№ 2-н/183/1888/23

У Х В А Л А
10 листопада 2023 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області
13 жовтня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» звернулось до суду із заявою про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2019 року по 30.09.2023 рік в розмірі 27 777 грн. 44 коп., а також 3% річних в розмірі 112 грн. 72 коп., інфляційні витрати в розмірі 73 грн. 02 коп.
Суд, розглянувши заяву, вважає, що заявнику слід відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.
Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Так, у відповідності до вимог ст. 27 ЦПК України, яка визначає підсудність справ за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Згідно довідки на запит суду від 17.10.2023 року, виконавчий комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області 07.11.2023 року надав відповідь про те, що боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Однак, з вищезазначеної заяви та викладу обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а також з поданих документів, вбачається, що заборгованість за спожиту електричну енергію ОСОБА_1 в розмірі 27 777 грн. 44 коп. виникла за період з 01.01.2019 року по 30.09.2023 рік, тобто за період, що перевищує загальний строк позовної давності.
Таким чином судом є встановленим, що заявник просить суд стягнути з боржника заборгованість, яка виникла понад три роки до дати звернення до суду з даною заявою, з чого вбачається пропуск позовної давності.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.
Таким чином, з урахуванням зазначеного та зважаючи, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою, вважаю за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу.
Також, слід зазначити, що згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165, 166, 260 ЦПК України,-
п о с т а н о в и в:
відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.
Роз`яснити заявнику його право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Повна ухвала суду складена 10 листопада 2023 року.
Суддя Д. І. Городецький