Справа № 503/28/23
Провадження № 2/503/122/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Журби С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кодима, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом посилаючись на ті обставини, що 18.03.2019 року відповідач подав до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заяву № на отримання кредиту, підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з паспортом кредиту і умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем, як позичальником, а також, що отримав примірник кредитного договору та погодив отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР». Згідно кредитного договору ОСОБА_1 було надано грошові кошти у розмірі 103390,00 грн на строк 36 місяців під 12 % річних та щомісячними процентами - 2,50 % від суми кредиту. В подальшому на підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, укладеного 07.10.2016 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (надалі за текстом АТ «ТАСКОМБАНК») позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 . В свою чергу відповідач порушив умови кредитного договору внаслідок чого станом на 07.09.2022 року за ним перед позивачем наявна загальна заборгованість, яка складає 118557,53 грн. У зв`язку з чим позивач пред`явив до відповідача позов шляхом подання до суду позовної заяви, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за договором споживчого кредиту у розмірі 118557,53 грн та судові витрати.

24.01.2023 року ухвалою суду було відкрите провадження у даній справі із проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право подати на адресу суду відзив на позов, а також право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Копію ухвали надіслано сторонам.

У встановлений судом строк відповідач не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, відзив на позовну заяву не подав.

В судове засідання представник позивача АТ «ТАСКОМБАНК» не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання позивач був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.1 ст. 128 ЦПК України на офіційну електронну адресу як позивача так і його представника зазначені у змісті позовної заяви на виконання вимог пункту 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України, що підтверджують відповідні довідки від 30.01.2023 року про доставку електронних листів із судовими повістками про виклик. Таке повідомлення позивача відповідає правовій позиції висловленій Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в своїй постанові від 13 липня 2022 року у справі № 761/14537/15-ц (провадження № 61-3069св21). При цьому представник за довіреністю позивача - адвокат Грищенко І.В. надіслала до суду письмове клопотання від 20.02.2023 року про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за відсутності представника позивача. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.4 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 534 із судовою повісткою про виклик, яке повернуто відділенням поштового зв`язку АТ «Укрпошта» із відміткою у довідці Ф.20 «адресат відсутній за вказаною адресою», що є зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, згідно відповіді Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області від 23.01.2023 року № 02-17/99 на запит суду у порядку, передбаченому ч.6 ст. 187 ЦПК України. Відповідно до положень ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Водночас із цим п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України передбачає, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини.

18 березня 2019 року ОСОБА_1 подав до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заяву № про отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», підписанням якої підтвердив згоду, що дана заява разом з паспортом кредиту і умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становить кредитний договір між ними.

Відповідно до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», умови разом із заявою про приєднання, паспортом кредиту і заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір.

Згідно умов кредитного договору ОСОБА_1 отримав суму кредитного ліміту в розмірі 103390,00 гривень зі строком користування 36 місяців та сплатою річних процентів в розмірі 12 % від суми боргу за договором та щомісячних процентів в розмірі 2,5 % від суми кредиту.

З виписки по особовому рахунку вбачається, що відповідач ОСОБА_1 отримав кредитні кошти, на загальну суму 103390,00 грн.

Позичальник повідомлений кредитодавецем у відповідності до вимог законодавства з інформацією, необхідною для свідомого та добровільного вибору фінансової послуги та підтвердив у письмовій формі, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних позичальником умов кредитування.

Крім цього, суд встановив, що ОСОБА_1 був письмово повідомлений про те, що права вимоги за Кредитним договором будуть відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року.

Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги від 19.03.2019 року до Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, АТ «ТАСКОМБАНК» є новим кредитором Боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором з усіма наступними додатками та змінами.

У той же час судом встановлено, що умови вище зазначеного Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті.

Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором № від 18.03.2019 року заборгованість ОСОБА_1 станом на 07.09.2022 становить 118557,53 грн, з яких: 67350,58 грн - заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена); 9082,01 грн - заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена); 42124,94 грн - заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена).

Даних про погашення заборгованості матеріали справи не містять, тож відповідач належним чином не виконав свого обов`язку, а саме не сплатив кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Відповідно до положень статей 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

На підставі наведених положень, суд зазначає, що відступлення права грошової вимоги до відповідача та набуття такого права АТ «ТАСКОМБАНК» відбулося відповідно до норм чинного законодавства та договірних умов.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Також у відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Ураховуючи зазначене вище, а також те, що відповідач не надав відзив на позовну заяву та доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, то суд приходить до висновку про те, що заявлений позивачем позов є обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2481,00 грн, сплаченого позивачем за подання до суду позовної заяви згідно меморіального ордера № від 27.12.2022 року.

Керуючись ст. 223, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК»; місцезнаходження: м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30; ідентифікаційний код юридичної особи в , до ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (ідентифікаційний код юридичної особи в ) заборгованість за кредитним договором в розмірі 118557 (сто вісімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) грн 53 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (ідентифікаційний код юридичної особи в ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.В. Вороненко