Справа № 183/2830/23
№ 2/183/2304/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.

секретаря судових засідань Краснянської Д.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

встановив:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області, в якому просить визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити додатковий тримісячний строк, починаючи з дня набрання рішенням суду за цим позовом законної сили, для подачі заяви до нотаріуса.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що після смерті батька позивача ОСОБА_2 відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку АДРЕСА_1 . Заповіт спадкодавець не склав, на день смерті був зареєстрований сам за вищезазначеною адресою.

Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька, 22.10.2022 року він звернувся до приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Іноземцевої Р.М., якою була відкрита спадкова справа, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено. Дана відмова обґрунтована тим, що ОСОБА_1 пропустив встановлений законом строк звернення з відповідною заявою до нотаріуса та тим, що на момент смерті батька зареєстрований за його адресою не був.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому останнім днем визначеного законом строку прийняття спадщини було 29.04.2022 року. Однак до нотаріуса позивач звернувся лише 22.10.2022 р., тобто з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач вважає, що строк для прийняття спадщини ним був пропущений з наступних поважних причин.

По-перше, кінець строку визначеного законом для прийняття спадщини припав на 29.04.2022 року, тобто на момент дії воєнного стану пов`язаного зі збройною агресією російської федерації та території України з 24 лютого 2022 року.

Крім того, батько на момент смерті був зареєстрований та фактично проживав в смт. Андріївка Ізюмського району Харківської області, тому заяву про прийняття спадщини позивач повинен був особисто подати за місцем відкриття спадщини, тобто до нотаріуса, який би знаходився на території вищевказаного району, оскільки заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу у письмовій формі за місцем відкриття спадщини, яким є останнє місце проживання спадкодавця.

Разом з тим, на початку повномасштабної війни, яку росія почала проти України у лютому 2022 року, держава ,з міркувань безпеки та захисту даних зупинила роботу реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, чим фактично було заблокована робота нотаріусів.

Також, у зв`язку з окупацією значної частини Ізюмського району, в тому числі міста Балаклія, яке знаходиться поруч з місцем проживання спадкодавця, жодний нотаріус не працював за місцем відкриття спадщини, що позбавило позивача об`єктивної можливості звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Одразу після відновлення роботи нотаріусів, позивач звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою.

У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, які були об`єктивними, непереборними та істотними для нього, оскільки на кінець строку для прийняття спадщини на території України діяв воєнний стан та за місцем відкриття спадщини жодний з нотаріусів не працював, що дійсно перешкодило йому у визначений законом строк звернутися до відповідного нотаріуса з завою про прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 10 березня 2023 року відкрито загальне позовне провадження по справі (а.с. 25-26).

Ухвалою суду від 21 березня 2023 року зобов`язано приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Іноземцеву Р.М. надати копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 27).

В судове засідання позивач не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав проти винесення заочного рішення не заперечував.

Представник відповідача відзив на позов не подав, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 виданим Жовтневим сільським відділом Красноградського району Харківської області (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у віці 84 років помер про, що Балаклійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_2 (а.с. 9).

Андріївським старостинський округом Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області видано довідку № 142 від 01.03.2023 року про те, що на момент смерті ОСОБА_2 дійсно був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 - один (а.с. 18).

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 16.06.2016 року за ОСОБА_2 було визнано всі права та обов`язки забудовника в порядку спадкування за законом відносно житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , які мала до моменту смерті його дружина ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 19-20).

Відповідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.12.2016 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,15 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :00:004:0223 (а.с. 21).

Відповідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.12.2016 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,158 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва з кадастровим номером :00:004:0224 (а.с. 22).

22 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Іноземцевої Р.М. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17).

Однак, постановою приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Іноземцевої Р.М. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дана відмова обґрунтована тим, що ОСОБА_1 пропустив встановлений законом строк звернення з відповідною заявою до нотаріуса та ти, що на момент смерті батька зареєстрований за його адресою не був (а.с. 16).

Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до частин першої, другої статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).

Згідно правової позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 26 червня 2019 року № 61-38298св18, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом також враховується і та обставина, що на території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, а територія Ізюмського району Харківської області тривалий час була зоною активних бойових дій та перебувала під тимчасовою окупацією.

Згідно з частиною 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, поважність причин пропущення строку для прийняття спадщини та наявність правових підстав для задоволення позову.

Відтак, оцінивши всі обставини, що мають значення для справи, суд вважає, що для прийняття спадщини достатнім є трьохмісячний строк з моменту набрання законної сили цим рішенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,12,13,76,77,79,89,258,263-265,354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , додатковий строк тривалістю 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сорока О.В.