Справа № 522/6964/23
Провадження № 2-о/522/270/23
У Х В А Л А

28 квітня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Науменко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Згідно з частиною першою статті 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Звертаючись із даною заявою до Приморського районного суду м. Одеси заявник у заяві вказала місце свого приживання за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження цього до матеріалів заяви надано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

11.04.2023 року судом відповідно до приписів ст. 316 ЦПК України, з метою перевірки підсудності даної справи Приморському районному суду м. Одеси направлено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) заявника.

11.04.2023 року судом отримано відповідь № 264433 з Єдиного державного демографічного реєстру, з якого вбачається що адреса реєстрації ОСОБА_1 не зазначена.

Також, судом 11.04.2023 року було здійснено запит до Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) заявника.

З Відповіді Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, яка надійшла до суду 26.04.2023 року, вбачається, що заявник ОСОБА_1 зареєстрованою по м. Одеса та області не значиться.

Досліджуючи надану Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що у Реєстрі міститься запис від 28.03.2005 року про прийняття рішення про державну реєстрацію, згідно якого заявниці на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В свою чергу, згідно запису від 06.02.2006 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 30.01.2006 року належить на праві приватної власності (частка 1/1) ОСОБА_2 .

Відтак, для підтвердження підсудності даної справи Приморському районному суду м. Одеси заявнику слід обґрунтувати підстави звернення до Приморського районного суду міста Одеси та надати відповідні належні та допустимі докази.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Виходячи з наведеного та зазначеної норми права, позивачем не обґрунтована підсудність справи Приморському районному суду м. Одеси та не надані відповідні докази.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, яке є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати їй строк для усунення зазначених недоліків поданої заяви.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 294, 316, 318 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту народження дитини - залишити без руху.

Надати заявнику десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків поданої заяви.

У разі неусунення зазначених недоліків у встановлений строк заява вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Науменко