Ухвала

27 квітня 2023року

м. Київ

справа № 369/365/22

провадження № 61-12632св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 , яке підписано представником ОСОБА_3 , про проведення судового засідання з викликом сторін в режимі відеоконференції при розгляді справи за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_2 через підсистему «Електронний Суд» подав касаційну скаргу, підписану представником ОСОБА_3 , в якій просить рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 , залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі № 369/365/22, витребувано справу з суду першої інстанції.

У березні 2023 року матеріали цивільної справи № 369/365/22 надійшли до Верховного Суду.

В касаційній скарзі викладене клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою сервісу «ЕаsуСоn».

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

За змістом частини першої статті 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

У суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі (частина перша статті 402 ЦПК України).

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина тринадцята статті 7 ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень. Оскільки Верховним Судом не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, і така необхідність відсутня, а тому в задоволенні клопотання належить відмовити.

Керуючись статтями 7, 212, 260, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 , яке підписано представником ОСОБА_3 , про проведення судового засідання з викликом сторін в режимі відеоконференції відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук