ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2479/23
Провадження № 2/210/1012/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 липня 2023 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого суддіСільченко В. Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат, ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 . Остання належала померлому на підставі свідоцтва на право власності на житло.

Позивачка звернулася до приватного нотаріусі Криворізького районного нотаріального округу, Дніпропетровської області Саяпіної Ірини Генріхівни для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата.

Однак, нотаріус відмовила у вищевказаній дії, так як на все нерухоме майно спадкодавця накладено арешт.

У зв`язку з неможливість врегулювання даного спору в позасудовому порядку, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

В судове засідання сторони не викликалися.

Відповідачем був наданий відзив на позовну заяву.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Так з матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат позивачки ОСОБА_2 , про що Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 01 грудня 2017 року складено відповідний актовий запис за № 1938 (а.с. 8,9).

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 . Остання належала померлому на підставі свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого органом приватизації управління житлово-комунального господарства Криворізької міської ради від 15 грудня 2006 року (а.с. 12,13).

Позивачка звернулася до приватного нотаріусі Криворізького районного нотаріального округу, Дніпропетровської області Саяпіної Ірини Генріхівни для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата.

Однак, нотаріус відмовила у вищевказаній дії, так як на все нерухоме майно спадкодавця накладено арешт (а.с. 15).

Так, на виконанні в Металургійному ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження № 11488967 з примусового виконання виконавчого листа №1-44, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу від 12.05.2008 про конфіскацію всього майна засудженого ОСОБА_2 на користь держави.

Державним виконавцем 20.03.2009 для забезпечення реального виконання рішення суду, було винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, реєстраційний номер обтяження 8623554 від 08.04.2009 року.

Державним виконавцем 31.12.2010 керуючись п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» є:

1)отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2)надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3)отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4)наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5)відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6)отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7)погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8)отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9)підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу ХНІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10)отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду, про що було роз`яснено позивачці.

Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

За нормою ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року.

Так, в судовому засіданні встановлено, що власність спадкодавця, на яку претендує позивачка ОСОБА_1 , на час розгляду справи перебуває під арештом, при цьому виконавче провадження закінчено.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

За приписами ч.1 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (п.3 ч.2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно до положень ч.4 ст. 41 Конституції України, частини 1 статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно положень ч.1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 1216, 1217 та 1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом, або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи.

Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 цього Кодексу, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкування за законом).

Отже, накладення арешту на спадкове майно обмежує позивача у її законному праві, як спадкоємця та майбутнього власника, щодо вільного користування та розпорядження майном, а також у праві вступити у спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Вирішуючи питання щодо зняття арешту, суд керується Закон України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 р. № 1404-VІІІ), що є чинним на час розгляду справи.

Згідно із ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Враховуючи наявність накладеного арешту на рухоме майно, відсутність відкритого виконавчого провадження, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власника/спадкоємця не може, суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог та необхідність захисту права шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги є заснованими на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. А відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.141,259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт зі всього нерухомого майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме з 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови АА 943989 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, Металургійного відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 20 березня 2009 року, реєстраційний номер обтяження: 8623554 від 08 квітня 2009 року при примусовому виконанні виконавчого листа №1-44 від 12 травня 2008 року, виданий Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: В. Є. Сільченко