Справа № 344/6696/23
Провадження № 2/344/1972/23
У Х В А Л А

19 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бородовський С.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Івано-Франківський обласний клінічний кардіологічний центр Івано-Франківської обласної ради» про визнання фактів дискримінації у сфері праці та визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати дії КНП «Івано-Франківський обласний клінічний кардіологічний центр Івано-Франківської обласної ради» дискримінацією Сушириби І.Б. у сфері праці (при зміні істотних умов праці у 2021 році; при оплаті праці у шкідливих і важких умовах; при звільненні з роботи) з порушенням принципу рівності прав і можливостей, рівності усіх перед законом, з порушенням права на працю, права на належні і здорові умови праці, права на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці, права на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, права на рівну оплату за рівноцінну працю без будь-якої дискримінації, права на справедливу і задовільну винагороду, права на повагу до свого особистого життя, права заробляти собі на життя працею, заборони використання примусової праці та усунути дискримінацію шляхом визнання дій КНП «Івано-Франківський обласний клінічний кардіологічний центр Івано-Франківської обласної ради» неправомірними. Визнати факт наявності з 01 серпня 2021 до 31 січня 2023 при встановленому режимі роботи Відділення інфаркту міокарда з блоком інтенсивної терапії як окремого структурного підрозділу КНП «Івано-Франківський обласний клінічний кардіологічний центр Івано-Франківської обласної ради», в лікарів-кардіологів, як окремих працівників, індивідуальних істотних умов праці, зокрема щоденного режиму роботи в одну зміну з двома вихідними днями в суботу та неділю ( з 08:00 до 15:42 з тривалістю зміни 07 год. 42 хв. (7,7 згідно з графіками роботи лікарів) і із стабільною щотижневою тривалістю робочого часу 38,5 год. до № з/п 3 пункту 7 розділу V «Робочий час і його використання» Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників).

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Позивачем в прохальній частині розміщенні позовні вимоги щодо відповідача не відокремлюючи кожну вимогу конкретно.

Процесуальним законодавством встановлено вимоги до змісту позовної заяви, а саме щодо чіткої визначеності змісту позовних вимог.

В прохальній частині розміщено три різні цивільно-правові спори, щодо вирішення та усунення дискримінації відносно позивача в трьох різних самостійних видів цивільно-правових відносин, а саме: 1) Визнання дій КНП «Івано-Франківський обласний клінічний кардіологічний центр Івано-Франківської обласної ради» дискримінацією Сушириби І.Б. у сфері праці при зміні істотних умов праці у 2021 році; 2) Визнання дій КНП «Івано-Франківський обласний клінічний кардіологічний центр Івано-Франківської обласної ради» дискримінацією Сушириби І.Б. у сфері праці при оплаті праці у шкідливих і важких умовах; 3) Визнання дій КНП «Івано-Франківський обласний клінічний кардіологічний центр Івано-Франківської обласної ради» дискримінацією Сушириби І.Б. у сфері праці при звільненні з роботи.

Оскільки за змістом позовної заяви позивач вказує на такі групи фактичних обставин, які мали місце в різні періоди часу і виникли з самостійних спорів позивача з відповідачем, то за змістом процесуального закону слід визначити кожну вимогу як окрему.

Незважаючи на те, що предмет спору один, але матеріально-правові вимоги включають вирішення спору щодо кількох об`єднаних позовних вимог.

Позивачем в прохальній частині об`єднано вказані вимоги але законом передбачено, що за кожен самостійний спір, який виник з самостійних підстав відповідно до Закону України «Про судовий збір» сплачується за ставками визначеними цим законом судовий збір.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Отже виходячи з викладеного позивачем в прохальній частині розміщенні чотири позовні вимоги немайнового характеру.

Також позивачем в прохальній частині позову розміщено вимогу щодо звільнення позивача від сплати судового збору. В обґрунтування цієї позовної вимоги зазначив, що має скрутне матеріальне становище, пов`язане з тим, що за 2022 рік він отримав 2998,19 грн. доходу в підтвердження чого долучив Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суму виплачених доходів та утриманих податків станом на 01.03.2023. Виходячи з чого, розмір судового збору, який він повинен сплатити перевищує 5% розміру його річного доходу за попередній календарний рік, а також просив врахувати, що предметом позову є захист трудових і соціальних прав.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати - встановлюються законом.

Підстави для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати визначені ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Позивач в позові зазначив, що згідно з п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Однак, з 1 вересня 2015 року ця категорія пільговиків звужена. Так, за п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, починаючи з 1 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, у даному випадку єдиною підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування майнового стану сторін.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 11.03.2020 року у справі №585/2357/19 дійшов висновку, що при вирішенні питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Відстрочення сплати судового збору є правом суду, відповідно особа, яка заявляє відповідне клопотання має надати суду докази, що свідчать про її майновий стан.

Однак позивачем не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність достатніх підстав для відстрочення сплати судового збору та зменшення його розміру.

Позивач не довів належними та допустимими доказами свою неможливість (відсутність коштів) щодо сплати судового збору в повному розмірі.

Враховуючи наведене, суд не знаходить підстав для відстрочення сплати судового збору та зменшення його розміру, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України ,,Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня - 2684 гривня.

Відтак, враховуючи ставки судового збору визначені Законом України «Про судовий збір», сума судового збору за кожну вимогу немайнового характеру становить 1073,60 грн., які необхідно сплатити позивачу.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів ГУК у м.Ів.-Фр./ТГ м.Ів.-Фр./ 22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37951998; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0009612; Код класифікації доходів бюджету 22030101; Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області (назва суду, де розглядається справа).

У відповідності до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних у мотивувальній частині ухвали недоліків, шляхом надання суду документів про підтвердження сплати судового збору за кожну вимогу майнового характеру та кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Івано-Франківський обласний клінічний кардіологічний центр Івано-Франківської обласної ради» про визнання фактів дискримінації у сфері праці та визнання дій протиправними - залишити без руху, надавши позивачці строк 10 днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Копію ухвали направити для відома та виконання позивачу.

Ухвала не оскаржується.

Суддя С.О. Бородовський