ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/1493/22 Номер провадження 22-ц/814/2875/23Головуючий у 1-й інстанції Киричок С.А. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Абрамова П.С., Триголова В.М.,

при секретарі Сальній Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 грудня 2022 року (повний текст рішення складено 05 січня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» про розірвання договору оренди,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» (далі - ТОВ «Агро-Край») про розірвання договору оренди.

В обґрунтування позову зазначено, що 09 вересня 2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Стандарт-Агро» було укладено договір оренди землі №б/н, об`єктом якого є земельна ділянка 2,8939 га, що знаходиться на території Рашівської сільської ради та була власністю орендодавця.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, а спадкоємцем вищевказаної земельної ділянки стала ОСОБА_1 .

У подальшому між позивачем та ТОВ «Агро-Край» було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 09 вересня 2015 року, якою було змінено орендаря з ТОВ «Стандарт-Агро» на ТОВ «Агро-Край».

У порушення умов договору про оренду землі, відповідач не сплатив орендну плату за 2021 рік, чим грубо та систематично порушує умови домовленостей сторін.

У зв`язку з вищевказаним, позивач прохала суд: розірвати договір оренди землі №б/н від 09 вересня 2015 року (з додатковою угодою до договору оренди землі №б/н від 09 вересня 2015 року), укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро-Край»; стягнути з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати орендної плати згідно з договором оренди землі №б/н від 09 вересня 2015 року (з додатковою угодою до договору оренди землі №б/н від 09 вересня 2015 року) за 2021 рік та до моменту розірвання договору; стягнути сплачений судовий збір.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Агро-Край» про розірвання договору оренди задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати орендної плати згідно з договором оренди землі №б/н від 09 вересня 2015 року (з додатковою угодою до договору оренди землі №б/н від 09 вересня 2015 року) за 2021 рік на дату винесення рішення в сумі 11575,75 грн.

Стягнуто з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 суму понесених нею судових витрат в сумі 992,40 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 грудня 2022 року не погодилося ТОВ «Агро-Край» та оскаржило його в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційну скаргу.

У поданій апеляційній скарзі відповідач прохає суд скасувати рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 грудня 2022 року та ухвалити нове, яким у позові відмовити.

Позиції учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що до ухвалення судом першої інстанції рішення по суті розгляду справи, відповідач оплатив ОСОБА_1 заборгованість з оренди належної їй земельної ділянки за 2021 рік, однак, у зв`язку з навантаженням, не зміг подати докази вказаного до місцевого суду.

Також відповідач зазначає, що стягнення заборгованості по орендній платі було здійснено судом першої інстанції за відсутності поданих доказів позивача про наявність такої заборгованості, оскільки ОСОБА_1 до позовної заяви не долучила жодних доказів про наявність боргу.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

Сторони справи, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання, до суду апеляційної інстанції на розгляд справи не з`явилися.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09 вересня 2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Стандарт-Агро» було укладено договір оренди землі №б/н. Об`єктом оренди є земельна ділянка площею 2,8939 га, що знаходиться на території Рашівської сільської ради (а.с. 11-14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (а.с. 15). Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 квітня 2021 року спадкоємцем вищевказаної земельної ділянки є ОСОБА_1 (а.с. 16).

У подальшому між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро-Край» було укладено додаткову угоду, якою було змінено орендаря на ТОВ «Агро-Край» (а.с. 17).

Згідно пункту 11 договору орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року на рахунок орендодавця або сплачується в іншій формі (а.с. 11).

Згідно довідки-розрахунку по орендній платі за землю, станом на 01 вересня 2022 року заборгованість ТОВ «Агро-Край» перед ОСОБА_1 становить 11575,75 грн (а.с. 33).

Позиція апеляційного суду

Щодо поданих до суду апеляційної інстанції платіжних доручень

З матеріалів справи вбачається, що до апеляційної скарги відповідачем додано платіжні доручення №34484634 на суму 5074,30 грн та №34484621 на суму 18077,19 грн від 14 листопада 2022 року.

Положеннями статті 83 ЦПК України передбачено, що відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Частиною першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно принципу змагальності сторін, що закріплений статтями 2, 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя статті 12 ЦПК України).

Колегія суддів звертає увагу, що подані докази існували у відповідача на час розгляду справи місцевим судом (платіжні доручення від 14 листопада 2022 року), однак останнім до суду подані не були (рішення по суті спору ухвалено 27 грудня 2022 року).

Водночас, вказівка товариства про завантаженість його працівників та неможливість вчинення процесуальних дій у встановлені процесуальним законодавством строки щодо подання доказів не може братися судом до уваги, оскільки вказане стосується виключно організаційно-розпорядчих функцій самої юридичної особи та залежить виключно від її волевиявлення.

Оскільки платіжні доручення №34484634 на суму 5074,30 грн та №34484621 на суму 18077,19 грн від 14 листопада 2022 року подано відповідачем разом з апеляційною скаргою (а.с. 59-60), та не було подано до суду першої інстанції, відтак, з урахуванням положень статті 367 ЦПК України, не беруться до уваги колегією суддів, так як жодних доказів поважності їх неподання до місцевого суду з причин, що об`єктивно не залежали від волі товариства, в матеріалах справи не міститься, а особою, що подала апеляційну скаргу не зазначено.

Щодо стягнення орендної плати

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За нормами статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право, у тому числі, вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Орендодавець зобов`язаний, зокрема, передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди, орендар - своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Виходячи з вищенаведеного, саме на орендаря покладається обов`язок щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати за земельну ділянку, а орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (статті 12, 81, 89 ЦПК України).

Як вбачається з договору оренди землі №б/н від 09 вересня 2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Стандарт-Агро», сторонами договору у пункті 11 визначено, що орендна плата вноситься у такі строки - до 31 грудня поточного року. Орендна плата вноситься на рахунок орендодавця або сплачується в іншій форм, погодженій сторонами (а.с. 11-12).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 30 серпня 2022 року було задоволено клопотання позивача та витребувало у ТОВ «Агро-Край» довідку про розмір заборгованості по сплаті орендних платежів за договором оренди землі №б/н від 09 вересня 2015 року (з додатковою угодою), укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро-Край» (а.с. 22).

У відзиві на позовну заяву відповідач визнав факт наявності заборгованості з виплати орендної плати за 2021 рік та надав суду довідку про те, що станом на 01 вересня 2022 року заборгованість «Агро-Край» перед ОСОБА_1 по орендній платі за 2021 рік становить 11575,75 грн (а.с. 27-33).

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (частина перша статті 82 ЦПК України).

Оскільки факт заборгованості за договором оренди землі за 2021 рік не заперечується відповідачем, а навпаки ним підтверджується, то колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого суду про наявність підстав для стягнення вказаної суми заборгованості на користь позивача, як орендодавця.

Колегія суддів вкотре наголошує, що згідно принципу змагальності сторін кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відтак, оскільки факт заборгованості по орендній платі за 2021 рік було визнано відповідачем та останнім до суду, у передбаченому цивільним процесуальним законодавством порядку, не було подано доказів на підтвердження відсутності/сплати такої заборгованості, то колегія суддів не вбачає підстав для скасування законного та мотивованого рішення суду першої інстанції.

Щодо інших доводів апеляційної скарги

Посилання особи, яка подала апеляційну скаргу на недотримання судом першої інстанції вимог статті 175 ЦПК України щодо відповідності позовної заяви вимогам закону не заслуговують на увагу, оскільки апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, а не дії суду на стадії відкриття провадження по справі.

Крім того, порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення першої інстанції та ухвалення нового рішення передбачені частиною третьою статті 376 ЦПК України.

Також колегія суддів зауважує, що в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання договору оренди рішення суду не оскаржується, а відтак, в силу статті 367 ЦПК України, судом апеляційної інстанції не переглядається.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідив надані сторонами докази, із дотриманням норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального права і ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Отже, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 грудня 2022 року -без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат та відсутні підстави для розподілу судових витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» - залишити без задоволення.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 липня 2023 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді П.С. Абрамов

В.М. Триголов