Справа № 490/1877/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Постолатій К.О.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, про визнання права власності у порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду м. Миколаєва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Миколаївської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, у якому просив визнати за ним право власності у порядку спадкування за заповітом на 51/100 частину домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 березня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 вересня 2021 року витребувано копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 листопада 2021 року витребувано інвентаризаційну справу на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 січня 2023 року закрито підготовче провадження у справі.

У судове засідання сторони не з`явилися з невідомих суду причин. Позивач та третя особа просить справу розглядати без їх участі.

Суд дослідивши матеріали справи дійшов всиновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності сторін та третьої особи у справі, які не зявилися.

Дослідивши матеріал справи судом встановлено таке.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка за життя проживала за адресою АДРЕСА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як свідчить матеріали спадкової справи № 32/2019 на випадок своєї смерті все своє майно, яке належало їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, а також все те, на що вона матиме право, вона заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач ОСОБА_1 29 січня 2019 року звернувся до Третьої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Постановою державного нотаріуса Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Жєлезнякової О.В. від 22 серпня 2019 року № 1588/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачем не надано оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок АДРЕСА_3 , який за життя належав ОСОБА_2 .

З матеріалів інвентаризаційної справи та справи № 490/1877/21 слідує таке.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого, виданого виконавчим комітетом Миколаївської міської ради народних депутатів трудящихся ОСОБА_3 є власником домоволодіння по АДРЕСА_2 . Це свідоцтво видано на підставі рішення виконкому від 21 березня 1972 року народження № 269, видано в обмін на договір купівлі-продажу від 29 серпня 1970 року Р № 2286.

Надалі ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_6 отримала у спадок від свої матері 16/100 частини домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва про право власності від 05 липня 1997 року № 63 ОСОБА_7 належить 9/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_2 . Підстава рішення Центральної районної ради народних депутатів.

У матеріалах інвентаризаційної справи наявний висновок Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації без номера, з якого слідує, що частка ОСОБА_3 у праві власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 складає 26/100, ОСОБА_3 16/100.

Рішенням Центральної районної ради народних депутатів від 23 травня 1997 року № 63 за результатами розгляду матеріалів, підготовлених бюро технічної інвентаризації про зміну ідеальних часток у будинковласництві по АДРЕСА_2 , яким встановлено ідеальні частки: ОСОБА_8 55/100; ОСОБА_9 21/100; ОСОБА_3 15/100; ОСОБА_7 9/100. Цим же рішення вирішено видати свідоцтва про право власності.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 03 липня 1997 року № 63 ОСОБА_3 належить на праві власності 15/100 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва про право власності від 03 липня 1997 року № 63 ОСОБА_7 належить на праві власності 9/100 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_2 .

Рішенням Заводського районного суд м.Миколаєва від 20 травня 2020 року встановлено належність Свідоцтва про право власності на 9/100 часток домоволодіння АДРЕСА_3 від 03 липня 1997 року на підставі рішення Центральної районної ради народних депутатів від 23 травня 1997 року № 63, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із наведеного слідує, що ОСОБА_10 на праві власності належить 9/100 та 15/100 частин у праві власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 . Отже частка у праві власності на цей житловий будинок, яка за життя, належала ОСОБА_2 становить 24/100.

Про такий розмір частки ОСОБА_2 (24/100) зазначено і в листі КП «Миколаївське бюро технічної інвентаризації» віл 30 березня 2021 року № 753.

В матеріалах інвентаризаційної справи наявний оригінал свідоцтва про право власності ОСОБА_3 на 26/100 частин у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_2 від 03 квітня 1972 року.

Однак надалі 23 травня 1997 року рішенням Центральної ради народних депутатів виконавчого комітету № 63 здійснено перерахунок ідеальних часток співвласників цього житлового будинку та визначено їх у розмірі: ОСОБА_2 15/100; ОСОБА_11 9/100.

За такого розмір часток співвласників вказаного житлового будинку становить: ОСОБА_8 55/100; ОСОБА_9 21/100; ОСОБА_2 24/100 (55/100+21/100+24/100=1).

Відповідно до частини першої статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 Цивільного кодексу України вказує на те, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1233 ЦК України визначає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із чатсиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

З матеріалів справи слідує, що позивач у справі ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який звернувся із заявою про прийняття спадщини із відповідною заявою до Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області.

Інформації щодо наявності інших спадкоємців, які звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 матеріали спадкової справи не містять. Будь-яка інформація щодо наявності спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку, відсутня.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність їх частково задоволення та визнання за позивачем права власності на 24/100 частин у праві власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 . При цьому суд зазначає, що підстав визнати за позивачем у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 51/100 частин у справі власності суд, виходячи із наявних у матеріалах інвентаризаційної справи № 8041 документів, не вбачає.

Відповідно до приписів статті 141, 142 ЦПК України судовий збір сплачено під час подачі позову до суду.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 79-84, 141, 259-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності у порядку спадкування за заповітом на 24/100 частини у праві власності на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Миколаївського апеляційному суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Шолох