Справа № 212/5366/23
У Х В А Л А

27 липня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Борис О.Н., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник адвокат Мотрук Р.В., до Всеукраїнської громадської організації «Кінологічна Спілка України», Жовтневого районного осередку м. Кривого Рогу Всеукраїнської громадської організації Кінологічна спілка України «Саксагань» про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

встановив:

В липні 2023 року заявник ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник адвокат Мотрук Р.В., звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою до Всеукраїнської громадської організації «Кінологічна Спілка України», Жовтневого районного осередку м. Кривого Рогу Всеукраїнської громадської організації Кінологічна спілка України «Саксагань» про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

В обґрунтування заяви зазначив, що ОСОБА_1 з 1991 року є постійним членом Всеукраїнської громадської організації «Кінологічна спілка України» (далі - ВГО «КСУ»), та членом Жовтневого районного осередку м. Кривий Piг «Саксагань» громадської організації Кінологічна спілка України (далі - ЖРО м. Кривий Ріг КСУ «Саксагань»). Також ОСОБА_1 був обраний до складу Президії КСУ та Комісії з монопорідних клубів КСУ, Конфліктно-правової комісії КСУ. Згідно до розділу 5 статуту ЖРО м. Кривий Ріг КСУ «Саксагань» члени ВГО «КСУ» автоматично є членами ЖРО м. Кривий Ріг КСУ «Саксагань». Припинення членства у КСУ тягне за собою одночасне автоматичне виключення відповідної особи зі складу органів управління КСУ або місцевого осередку, куди її було обрано та призначено (п.п. 5.8 статуту ЖРО м. Кривий Ріг КСУ «Саксагань»). 15.06.2023 року Президентською Радою ВГО «КСУ» було прийнято рішення про призупинення участі ОСОБА_1 у засіданнях Президії КСУ як члена Президії та у засіданнях Конфліктно-правової комісії КСУ (далі - Комісія КСУ) як члена Комісії КСУ. На засіданні Президентської ради від 15.06.2023 року заявник не був присутній та не був повідомлений про таке засідання, також вказане питання в порядку денному було відсутнє. Вказане рішення позбавляє ОСОБА_1 права голосу в ВГО «КСУ» та обмежує його законні права та інтереси. 11.06.2023 року відбулось засідання Конфліктно-правової комісії ВГО, за результатами якого було прийнято рішення про позбавлення ОСОБА_1 членства в ВГО «КСУ» яке тягне за собою позбавлення членства в ЖРО м. Кривий Ріг КСУ «Саксагань».

На підставі викладеного, просив суд зупинити дію рішення Президентської ради ВГО «КСУ» від 15.06.2023 року щодо призупинення його участі у засіданнях Президії КСУ як члена Президії та у засіданнях Конфліктно-правової комісії КСУ як члена комісії КСУ, заборонити ВГО «КСУ» приймати рішення про позбавлення його членства в ВГО «КСУ» до розгляду позовної заяви по суті та заборонити ЖРО м. Кривий Ріг КСУ «Саксагань» приймати рішення про позбавлення його членства в ЖРО м. Кривий Ріг КСУ «Саксагань» до розгляду позовної заяви по суті.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Борис О.Н. 26.07.2023 року.

Суд, дослідивши матеріали заяви та надані докази, приходить до наступного.

Право на доступ до правосуддя є одним з основоположних прав людини. Воно передбачене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною.

Доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ст. 152 ЦПК заява про забезпечення позову до подання позову подається за правилами підсудності встановленими ЦПК України.

Системний аналіз наведеного свідчить про те, що право особи на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Отже, розгляд заяви та вжиття заходів забезпечення позову здійснюються виключно судом, компетентним розглядати спір по суті.

При цьому першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є оцінка дотримання процесуального порядку звернення із заявою про забезпечення позову до суду.

У статті 124 Конституції України закріплено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

За статтею 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована в установленому законом порядку.

За приписами ст. 81 ЦК України юридична особа може бути створена шляхом об`єднання осіб та (або) майна. Юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу.

Юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч. 1 ст. 92 ЦК України).

Правові та організаційні засади реалізації права на свободу об`єднання, порядок утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань визначається Законом України «Про громадські об`єднання» № 4572-VI від 23.02.2012 року (далі Закон № 4572-VI).

За змістом ст. 1 Закону № 4572-VI громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи.

Статут громадського об`єднання - це установчий документ, що використовується для створення та провадження діяльності, містить правила, що регулюють права та обов`язки членів, визначає порядок управління та здійснення діяльності громадського об`єднання.

Так, справи у спорах, які виникають між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані, зокрема, із діяльністю такої юридичної особи, підлягають розгляду господарськими судами.

Судом встановлено, що згідно Статуту Всеукраїнської громадської організації «Кінологічна Спілка України» від 02.06.1990 року зі змінами, затвердженими XI звітно-виборним з`їздом 28.03.2015 року ВГО «КСУ», Всеукраїнська громадська організація «Кінологічна Спілка України» є добровільним громадським об`єднанням, яке на основі інтересів об`єднює власників і любителів чистопородних собак для спільної реалізації мети та завдань, передбачених цим Статутом (п. 1.1). КСУ створена і діє на основі принципів добровільності, самоврядності, вільного вибору території діяльності, рівності перед законом, відсутності майнового інтересу, прозорості, відкритості і публічності (п. 1.6). КСУ набула права і обов`язки юридичної особи в установленому законом порядку (п. 1.8).

Президія КСУ є центральним керівним органом КСУ (п. 4.1.1.) та керує діяльністю КСУ у період між з`їздами та засіданнями Президентської Ради КСУ (4.6.1.) Конфліктно-правова комісія є однією із постійно діючих комісій, створених у КСУ (п. 4.9.1.) Розділом V Статуту регламентовано набуття та припинення членства КСУ, права та обов`язки членів КСУ.

Також, відповідно до Статуту Жовтневого районного осередку м. Кривий Ріг ВГО «КСУ «Саксагань», прийнятого Рішенням загальних зборів власників породних собак територіального відділення собаківництва КСУ Жовтневого району м. Кривого Рогу 13.09.1997 року (в новій редакції), Жовтневий районний осередок м. Кривий Ріг ВГО «КСУ «Саксагань» є структурним відокремленим підрозділом зі статусом юридичної особи неприбуткової організації ВГО «КСУ», який веде облік членів КСУ, які об`єдналися на основі спільності інтересів громадян України власників чистопородних собак для спільної реалізації мети та завдань, передбачених статутом КСУ та цим Статутом (п. 1.1.). Розділом V Статуту регламентовано набуття та припинення членства КСУ, права та обов`язки членів КСУ.

Рішенням Президентської Ради ВГО «КСУ» від 15.06.2023 року призупинено участь ОСОБА_1 у засіданнях Президії КСУ як члена Президії та у засіданнях Конфліктно-правової комісії КСУ як члена Комісії КСУ. Підставою слугують дії заявника, що суперечать, зокрема, п. 5.7 Статуту КСУ.

Заявник звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії вищевказаного рішення Президентської ради ВГО «КСУ» від 15.06.2023 року та заборони ВГО «КСУ» та ЖРО м. Кривий Ріг КСУ приймати рішення про позбавлення його членства у вказаних організаціях.

Також, з тексту заяви про забезпечення позову вбачається, що заявник з метою поновлення своїх законних прав та інтересів має намір звернутися до Жовтневого районного суду міста Кривого Дніпропетровської області з позовною заявою про визнання незаконним та скасування вищезазначеного рішення.

Суд зазначає, що заявник, будучи членом громадської організації та наділений специфічним правовим статусом, реалізує своє право обирати та бути обраним, брати участь в управлінні та здійснювати інші правомочності, встановлені законом і статутними документами.

Однак, враховуючи наявність рішення Президентської ради ВГО «КСУ» від 15.06.2023 року про призупинення участі ОСОБА_1 у засіданнях Президії КСУ як члена Президії та у засіданнях Конфліктно-правової комісії КСУ як члена комісії КСУ, незгоду заявника із вказаним, яка виражається у вимозі щодо зупинення дії такого рішення та забороні на його підставі приймати інші рішення до розгляду судом спору по суті, наміру в подальшому звернутися до суду з позовом з метою захисту своїх прав та інтересів, а також те, що підставою для прийняття вищезазначеного рішення є положення Статуту ВГО «КСУ», суд приходить до висновку про фактичну наявність між юридичною особою та її учасником (членом) спору, пов`язаного з діяльністю та управлінням цією юридичною особою, а тому подана ОСОБА_1 заява та в подальшому такий спір має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Отже, враховуючи викладене, оскільки спірні правовідносини, що виникли між сторонами, відносяться до юрисдикції господарських судів, а заява про забезпечення позову до подання позовної заяви подана до неналежного суду, тому слід відмовити у прийнятті такої заяви до розгляду, матеріали заяви повернути заявнику.

При цьому, суд вважає за необхідно роз`яснити заявнику його право на судовий захист шляхом звернення із вказаною заявою до господарського суду.

Керуючись ст. ст.149-153, 259-261 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Відмовити у прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник адвокат Мотрук Р.В., до Всеукраїнської громадської організації «Кінологічна Спілка України», Жовтневого районного осередку м. Кривого Рогу Всеукраїнської громадської організації Кінологічна спілка України «Саксагань» про забезпечення позову до подачі позовної заяви, матеріали заяви повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана 27 липня 2023 року.

Суддя О. Н. Борис