Ухвала

11 січня 2023 року

м. Київ

справа № 752/1584/16-ц

провадження № 61-12014ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про виклик його в судове засідання у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Торговий дім «Інтерсервіс», треті особи: Головне управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_2 , Комунальне підприємство з питань будівництва та житлових будівель «Житлоінвестбуд-УКБ», про визнання недійсним свідоцтва про право власності та встановлення факту належності майнових прав та за позовом третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Торговий дім «Інтерсервіс» про визнання правочину недійсним за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Доценка Володимира Олександровича на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Торговий дім «Інтерсервіс», треті особи: Головне управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_2 , Комунальне підприємство з питань будівництва та житлових будівель «Житлоінвестбуд-УКБ», про визнання недійсним свідоцтва про право власності та встановлення факту належності майнових прав, в якому просив: встановити факт належності йому майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 ; визнати недійсним свідоцтво про право власності від 16 березня 2010 року, видане Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) на квартиру АДРЕСА_1 на Закрите акціонерне товариство «Торговий дім «Інтерсервіс» (нова назва - Приватне акціонерне товариство «Торговий дім «Інтерсервіс»), яке видане на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 17 лютого 2010 року.

У січні 2019 року третя особа ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Торговий дім «Інтерсервіс» про визнання недійсним інвестиційного договору від 18 листопада 2003 року № Т-31, укладеного між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «Торговий дім «Інтерсервіс».

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 31 серпня 2020 року прийнято до провадження позов третьої особи ОСОБА_3 , об`єднано розгляд вимоги третьої особи ОСОБА_2 з позовом ОСОБА_1 .

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року (повний текст якої складено 30 вересня 2022 року) апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року змінено, викладено мотивувальну частину вказаного рішення суду в редакції цієї постанови.

30 листопада 2022 року представник ОСОБА_2 - адвокат Доценко В. О. подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови в задоволенні позову третьої особи ОСОБА_2 і ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити цей позов.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 грудня 2022 року відкрито касаційне провадження в цій справі, витребувано її матеріали з Голосіївського районного суду міста Києва та роз`яснено учасникам справи їх право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у строк до 09 січня 2023 року.

29 грудня 2022 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Доценка В. О.

Разом з відзивом ОСОБА_1 подав до Верховного Суду клопотання, в якому просить викликати його в судове засідання для ознайомлення судом з оригіналами документів, які зазначені в його відзиві.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилося у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі «Жук проти України»).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Тобто суд касаційної інстанції є судом права.

Частиною першої статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.

Тлумачення вказаних норм дає підстави для висновку про те, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень. Крім цього, суд касаційної інстанції не може досліджувати нові докази, які стосуються суті спору.

Оскільки розгляд справи Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, необхідність виклику учасників справи для надання пояснень відсутня, а дослідження нових доказів не відноситься до компетенції Верховного Суду, то підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про виклик його в судове засідання немає.

Керуючись статтями 266, 400, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання клопотання ОСОБА_1 про виклик його в судове засідання у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Торговий дім «Інтерсервіс», треті особи: Головне управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_2 , Комунальне підприємство з питань будівництва та житлових будівель «Житлоінвестбуд-УКБ», про визнання недійсним свідоцтва про право власності та встановлення факту належності майнових прав та за позовом третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Торговий дім «Інтерсервіс» про визнання правочину недійсним за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Доценка Володимира Олександровича на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко