Провадження №: 2-о/755/363/23
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

"21" липня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся заявник ОСОБА_1 із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна.

Згідно з ч. 1 ст. 295 ЦПК України, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.

Як убачається з інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи №95599359 від 30 червня 2023 року, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, згідно довідки №1683 від 18 липня 2023 року, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Клінічна лікарня «Психіатрія», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на стаціонарному лікуванні в КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» у №14 відділені з травня 2022 року по теперішній час.

Отже, місцезнаходження закладу психіатричної допомоги, в якому перебуває на лікуванні ОСОБА_2 , щодо якого подана заява про визнання фізичної особи недієздатною, не відноситься до адміністративної території Дніпровського району міста Києва.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом(стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги відомості про місцезнаходження закладу психіатричної допомоги, в якому перебуває на лікуванні ОСОБА_2 , приходить до висновку про передачу вказаної цивільної справи за підсудністю на розгляд до Подільського районного суду міста Києва.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 31, 316, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу № 755/10490/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна - передати за підсудністю на розгляд до Подільського районного суду міста Києва (04071, м.Київ, вул. Хорива, 21).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцять днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

С у д д я