РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/20334/21

Провадження № 22-ц/4815/715/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Мороз А.В.

учасники справи

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , товариство з обмеженою відповідальністю «Кордіал», ОСОБА_3 ,

треті особи: Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ у Волинській області, Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ в Харківській області,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 березня 2022 року, ухвалене в складі судді Тимощука О.Я., дата складання повного тексту рішення не вказана, у справі № 569/20334/21

в с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , ТОВ «Кордіал», ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним, застосування наслідків недійсності правочину та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позов мотивовано тим, що 07 квітня 2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Кордіал» було укладено договір купівлі-продажу № РН-0000364, за умовами якого вона придбала у власність транспортний засіб марки «Renault Kangoо», колір білий, 2015 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , номер з іноземною реєстрацією НОМЕР_2 (після розмитнення автомобілю був присвоєний транзитний номер НОМЕР_3 ).

ОСОБА_1 автомобіль надала у користування своєму сину - ОСОБА_4 , який ним був залишений у липні 2019 року на стоянці на території складських приміщень по АДРЕСА_1 .

Наприкінці серпня 2019 року позивач дізналася, що автомобіль зник зі стоянки, а у вересні даний транспортний засіб відчужено ТОВ «Кордіал» на користь ОСОБА_2 .

На момент придбання спірного транспортного засобу ОСОБА_1 не доручала іншим особам відчужувати його, будь-яких договорів купівлі-продажу чи комісії не укладала. Вважає, що спірний автомобіль вибув із власності поза її волею та внаслідок вчинення щодо неї злочину. За заявою ОСОБА_4 органом досудового розслідування було відкрито кримінальне провадження за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом, де її визнано потерпілою.

Просила суд про задоволення позову.

Рішенням Рівненського міського суду від 16 березня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу № РН-0001079 від 05 вересня 2019 року, укладений між ТОВ «Кордіал» та ОСОБА_2 .

Застосовано наслідки недійсності договору купівлі-продажу № РН-0001079 від 05 вересня 2019 року, укладеного між ТОВ «Кордіал» та ОСОБА_2 .

Скасовано реєстрацію транспортного засобу марки Renault Kangoо, колір білий 2015 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , здійснену Територіальним сервісним центром № 0741 (на правах відділу, с. Струмівка) Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру у Волинській області за ОСОБА_2 на підставі договору № РН-0001079 від 05 вересня 2019 .

Скасовано перереєстрацію засобу марки Renault Kangoо, колір білий, 2015 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , здійснену Територіальним сервісним центром № 6349 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру в Харківській області за новим власником - ОСОБА_3 на підставі договору № 5722/19/002741 від 10 жовтня 2019 року.

Витребувано з володіння ОСОБА_3 та передано ОСОБА_1 автомобіль марки «Renault Kangoо», колір білий, 2015 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_3 , д.н.з. НОМЕР_4 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також вважаючи, що рішення прийнято без повного та всебічного з`ясування обставин справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, просить суд оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд розглянув справ у відсутності ТОВ "Кордіал" якого належним чином не повідомлено про час і місце розгляду справи. Зазначає що для встановлення обставин справи суд мав би визнати явку відповідача обов`язковою для надання представником особистих пояснень з приводу спірних відносин, що відповідає нормам ст.ст. 43, 128, 223 ЦПК України.

Оскільки належних і переконливих доказів про вибуття спірного майна поза волею позивача надано не було, тому посилання суду на ці правовідносини при їх вирішенні є помилковими.

Не погоджується і з висновками суду про те, що позивача визнано потерпілою у кримінальному провадженні за фактом незаконного заволодіння автомобілем, оскільки вона із заявою про заволодіння її транспортним засобом до правоохоронних органів не зверталась. Вважає, що доводи ОСОБА_1 про незаконне заволодіння її автомобілем не підтвердилися, а додані до позову документи жодним чином не вказують про підстави розпорядження спірним автомобілем ТОВ "Кордіал".

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує, що рішення суду прийняте у відповідності до ст. 263 ЦПК України, є законним та обґрунтованим, а доводи викладені у апеляційній скарзі такими, що не заслуговують на увагу.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 березня 2022 року скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Кордіал», ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 квітня 2023 року постанову Рівненського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

До початку судового засідання відповідач ОСОБА_3 подав заяву про відкладення судового засідання на іншу дату, оскільки він немає можливості підключитися до відео конференції. Заслухавши думку інших учасників справи, перевіривши доводи поданої заяви, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_3 та визнання його неявки неповажною, оскільки будь-яких клопотань про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції відповідно до вимог ст.212 ЦПК України він не заявляв.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду таким вимогам відповідає.

Встановлено, що ОСОБА_1 придбала у власність транспортний засіб вантажний автомобіль марки «Renault Kangoо», кузов (шасі) № НОМЕР_1 , 2015 року випуску, транзитний номер НОМЕР_3 , що підтверджується договором купівлі-продажу № РН-0000364 від 07 квітня 2019 року та актом прийому-передачі транспортних засобів від 07 квітня 2019 року.

Договір укладений у м. Луцьк між сторонами: продавцем ТОВ «Кордіал» в особі директора Жигар М. О. та покупцем ОСОБА_1 . В графі «продавець» зазначені наступні реквізити: прізвище та ініціали директора ТзОВ «Кордіал» ОСОБА_5 , назву товариства, ЄДРПОУ, МФО, ІПН, адреса товариства, а також наявні підпис ОСОБА_5 та відбиток печатки ТОВ «Кордіал». В графі «покупець» зазначені наступні реквізити: прізвище, ім`я та по батькові, ІПН, паспортні дані, адреса, а також наявний підпис ОСОБА_1 .

Факт користування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується сертифікатом відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу виданого ТОВ «Рівнестандарт» № UA.0 від 08 квітня 2019 року разом із додатком до сертифіката - Переліком доказів стосовно відповідності КТЗ вимогам щодо індивідуального затвердження, а також інформацією із центру обслуговування транспортних засобів а саме Актом виконаних робіт ТОВ Автоцентр «ВІК Партнер» від 16 квітня 2019 року.

Спірний автомобіль позивач надала у користування своєму сину - ОСОБА_4 , який у липні 2019 року залишив транспортний засіб на території складських приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходяться під охороною, а ключі передав на зберігання ОСОБА_6 . Наприкінці серпня - початку вересня 2019 року ОСОБА_1 дізналася, що автомобіль зник разом із ключами і право встановлювальними документами.

За заявою ОСОБА_4 Рівненським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області було зареєстровано кримінальне провадження №0006786 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого в частині другій статті 289 КК України. Відповідно до інформації слідчого С. Радійовського потерпілою у цьому кримінальному провадженні було визнано ОСОБА_1 .

Згідно Договору купівлі-продажу № РН-0001079 від 05 вересня 2019 року та заяви № 244809526 від 07 вересня 2019 року наданих Регіональним сервісним центром МВС у Волинській області, а також з відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів та відповіді РСЦ МВС у Волинській області вбачається, що 07 вересня 2019 року в територіальному сервісному центрі 0741 РСЦ ГСЦ МВС у Волинській області здійснено первинну реєстрацію транспортного засобу марки «Renault Kangoо», кузов НОМЕР_1 на громадянина ОСОБА_2 . На транспортний засіб закріплено номерні знаки НОМЕР_5 та оформлено свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 .

Договір купівлі-продажу №РН-0001079 від 05 вересня 2019 року, який став, зокрема серед інших документів, підставою для проведення реєстрації ТЗ, укладений у м. Луцьк між сторонами: продавцем ТОВ «Кордіал» в особі директора Жигар М. О. та покупцем ОСОБА_2 . В графі «продавець» зазначені наступні реквізити: прізвище та ініціали директора ТОВ «Кордіал» ОСОБА_5 , назву товариства, його ЄДР, МФО, ІПН, а також наявні підпис ОСОБА_5 та відбиток печатки ТОВ «Кордіал». В графі «покупець» зазначені наступні реквізити: прізвище, ім`я та по батькові, ІПН, паспортні дані, адреса, а також наявний підпис ОСОБА_2 . Також в матеріалах реєстрації наявний сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу, виданого ТОВ «Рівнестандарт» від 08 квітня 2019 року № UA.0, заява про первинну реєстрацію ТЗ № 244809526 від 07 вересня 2019 року.

10 жовтня 2019 року в територіальному сервісному центрі № 6349 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області, вищевказаний автомобіль перереєстровано на ім`я громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі договору, укладеному у СГ № 5722/19/002741 від 10 жовтня 2019 року, виданого ТОВ «ВІП-ЕКСПЕРТ» Мерефянська філія та дорученням продавця НОА513518 від 28 вересня 2019 року, виданого приватним нотаріусом Янова О. Є., довірена особа ОСОБА_7 за транспортним засобом закріплено номерні знаки НОМЕР_4 та оформлено свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 .

ОСОБА_3 , як останній власник автомобіля, набув право на нього на підставі відплатного договору, є його добросовісним набувачем.

Відповідно до пункту 3.3. договору купівлі-продажу № РН-0000364 від 07 квітня 2019 року автомобіля марки «Renault Kangoо», укладеного між продавцем ТОВ «Кордіал» та покупцем ОСОБА_1 , передбачено, що «перехід права власності на товар, а також ризиків випадкового знищення та пошкодження товару відбувається в момент прийняття товару та підписання видаткової накладної».

Згідно акту прийому-передачі транспортних засобів від 07 квітня 2019 року Продавець ТОВ «Кордіал» автомобіль марки «Renault Kangoо» передав Покупцю ОСОБА_1 .

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Договір як універсальний регулятор приватних відносин, покликаний забезпечити їх регулювання та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення приватних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України встановлено, що у письмовій формі належить вчиняти, зокрема правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі (частина друга статті 181 ЦК України).

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 334 ЦК України).

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (частина четверта статті 334 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що критерієм віднесення речей до рухомих визначається можливість їх вільного переміщення у просторі. Отже автомобіль є рухомою річчю і за загальним правилом, право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна. Винятком із загального правила про те, що право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна є вказівка в нормі закону чи в положеннях договору. За допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть в договорі самі визначити момент виникнення права власності на рухому річ.

Правила частини четвертої статті 334 ЦК України застосовуються до нерухомих речей.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У пункті 7.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року по справі № 911/1278/20 (провадження № 12-33гс22) вказано, що «положеннями частини першої статті 334 ЦК України щодо переходу права власності на рухоме майно не передбачено в імперативному порядку, що право власності на таке рухоме майно переходить до набувача транспортного засобу з моменту здійснення його державної реєстрації. Право власності на рухоме майно переходить до набувача відповідно до умов укладеного договору, що узгоджується з принципом свободи договору відповідно до статей 6, 627, 628 ЦК України. Якщо договором не передбачено особливостей переходу права власності у конкретному випадку шляхом вчинення певних дій, воно переходить з моменту передання транспортного засобу».

Виходячи зі змісту ст.ст. 387 і 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається, а також має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно зі ст.ст. 387, 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно,без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Убачається, що ОСОБА_1 набула право власності на спірний автомобіль з моменту передання їй товару відповідно до умов договору купівлі-продажу № РН-0000364 від 07 квітня 2019 року.

Встановивши, що позивачкою договір купівлі-продажу транспортного засобу № РН-0001079 від 05.09.2019 року не вчинявся, суд дійшов правильного висновку, що такий договір є недійсним (оспорюваним), оскільки автомобіль вибув із власності позивачки не з її волі, а іншим шляхом, а тому реєстрація права власності вказаного транспортного засобу за ОСОБА_2 , а у подальшому за ОСОБА_3 на підставі договору укладеному у СГ № 5722/19/002741 від 10.10.2019 року є неправомірною.

Власник з дотриманням вимог ст.ст. 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16, пункти 146-147).

Доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на тлумаченні норм матеріального та процесуального права на розсуд апелянта, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та жодним чином не спростовують висновків суду, викладених в рішенні.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 березня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 27 липня 2023 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Шимків С.С.