Провадження № 2/679/283/2023
Справа № 679/727/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Грибанової Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Бражук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Нетішинського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

встановив:

20 червня 2023 року до Нетішинського міського суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивачем ОСОБА_1 зазначено:

13 вересня 2005 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб, від зазначеного шлюбу подружжя має дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було розірвано,

відповідно до рішення Нетішинського міського суду від 15 жовтня 2007 року з відповідача ОСОБА_2 , на користь позивача ОСОБА_1 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти у розмірі 200 (двісті) гривень, щомісячно, починаючи з 30 серпня 2007 року, до досягнення останнім повноліття,

у зв`язку з навчанням дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на платній основі у Шепетівському медичному коледжі з терміном навчання з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року та необхідністю оплати усього періоду навчання, яка складає 67920 гривень, виникла необхідність змінити розмір аліментів, за рішенням Нетішинського міського суду від 15 жовтня 2007 року, які визначено у твердій грошовій сумі у розмірі 200 (двісті) гривень, на 1/4 частку заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_2 , щомісячно, до досягнення дитиною повноліття,

оскільки, середньомісячна заробітна плата позивача ОСОБА_1 , яка складає 9500 гривень, не в змозі в повному обсязі забезпечити щомісячні витрати на утримання дитини, які, в середньому, становлять суму у розмірі від 5500 гривень до 6500 гривень, та складаються з витрат на оплату навчання, придбання навчальних засобів, одежі, взуття, харчування, витрат проїзду в громадському транспорті, тощо, що, відповідно, свідчить про зміну матеріального стану дитини в бік погіршення, та який, за вказаних умов, не зможе забезпечити гармонійний розвиток утриманця.

23 червня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 23 червня 2023 року (а.с.21), відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, з призначенням судового засідання.

Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлені належним чином.

У строк, встановлений судом в Ухвалі Нетішинського міського суду від 23 червня 2023 року про відкриття провадження, відповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не надав.

У відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, оскільки, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні встановлено:

відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області 02 вересня 2006 року (актовий запис за №304 від 02 вересня 2006 року (а.с.8), батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: відповідач ОСОБА_2 батьком, позивач ОСОБА_1 матір`ю,

відповідно до Рішення Нетішинського міського суду від 15 жовтня 2007 року (а.с.9), з відповідача ОСОБА_2 , на користь позивача ОСОБА_1 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі, в розмірі 200 (двісті) гривень, щомісячно, починаючи з 30 серпня 2007 року, до досягнення дитиною повноліття,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі виконавчого листа від 15 жовтня 2007 року (а.с.14-15) Відділом державної виконавчої служби Нетішинського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП №5387718, за яким з відповідача ОСОБА_2 , на користь позивача ОСОБА_1 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти, до повноліття останнього,

відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи ВК НМР за №2294 від 02 липня 2021 року (а.с.7) за відомостями органу реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, з 22 лютого 2008 року проживає по АДРЕСА_1 , що є місцем реєстрації проживання позивача ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій області 29 листопада 2011 року (а.с.4),

відповідно до копії договору про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти за №7 від 30 липня 2021 року (а.с.10-11) Шепетівський медичний фаховий коледж, в особі директора, та вступник ОСОБА_3 , в особі законного представника позивача ОСОБА_1 , уклали договір про надання освітніх послуг, за умовами якого коледж бере на себе зобов`язання зарахувати вступника на навчання, а саме, здійснити підготовку вступника за денною формою здобуття освіти за освітньо-професійною програмою «лікувальна справа», за спеціальністю «223 медсестринство», з терміном навчання 01 вересня 2021 року 30 червня 2025 року, з загальною вартістю освітньої послуги 67920 гривень (за навчальний рік 16980 гривень, за семестр 8490 гривень),

відповідно до копії квитанції №ПН4771904 від 30 липня 2021 року (а.с.12) позивач ОСОБА_1 сплатила за навчання студента ОСОБА_3 , у Шепетівському медичному фаховому коледжі, суму у розмірі 8490 гривень,

відповідно до довідки закладу позашкільної освіти «Клуб «Юний технік» №58 від 08 червня 2023 року (а.с.13) позивач ОСОБА_1 дійсно працює в Управлінні освіти КЮТ, на посаді керівника гуртка, середній заробіток позивача ОСОБА_1 , за період з грудня 2022 року до травня 2023 року, становить 11239 гривень 14 копійок.

Так, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом, дотримуючись завдань та основних засад цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників судового процесу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України).

Тож, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених ЦПК України випадках, і учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, при цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, при цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

Разом з тим, згідно з положеннями ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, і обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Водночас, суд вирішуючи справи, застосовує при розгляді проваджень Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) і Протоколи до останньої, згоду на обов`язковість яких надано ВР України, та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ (ст.10 ч.4 ЦПК України).

Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах ВС (ст.263 ч.4 ЦПК України).

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства, при цьому, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ст.7 ч.8, ст.7 ч.9 СК України).

Таким чином, спірні правовідносини, які виникли між сторонами, щодо виконання обов`язку батьків утримувати дитину та виконання обов`язків подружжя по утриманню дітей, регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі СК України), зокрема, главою 15 СК України.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими (ст.8, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»).

У відповідності до положень ст.51 Конституції України та ст.150, ст.180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Водночас, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ст.152 ч.1 СК України).

Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року та іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана ВР України, і регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ст.7 СК України).

Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, і, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, при цьому, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (Конвенція про права дитини від 20 листопада 1989 року).

Тобто, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини (ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року).

Відповідно до положень ст.8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції, органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Тож, у відповідності до діючого законодавства дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ст.181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, при цьому, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ст.182 ч.2 СК України).

Згідно ст.183 ч.1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Тож, розмір частки від заробітку (доходу), що приходиться на утримання дитини, законом не встановлюється, а визначається судом у кожному конкретному випадку стягнення аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України.

Так, згідно положень ст.182 ч.1 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини,

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів,

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі, рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав,

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів,

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України (ст.192 СК України).

З огляду на положення ст.192 СК України, суд вважає, що зміна розміру аліментів може мати місце і у разі зміни способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Тож, враховуючи наявність рішення Нетішинського міського суду від 15 жовтня 2007 року, на підставі якого з відповідача ОСОБА_2 , на користь позивача ОСОБА_1 , стягнуто аліменти на утримання сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 200 (двісті) гривень, щомісячно, починаючи з 30 серпня 2007 року, до досягнення дитиною повноліття, а також, беручи до уваги встановлений ЗУ «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, який складає суму у розмірі 2833 гривні, та наявність обставин, які мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, з урахуванням положень ст.182 ч.2 СК України, суд вважає позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, шляхом зміни способу стягнення, обґрунтованими, вмотивованими та переконливими, оскільки, в судовому засіданні доведено зміну матеріального становища дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є студентом Шепетівського медичного фахового коледжу, продовжуючи навчання та отримуючи фахову передвищу освіту на платній основі, у зв`язку з чим, потребує матеріальної допомоги, а також, встановлено, що стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 200 (двісті) гривень, з урахуванням мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не відповідає критеріям достатності для належного забезпечення життя утриманця.

При цьому, суд, прийшовши до переконання щодо необхідності задоволення позовних вимог про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, шляхом зміни способу стягнення, що думку суду, може рахуватись, як зміна розміру аліментів, у відповідності до положень ст.192 СК України, та, відповідно, визначаючи розмір частки від заробітку (доходу), що має приходитись на утримання дитини, вважає за доцільне у судовому рішенні зазначити мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який, згідно приписів ст.182 СК України, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також, визначити початок сплати присуджених судом аліментних виплат, з урахуванням вимог, визначених у Постанові Пленуму ВС України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до яких у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (п.23 Постанови).

Таким чином, суд, дослідивши надані в судове засідання матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, і, відповідно, оцінивши надані докази, які мають значення для правильного вирішення справи, і на які кожна сторона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи, базуючись на засадах верховенства права, і, відповідно, ухвалюючи судове рішення, яке повинно бути законним та обґрунтованим, з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, приходить висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, шляхом зміни способу стягнення, підлягає задоволенню, оскільки, у судовому засіданні встановлено наявність правових підстав для зміни розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина сторін у справі: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , присуджених у твердій грошовій сумі, відповідно до рішення Нетішинського міського суду від 15 жовтня 2007 року, за яким з відповідача ОСОБА_2 , на користь позивача ОСОБА_1 , стягнуто аліменти на утримання сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 200 (двісті) гривень, щомісячно, починаючи з 30 серпня 2007 року, до досягнення дитиною повноліття, і, відповідно, стягнувши з відповідача ОСОБА_2 , на користь позивача ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, та до досягнення дитиною повноліття, що, на переконання суду, забезпечить фізичний, духовний та моральний розвиток утриманця, буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а також, не суперечить вимогам закону та буде відповідати засадам добросовісності, розумності та справедливості.

Крім того, суд вважає за необхідне, ухвалюючи остаточне рішення за справою, вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, з урахуванням положень ЦПК України, а також, беручи до уваги, що позивач ОСОБА_1 , на підставі ст.5 ч.1 п.3 ЗУ «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом, стягнувши з відповідача ОСОБА_2 судовий збір, що становить 1073 гривні 60 копійок, на користь держави, у зв`язку з задоволенням позовної заяви, оскільки, у відповідності до положень ст.ст.133, 141-142 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст.133 ч.1 ЦПК України), при цьому, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, водночас, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача (ст.141 ч.1, ст.141 ч.2 ЦПК України).

На підставі викладеного, з урахуванням ст.ст.180-192 СК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 142, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, шляхом зміни способу стягнення, задовольнити повністю.

Змінити розмір аліментів, присуджених у твердій грошовій сумі, відповідно до рішення Нетішинського міського суду від 15 жовтня 2007 року, за яким з відповідача ОСОБА_2 , на користь позивача ОСОБА_1 , стягнуто аліменти на утримання сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 200 (двохсот) гривень, щомісячно, починаючи з 30 серпня 2007 року, до досягнення дитиною повноліття, шляхом зміни способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнувши з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ), на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ), аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено: 13 вересня 2023 року.

Суддя: