Постанова

Іменем України

(додаткова)

26 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 640/1687/19

провадження № 61-14009св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - заступник прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа - Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Невада»,

розглянув заяву заступника керівника Харківської обласної прокуратури про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом заступника прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області до ОСОБА_1 , третя особа - Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Невада», про скасування рішень, зобов`язання повернути об`єкт незавершеного будівництва та стягнення збитків, за касаційною скаргою прокурора Харківської області на рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 січня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року заступник прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Невада» (далі - ОК «ЖБК «Невада»), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: скасувати рішення державного реєстратора від 26 серпня 2016 року № 31106054, яким за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 ; скасувати рішення державного реєстратора від 13 вересня 2016 року № 31369569, яким за ОК «ЖБК «Невада» зареєстровано право власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 ; скасувати рішення державного реєстратора від 09 січня 2018 року № 39140865, яким за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_1 повернути об`єкт незавершеного будівництва, розташований по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області; стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області збитки у розмірі 43 560,00 грн для зарахування на відповідні рахунки казначейства Державного бюджету України.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29 січня 2020 року позов заступника прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області збитки у розмірі 43 560,00 грн.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задоволено частково, рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 січня 2020 року в частині задоволених позовних вимог заступника прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про стягнення збитків скасовано, у задоволенні позову заступника прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області в частині цих позовних вимог відмовлено.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 січня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог заступника прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про скасування рішень державних реєстраторів змінено в частині мотивів відмови у задоволенні цих вимог.

Постановою Верховного Суду від 23 лютого 2022 року касаційну скаргу прокурора Харківської області задоволено частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 січня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року в частині позовних вимог прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області до ОСОБА_1 про скасування рішень державних реєстраторів скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Скасовано рішення державного реєстратора від 26 серпня 2016 року № 31106054, яким за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю на АДРЕСА_1 .

Скасовано рішення державного реєстратора від 09 січня 2018 року № 39140865, яким за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю на АДРЕСА_1 .

Постанову Харківського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року в частині позовних вимог прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про стягнення збитків та скасування рішення державного реєстратора від 13 вересня 2016 року № 31369569, яким за Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Невада» зареєстровано право власності на нежитлову будівлю на АДРЕСА_1 , скасовано, рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 січня 2020 року в цій частині залишено в силі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2, який діяв в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, судові витрати, що складаються із судового збору за подання касаційної скарги, у розмірі 15 368,00 (п`ятнадцять тисяч триста шістдесят вісім) гривень.

У березні 2023 року заступник керівника Харківської обласної прокуратури подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просив стягнути з відповідача на користь Харківської обласної прокуратури судовий збір за подання позову.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 квітня 2023 року справу призначено колегії суддів у складі судді-доповідача - Коломієць Г. В. та суддів, які входять до складу колегії: Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В.

Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2023 року у зв`язку з перебуванням судді Черняк Ю. В. у відпустці, пов`язаною з вагітністю та пологами, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Системою автоматизованого розподілу справ (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 квітня 2023 року) визначено суддю-доповідача - Коломієць Г. В. та суддів, які входять до складу колегії: Воробйову І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Тлумачення статті 270 ЦПК України свідчить про те, що додаткове рішення може бути ухвалено судом лише після прийняття рішення по суті спору та за наявності перелічених у частині першій статті 270 ЦПК України підстав.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частинами першою, другою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до частин третьої, п`ятої статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 923/199/21 (провадження № 12-1гс22) Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 908/730/19, від 15 січня 2019 року у справі № 908/799/17, від 22 квітня 2021 року у справі № 922/1658/20, від 26 травня 2022 року у справі № 707/207/20, від 14 липня 2021 року у справі № 707/218/20, та зазначила, що звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат.

У постанові від 23 лютого 2022 року Верховний Суд дійшов висновкупро часткове задоволення касаційної скарги прокурора Харківської області, скасування рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду в частині позовних вимог прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області до ОСОБА_1 про скасування рішень державних реєстраторів і ухвалення нового рішення в цій частині про задоволення позову, а також про скасування постанови апеляційного суду в частині позовних вимог прокурора про стягнення збитків та скасування рішення державного реєстратора від 13 вересня 2016 року № 31369569, яким за ОК «ЖБК «Невада» зареєстровано право власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 , і залишення в силі в цій частині рішення суду першої інстанції.

Також Верховний Суд вирішив питання про розподіл судових витрат, понесених прокуратурою у суді касаційної інстанції.

Разом із тим, Верховний Суд не вирішив питання про розподіл судових витрат, понесених прокуратурою у суді першої інстанції, а тому заява заступника керівника Харківської обласної прокуратури про ухвалення додаткового судового рішення у справі підлягає задоволенню.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з платіжним дорученням № 2664 від 20 листопада 2018 року за подання позовної заяви прокуратурою Харківської області сплачено судовий збір у розмірі 5 286,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 204 від 07 лютого 2019 року на виконання ухвали суду прокуратурою Харківської області сплачено судовий збір у розмірі 477,00 грн.

У квітні 2019 року заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій збільшив позовні вимоги.

Згідно з платіжним дорученням № 945 від 18 квітня 2019 року на виконання ухвали суду прокуратурою Харківської області сплачено судовий збір у розмірі 3 842,00 грн.

Таким чином, всього прокуратура Харківської області сплатила за подання позову, з урахуванням збільшених позовних вимог, судовий збір у розмірі 9 605,00 грн.

Колегія суддів, установивши, що за подання позову до суду першої інстанції прокуратурою Харківської області сплачено судовий збір у розмірі 9 605,00 грн, та, враховуючи те, що постановою Верховного Суду від 23 лютого 2022 року позов задоволено частково (80 %), але не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених прокуратурою у суді першої інстанції, дійшла висновку про задоволення заяви заступника керівника Харківської обласної прокуратури та ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Харківської обласної прокуратури судового збору за подачу позовної заяви пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 7 684,00 грн.

Керуючись статтями 270, 409 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву заступника керівника Харківської обласної прокуратури про ухвалення додаткового судового рішення у справі задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківської обласної прокуратури судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 7 684,00 грн (сім тисяч шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: І. А. Воробйова Б. І. Гулько Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець