 євро, що сплачується у національній валюті України за курсом Національного Банку України на день виставлення рахунку, враховуючи ПДВ.
3.Обсяг правової допомоги, погоджений Сторонами, охоплює наступні послуги:
правова допомога щодо збору доказів у справі, підготовка проекту позовної заяви про визначення місця проживання дітей, підготовка інших процесуальних заяв та клопотань у разі необхідності під час розгляду справи у суді першої інстанції (кількість часу 10 год., вартість 2500 євро).
4.Оплата правової допомоги, яка зазначена у п. 3 Угоди, сплачується Клієнтом
протягом 7 робочих днів на підставі виставленого Адвокатським Об`єднанням рахунку.
5.Оплата послуг з представництва інтересів Клієнта у суді першої інстанції
здійснюється не пізніше трьох днів з моменту проголошення судом першої інстанції рішення, вартість якої розраховується на підставі фактично витраченого часу під час здійснення представництва Клієнта безпосередньо у судових засіданнях, виходячи із погодинної ставки, зазначеної у п. 2 Угоди.
В матеріалах справи відсутні відомості про визнання недійсними (повністю або частково) Договору про наданняпро надання правової допомоги № 25-02/2021 від 25 лютого 2021 року та Додаткової угоди № 2 до Договору про надання правової допомоги № 25-02/2021 від 06 квітня 2021 року.
-Копію Ордеру на надання правничої (правової) допомоги Серії АА №
1096124, виданого адвокатським обєднанням «Ей.Джи.Ей та Партнери» адвокату Сібірцевій Олені Сергіївні (Том № 1 а.с. 247).
-Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серії КВ № 000233
(Том № 1 а.с. 248).
-Звіт щодо затраченого часу спеціалістами AGA Partners в період з 15.03.2021
-Копію квитанції (Документ) № 116766417 від 09.11.2022 року на суму
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
У постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року у справі № 750/2055/20 вказано, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Адвокатом Лепіхіною Ольгою Петрівною, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , в запереченні на заяву про ухвалення додаткового рішення зазначено, що позивачем не доведено та документально не підтверджено понесених судових витрат.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
Отже, сторона відповідача ОСОБА_1 скористалася своїм процесуальним правом на звернення до суду із запереченнями щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Таким чином, оцінюючи обґрунтованість заяви ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, заперечення відповідача в контексті положення ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд приходить до висновку, що заявлений ОСОБА_2 розмір витрат на оплату послуг адвоката є необґрунтованою, не співмірною та не відповідає критеріям розумності та справедливості.
На думку суду, заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є завищеним та неспівмірним з складністю справи, виконаними адвокатом роботами та часом, витраченим на виконання таких робіт.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009 року, справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014 року, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до висновку Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду Верховного Суду викладеного у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).
Такі ж висновки щодо застосування норм права викладені Верховним Судом у постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц та від 09 червня 2020 року у справі №466/9758/16-ц.
Чинне процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, однак зобов`язує надати докази щодо надання правової допомоги.
Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 76-78, 81, 83, 84, 87, 89, 228, 235, 263-265 ЦПК України, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову (дослідження обґрунтованості, наявності доказів, що їх підтверджують).
Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, ухвалення законного й обґрунтованого рішення.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).
Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Адвокатом Сібірцевою Оленою Сергіївною в судовому засіданні не надано документальних доказів на підтвердження поштових витрат та витрат на проїзд для представництва інтересів Клієнта у ССД.
Відносно стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового бору, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. ч. 1-3 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 листопада 2022 року по даній справі позовні вимог ОСОБА_2 задоволено частково (на думку суду , задоволено поливана позовних вимог).

При зверненні до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_2 зазначено, що вона просить стягнути судові витрати, зокрема, судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Тому, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає судовий збір в розмірі 454 грн.00 коп. (50 % від суми 908 грн.00коп.).

Також, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 в зустрічній позовній заяві заявлено вимогу про зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкод в спілкуванні з його дочками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд вважає, що під час розгляду справи за дослідженими доказами, встановлені обставини, що ОСОБА_2 було вчинено ряд спроб самовільної зміни місця проживання дітей, також, наявність перешкод з її боку на спілкування батька із дітьми.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та встановлено йому способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Решті позову відмовлено.

А тому, слід зобов`язати ОСОБА_2 не чинити будь-яких перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 у спілкуванні з його малолітньою дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву адвоката Сібірцевої О.С., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 листопада 2022 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Голосіївська районна у м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, Подільська районна у м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Голосіївська районна у м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, Подільська районна у м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення способу участі у вихованні дитини доповнити реченнями наступного змісту:

«Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу у розмірі 87401 грн. 13 коп., судовий збір в розмірі 454 грн.00 коп. Решті відмовити.».

«Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити будь-які перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з його малолітньою дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Додаткове рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення виготовлено 18 січня 203 року.

Головуючий: О. Г. Казидуб