Справа № 344/264/17
Провадження № 2/344/93/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Антоняка Т.М.,

секретарів: Максимів Н.С., Мрічко Н.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

представника відповідача ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, об`єднаної в одне провадження зі справою за позовом ОСОБА_3 до територіальної громади міста в особі Івано-Франківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

03.08.2015 позивач ОСОБА_3 звернувся з позовом до територіальної громади міста в особі Івано-Франківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, у якому покликався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мама - ОСОБА_6 . У 2007 році мама, після смерті свого чоловіка ОСОБА_7 , успадкувала належну йому земельну ділянку, отримавши 23.04.2007 року у Першій Івано-Франківській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0626 га для садового використання в садовому товаристві «Керамік», що знаходиться на території Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради за реєстровим номером 2-727. 19 січня 2010 року мамою був складений заповіт, яким було визначено порядок розпорядження після її смерті належним їй майном, у тому числі і садовим будинком та земельною ділянкою площею 0,0626 га для садового використання у садовому товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться на території Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради. Згідно заповіту та волі покійної йому та його брату ОСОБА_8 в рівних долях переходило право на дану земельну ділянку. ІНФОРМАЦІЯ_3 номер його брат ОСОБА_8 . Спадкоємців першої черги у померлого не було. Після смерті мами та брата він у визначений законом строк звернувся в Першу Івано-Франківську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини по заповіту після смерті мами та по закону після смерті свого брата та надав документи, які підтверджують його право на спадщину, у зв`язку з чим були відкриті спадкові справи № 795/2014 та 796/2014. Постановою державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори від 23.04.2015 року йому відмовлено у задоволені заяви на видачу свідоцтва про право на спадщину по заповіту та закону (після смерті свого брата) на земельну ділянку площею 0,0626 га для садового використання в садовому товаристві «Керамік-1», що знаходиться на території Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради за реєстровим номером 2-727 з тих причин, що покійною мамою дане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0626 га не було зареєстроване у відповідних органах в передбаченому законом порядку, не отриманий державний акт на дану земельну ділянку та запропоновано звернутися до суду.

Відтак, позивач просить визнати за ним право власності у порядку спадкування за заповітом на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0626 га для садового використання в садівничому товаристві «Керамік» на території Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради кадастровий номер земельної ділянки :25:004:0459, яка належала померлій ОСОБА_6 та право власності в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_8 на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0626 га для садового використання в садівничому товаристві «Керамік» па території Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради кадастровий номер земельної ділянки :25:004:0459.

06.01.2017 до суду з позовом звернувся ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, у якому покликався на те, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті його дядька ОСОБА_8 , що підтверджується заповітом, посвідченим 02.08.2014 року заступником головного лікаря з медичної частини Івано-Франківської міської клінічної лікарні № 1 ОСОБА_9 по реєстру № 29. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 07 жовтня 2015 року по справі № 344/11096/15-ц, що набуло законної сили 26.10.2015 року, було встановлено факт належності йому заповіту, посвідченого 02.08.2014 року заступником головного лікаря з медичної частини Івано-Франківської міської клінічної лікарні № 1 Кобиляк Ярославом Васильовичем по реєстру № 29. ІНФОРМАЦІЯ_4 його дядько ОСОБА_8 помер, що підтверджується повторним Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції 18.11.2015 року, про що зроблено запис за № 1191. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 29 березня 2016 року по справі № 344/17752/15-ц, що набуло законної сили 31.05.2016 року, йому визначено додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_8 . У встановлений тридцятиденний строк після набуття чинності рішенням суду, відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 29 березня 2016 року, він звернувся до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини - на земельну ділянку в садовому товаристві "Керамік", що знаходиться на території Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради. Державним нотаріусом Першої Івано-Франківською державної нотаріальної контори Федина А.М. була заведена спадкова справа після смерті його дядька ОСОБА_8 , здійснювались підготовчі дії для видачі Свідоцтва про право на спадщину. 19 грудня 2016 року постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на вказану вище земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю належного правовстановлюючого документа власності на майно. Дана земельна ділянка належить матері дядька - ОСОБА_6 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Івано-Франківською державної нотаріальної контори Федина А.М. 23.04.2007 року, за реєстровим № 2-727, яка заповіла дану земельну ділянку в рівних долях ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 , яку останній не встиг прийняти в зв`язку зі смертю. Йому рекомендовано звернутися до Івано-Франківського міського суду для визнання права власності на спадкове майно. Однак йому відомо що в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківській області розглядається справа за № 344/11103/15-ц про визнання права власності в порядку спадкування по вищевказаній земельній ділянці.

Позовними вимогами ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на нерухоме майно у порядку спадкування - на 1/2 частини земельної ділянки в садовому товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за кадастровим номером :25:004:0459, що знаходиться на території Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради, для садового використання площею 0,0626 га.

Відповідно до ухвали суду від 14 березня 2017 року справу № 344/264/17 (провадження № 2/344/1532/17) за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування та справу № 344/11103/15-ц (провадження № 2/344/154/17) за позовом ОСОБА_3 до територіальної громади міста в особі Івано-Франківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, об`єднано в одне провадження.

Ухвалою суду від 14 березня 2017 року до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування залучено як співвідповідача - ОСОБА_3 .

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 жовтня 2017 року провадження у даній справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 344/9287/17, провадження № 2/344/3192/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним.

Згідно ухвали суду від 19 квітня 2023 року провадження у справі поновлено.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Щодо позову ОСОБА_3 заперечували. У подальшому не прибули у судове засідання.

Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні просив задовольнити заявлений ним позов та відмовити у позові ОСОБА_1 . У подальшому подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Представник Івано-Франківської міської ради подала клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача. Покладається на розсуд суду при винесенні рішення за умови доведення обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено матеріалами справи, ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, від 18.10.2006 року Серія НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , підтверджується копією свідоцтва про смерть, від 25.07.2014 року, Серія НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно, 18.11.2015 року Серія НОМЕР_4 .

ОСОБА_7 , відповідно до державного акту серії ІФ № 38, належала на праві приватної власності земельна ділянка, площею 0,0626 га, розташована на території Крихівецької сільської ради народних депутатів Івано-Франківського міськвиконкому, для садового використання.

ОСОБА_6 , на випадок своєї смерті, залишила заповіт, складений 19.01.2010 року, яким було визначено порядок розпорядження після її смерті належним їй майном, у тому числі і садовим будинком та земельною ділянкою площею 0,0626 га для садового використання у садовому товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться на території Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_8 в рівних долях заповіла право на дану земельну ділянку.

Із витягу про реєстрацію в спадковому майні від 24.10.2014 року вбачається, що 24.10.2014 року у Першій Івано-Франківській Державній нотаріальній конторі зареєстрована спадкова справа за № 56692928, номер у нотаріуса 796/2014, після смерті ОСОБА_8 .

Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2015 року встановлено факт належності Заповіту від 02 серпня 2014 року, складеного ОСОБА_8 , посвідченого заступником головного лікаря з медичної частини Івано-Фракнівської міської клінічної лікарні № 1 Кобиляк Ярославом Васильовичем, на ім`я ОСОБА_8 , громадянину ОСОБА_1 .

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.03.2016 року яке набрало законної сили, ОСОБА_1 було визначено додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом.

19 грудня 2016 року Постановою державного нотаріуса Першої Івано-Франківською державної нотаріальної контори Федини А.М. ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю належного правовстановлюючого документа власності на майно. Зазначено, що дана земельна ділянка належить його матері ОСОБА_6 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Івано-Франківською державної нотаріальної контори Федина А.М. 23.04.2007 року за реєстровим № 2-727, яка заповіла дану земельну ділянку в рівних долях ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яку останній не встиг прийняти в зв`язку зі смертю. Заявнику рекомендовано звернутися до Івано-Франківського міського суду для визнання права власності на спадкове майно.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2021 року у справі задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним. Визнано недійсним заповіт ОСОБА_8 від 02 серпня 2014 року, посвідчений заступником головного лікаря з медичної частини Івано-Франківської міської клінічної лікарні № 1 Кобиляк Ярославом Васильовичем зареєстрований за № 29.

Вищезазначене рішення залишене в силі постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2023 року.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

За правиламист. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2021 року, яке залишене в силі постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2023 року та набрало законної сили, заповіт ОСОБА_8 від 02 серпня 2014 року, посвідчений заступником головного лікаря з медичної частини Івано-Франківської міської клінічної лікарні № 1 Кобиляк Ярославом Васильовичем зареєстрований за № 29, визнано недійсним.

Судами, під час розгляду справи, було встановлено, що заповіт складений ОСОБА_8 02.08.2014 року на ім`я ОСОБА_10 , посвідчений заступником головного лікаря з медичної частини Кобиляк Я.В. слід визнати недійсним, оскільки висновком судово-психіатричної експертизи № 23/2019 від 26.07.2019 року та дослідженими письмовими доказами підтверджено недієздатність учасника правочину ОСОБА_8 та його внутрішній, психічний стан саме в момент вчинення правочину - складання заповіту.

Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до територіальної громади міста в особі Івано-Франківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, суд вважає підставними, з огляду на що слід визнати за ОСОБА_3 право власності у порядку спадкування за заповітом на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0626 га для садового використання в садівничому товаристві «Керамік» на території Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради, кадастровий номер земельної ділянки :25:004:0459, яка належала померлій ОСОБА_6 та право власності в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_8 на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0626 га для садового використання в садівничому товаристві «Керамік» па території Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради кадастровий номер земельної ділянки :25:004:0459.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 246, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Позов ОСОБА_3 до територіальної громади міста в особі Івано-Франківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності у порядку спадкування за заповітом на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0626 га для садового використання в садівничому товаристві «Керамік» на території Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради, кадастровий номер земельної ділянки :25:004:0459, яка належала померлій ОСОБА_6 та право власності в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_8 на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0626 га для садового використання в садівничому товаристві «Керамік» па території Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради кадастровий номер земельної ділянки :25:004:0459.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 14.11.2023 року.