Справа № 740/2406/23
Провадження № 2/740/663/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Бахмацької державної нотаріальної контори Чернігівської області про зняття арешту з майна,

встановив:

Позивач 20.04.2023 звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- скасувати накладену заборону на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , (до зміни 26-д згідно рішення Ніжинського міськрайонного суду по справі № 740/4367/22 від 22.12.2022), реєстраційний номер обтяження: 3654204, дата реєстрації 29.08.2006, реєстратор: Ніжинська міська державна нотаріальна контора;

- виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про арешт за №реєстра 194-19 від 11 травня 1979 року, реєстраційний номер обтяження: 3654204, дата реєстрації 29.08.2006, внесеного Ніжинською міською державною нотаріальною конторою.

Позов аргументує тим, що 10.04.1979 Фабрикою художніх виробів імені 8 Березня м. Ніжина, їй надано ссуду в сумі 700 карбованців на сім місяців на будівництво житлового будинку. На підставі повідомлення Фабрики художніх виробів імені 8 Березня м. Ніжина від 11.05.1979 до державної нотаріальної контори державним нотаріусом Ніжинської державної нотаріальної контори 11.05.1979 накладено заборону.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22.12.2022 за нею визнано право власності на 4/6 частки будинку АДРЕСА_1 , а за синами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано право власності по 1/6 часток вказаного нерухомого майна.

Вона повністю погасила ссуду у встановлений строк, але надати докази відсутності заборгованості не може, так як відповідні документи не збереглися, а дію по зняттю заборони з нерухомого майна з невідомих їй причин не вчинено.

Виконавчих проваджень за якими б стягувачем була Фабрика художніх виробів імені 8 Березня м. Ніжина, а боржником ОСОБА_4 немає.

Фабрика художніх виробів імені 8 Березня м. Ніжина припинила свою діяльність.

Наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує її право приватної власності, внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Ухвалою судді 24.04.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді 04.05.2023 провадженя у справі відкрито та справу призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою суду 28.06.2023 підготовче провадження закрито та призначено судовий розгляд.

Учасники справи в судове засідання з розгляду справи по суті не з`явилися.

Згідно поданої під час підготовчого провадження заяви позивач просила позов задовольнити, розглядати справу за її відсутності.

У підготовчому провадженні представник відповідача - Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав відзив, у якому просив розгляд справи проводити у відсутність представника відділу та ухвалити рішення на розсуд суду, зазначивши про те, що станом на 27.06.2023 на виконанні у відділі не перебуває відкритих виконавчих проваджень, за якими стягувачем була б Фабрика художніх виробів ім. 8 Березня м. Ніжина, а боржником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, Інформації з Єдиного реєстру боржників виконавчі документи відносно ОСОБА_1 у відділі не перебувають.

Від представника відповідача - Бахмацької державної нотаріальної контори Чернігівської області надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та вирішення спору на розсуд суду.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Фабрикою художніх виробів ім. 8 Березня м. Ніжина 10.04.1979 складено повідомлення за формою № 09 в Ніжинську державну нотаріальну контору про видачу ОСОБА_1 ссуди в сумі 700 карбованців строком на 7 років на будівництво будинку в АДРЕСА_2 . Просили державну нотаріальну контору накласти заборону на будівлю позичальника, зведену нею за рахунок наданої ссуди (а.с. 19).

Згідно із забороною, складеною 11.05.1979 державним нотаріусом Ніжинської державної нотаріальної контори Бусел Н.М., на підставі ст. 52 Закону УРСР "Про державний нотаріат" і повідомлення Фабрики художніх виробів ім. 8 Березня м. Ніжина про видачу ОСОБА_1 ссуди для будівництва житлового будинку у сумі 700 карбованців накладено заборону відчуження будинку, розташованого в АДРЕСА_2 , до повного погашення ссуди. Зареєстровано в реєстрі за №194 (а.с. 20).

У Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про тип обтяження - заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження - 3654204; зареєстровано - 29.08.2006 за № 3654204 реєстратором: Ніжинська міська державна нотаріальна контора; підставу обтяження - не вказано, б/н; об`єкт обтяження - будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 ; власника ОСОБА_1 ; додаткові дані - архівний номер 1896331CHERNIGOV9, архівна дата - ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата виникнення - 11.05.1979, № реєстра 194-19, внутр. № F122305D3C (а.с. 27 на звороті).

Позивачка ОСОБА_1 є власницею 4/6 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22.12.2022 та відомостями Державного реєстру речових прав (а.с. 14-17, 27).

Як слідує з мотивувальної частини рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22.12.2022, згідно з архівним витягом з рішення виконкому Ніжинської міської ради народних депутатів Чернігівської області № 36 від 22 січня 1981 року «Про впорядкування нумерації житлових будинків» вирішено провести перенумерацію житлових будинків по АДРЕСА_3 на 42.

За даними архівної довідки №К-67 від 17.05.2023, виданої виконавчим комітетом Ніжинської міської ради, Ніжинська фабрика художніх виробів ім. 8 Березня перейменована в Ніжинську фабрику «Деснянка» як структурну одиницю, що входить до складу виробничо-торгівельного об`єднання художніх промислів «Українські промисли» (наказ №1 від 02.01.1989). В результаті набуття засновниками і акціонерами права власності на майно Ніжинської фабрики «Деснянка» зареєстровано Закрите акціонерне товариство «Виробничо-торгівельну фірму «Деснянка» (рішення виконавчого комітету Ніжинської міської Ради народних депутатів від 19.04.1994 №87, наказ від 27.06.1994 року №20).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, закрите акціонерне товариство «Виробничо-торгівельна фірма «Деснянка» припинено за спрощеною процедурою шляхом ліквідації, запис від 01.09.2014, на підставі рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.02.2005 про припинення юридичної особи, не пов`язаного з банкрутством юридичної особи.

Постановою приватного нотаріуса Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області Варави Н.П. від 12.04.2023 позивачу відмовлено у відчуженні 4/6 часток житлового будинку через накладену 11.05.1979 заборону відчуження (а.с. 21).

Згідно з ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 54 Закону УРСР "Про державний нотаріат" від 25.12.1974 №3377-VIII, державний нотаріус або службова особа виконавчого комітету міської, селищної, сільської Ради народних депутатів, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем знаходження жилого будинку накладає заборону відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників за повідомленням установи банку, госпрозрахункового підприємства, організації про видачу громадянину позички на будівництво, капітальний ремонт і купівлю жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників.

Згідно з ст. 55 цього Закону одержавши повідомлення установи банку, госпрозрахункового підприємства, організації про погашення позички, повідомлення про припинення договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, державний нотаріус або службова особа виконавчого комітету міської, селищної, сільської Ради народних депутатів, яка вчиняє нотаріальні дії, знімає заборону відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників.

За правилами ст. 73 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 № 3425-XII, які діють на даний час, нотаріус за місцезнаходженням житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна або за місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладає заборону їх відчуження за повідомленням установи банку, іншої юридичної особи про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири).

Одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна (ст. 74 цього Закону).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Відповідно до абзаців першого-третього частини третьої статті 26 Закону № 1952-ІV (у редакції, чинній із 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 у справі № 910/10963/19 сформулював правовий висновок, відповідно до якого у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, на відміну від положень частини другої статті 26 Закону № 1952-ІV у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як: скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є: судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Крім того, Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 у справі №910/10963/19 вказав, що за змістом частини третьої статті 26 Закону № 1952-ІV виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до інформації Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області за № 27918 від 13.04.2023 станом на 12.04.2023 року на виконанні у відділі не перебуває відкритих виконавчих проваджень за яким стягувачем була б «Фабрика художніх виробів ім. 8 Березня м. Ніжин», а боржником ОСОБА_4 .

Згідно з пунктом 5 Глави 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 року (далі - Порядок), нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 6.1 Глави 15 Розділу ІІ Порядку передбачено, що про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна.

Отже, законодавством передбачено підстави та порядок зняття заборони відчуження нерухомого майна.

Враховуючи необхідність документального закріплення підстав зняття нотаріусом заборони відчуження нерухомого майна (нотаріус не може зняти заборону без офіційного звернення), у разі особистого звернення до нотаріуса осіб, які є ініціаторами зняття заборони, та мають на це необхідні права та повноваження, нотаріусу слід відбирати від таких осіб відповідну заяву, в якій міститиметься прохання про зняття заборони відчуження нерухомого майна та до якої додаються необхідні підтверджуючі документи.

При одержанні заяви та підтверджуючих документів, на виконання пункту 6.1. Глави 15 Розділу ІІ Порядку, нотаріус реєструє таку заяву в журналі реєстрації вхідних документів та робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна.

Після зняття заборони відчуження нерухомого майна нотаріус, який зняв заборону, може провести державну реєстрацію припинення обтяження (заборони), а також припинення іншого речового права (іпотеки) - у разі, коли знімається заборона з предмета іпотеки, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Тобто у процедурі зняття заборони первинними є дії щодо завершення початої нотаріальної дії з накладення заборони (з проставленням відміток у відповідному реєстрі та алфавітній книзі та проставлення відмітки на правочині) та лише після цього можливе внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо припинення заборони та іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Заборона відчуження є одним із обтяжень речових прав на нерухоме майно (пункт 4 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до ч. 1 ст. 111 ЦК України з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи.

Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч. 4 ст. 91 ЦК України).

До теперішнього часу не здійснено дій щодо зняття заборони відчуження жилого будинку та припинення чинності обтяжень, які накладені та зареєстровані у зв`язку з наданням позивачці позики.

Ураховуючи, що правонаступник Фабрики художніх виробів імені 8 Березня м. Ніжина, в інтересах якої накладалося обтяження, - Закрите акціонерне товариство «Виробничо-торгівельна фірма «Деснянка» припинено шляхом ліквідації, правоздатність даної юридичної особи припинено з 01.09.2014 - дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення, що виключає заявлення вимог та позовів про стягнення заборгованості, наявність у неї будь-яких прав, в тому числі майнових, а відповідно і безпідставність вжиття обмежувальних заходів щодо третіх осіб для забезпечення прав юридичної особи, яка припинена шляхом ліквідації.

Записи про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за таких обставин, є перешкодами в реалізації позивачем права розпорядження її майном, і позивачем правильно обрано ефективний спосіб захисту порушеного права в частині пред`явлення позову про скасування заборони відчуження нерухомого майна, а тому заявлені позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

За позовними вимогами про скасуваня арешту з майна особою, яка має відповідати за позовом є особа, в інтересах якої накладено арешт. Беручи до уваги, що арешт був накладений у 1979 році в інтересах Фабрики художніх виробів ім. 8 Березня м. Ніжина, реорганізованої Закрите акціонерне товариство «Виробничо-торгівельна фірма «Деснянка», що припинене шляхом ліквідації, суд у даній справі не вбачає порушень у залученні до справи відповідачами органів нотаріату та державної виконавчої служби.

Вимоги ж про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запису про арешт за № реєстра 194-19 від 11.05.1979 задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до абзацу першого частини третьої статті 26 Закону № 1952-ІV (у редакції, чинній із 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

Керуючись ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Бахмачської державної нотаріальної контори Чернігівської області про зняття арешту з майна - задовольнити частково.

Скасувати заборону відчуження, зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 29.08.2006 за реєстраційним номером обтяження №3654204 реєстратором Ніжинською міською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження - не вказано, б/н, не вказано, об`єкт обтяження - будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_1 , додаткові дані - архівний номер 1896331CHERNIGOV9, архівна дата - ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата виникнення - 11.05.1979, № реєстра 194-19, внутр. № F122305D3C.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Карпусь