З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Номер провадження 2/229/407/2023
Справа № 229/161/23
24 липня 2023 року Дружківський міський суд Донецької області в складі:
судді Лапченко О.М.,
за участі секретаря Терещенко С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дружківка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення батьківства, -
позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, згідно якого просить визнати його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 № 604, що здійснений 22 травня 2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, де в графі «батько» зазначити - « ОСОБА_1 , громадянин України».
В обґрунтування позову вказує, що у 2007 році він мав романтичні стосунки з відповідачкою ОСОБА_2 . Наприкінці березня 2022 року відповідачка повідомила йому, що ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила від нього сина - ОСОБА_3 , про що органом державної реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис № 604, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 . виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області 22 травня 2008 року. Народження дитини було зареєстровано відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (відомості про батька вказані зі слів матері). Наразі відповідачка виїхала за кордон, а ОСОБА_3 відмовився виїжджати разом з матір`ю та залишився проживати з позивачем у місті Одеса, куди вони вимушені були виїхати як внутрішньо переміщені особи. При цьому подавати будь-які заяви, звернення до компетентних органів відповідно ст. 126 СК України та сприяти встановленню батьківства позивача щодо ОСОБА_3 відповідачка відмовилась. Враховуючи вищевикладені обставини позивач змушений звернутися до суду для встановлення свого батьківства щодо ОСОБА_3 , та внесення відповідних змін у актовий запис про його народження.
Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 12 січня 2023 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів задоволено. Призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи».
Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 26 січня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначене підготовче судове засідання.
Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 09 лютого 2023 року задоволено клопотання представника позивача Суворової В.В. про зупинення провадження у справі. Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства зупинено на час проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи.
Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 20 березня 2023 року відновлено провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 20 березня 2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судове засідання з розгляду справи по суті.
Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 16 червня 2023 року залучено до участі у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Суворова В.В. в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Від представника позивача до суду надійшла заява, згідно якої вона просила справу розглянути без її участі та без участі позивача, позов підтримали.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності відповідача.
Представник третьої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду від начальника відділу Паршени Ю. надійшла заява, згідно якої вона зазначила, що заперечень проти заяви не має, просила справу розглянути без участі їх представника.
Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про судове засідання, але причин неявки суду не повідомила, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без її участі.
При цьому, за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 народила дитину - ОСОБА_3 , батьком якої згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 22 травня 2008 року, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, записаний ОСОБА_5 . (а.с.12).
Відповідно до наданого начальником Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 03.02.2023 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що актовий запис № 604 про народження останнього складений 22 травня 2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, батьками дитини записані ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , дані про батька записані згідно заяви матері № 76/08-29 від 22.05.2008 року (а.с.52-53).
Позивач факту свого батьківства відносно дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не оспорює.
Відповідно до частини другої статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини.
Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною.
Згідно ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Відповідно до ч.2 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.
Згідно ч.3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Згідно ч. 4 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (Калачова проти російської федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).
Відповідно до Висновку експерта № 32, складеного 28.02.2023 року судово-медичним експертом Кривдою Р.Г., молекулярно-генетичним аналізом ДНК зразка рідкої крові громадянина ОСОБА_1 та зразка рідкої крові дитини ОСОБА_3 встановлено: в генотипі дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляється вся алель умовно батьківського походження, який формально співпадає з алелем у генотипі передбачуваного батька, громадянина ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме: НОМЕР_3 - 13 або 14; D21S11 - 28; D7S820 - 09; CSF1PO - 11 або 12; D3S1358 - 15 або 17; ТН01 - 06; D13S317 - 11; D16S539 - 09; D2S1338 - 17; D19S433 - 13; vWA - 18; ТРОХ - 08 або 11; D18S51 - 13; D5S818 - 12 або 13; FGA - 21. Проведена оцінка вірогідності результатів генетичного аналізу вказує на те, що такий збіг можна вважати закономірним, тобто зумовленим кровним спорідненням між заявленим передбачуваним батьком та дитиною, з ймовірністю не нижче 99,99 %. Таким чином, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ймовірністю 99.99%; таким чином, батьківство практично доведене (а.с.68-72).
Цивільне судочинство згідно ст. 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів), як встановлено статтею 89 ЦПК України.
Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Вищеприведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому суд визнає позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п.2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установленням неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відтак, оскільки як установлено судом, що позивач звернувся до суду із цим позовом, бо в інший спосіб внести зміни до актового запису неможливо і такий спосіб є законним, на підставі наведених вище норм і наявних у справі документальних доказів, суд задовольняє вимогу позивача про внесення змін до актового запису про народження дитини в частині відомостей про батька дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 6, 12, 77-81, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 126, 129, 134 Сімейного Кодексу України, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця міста Краматорська, Донецької області, РНОКПП НОМЕР_4 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Внести зміни до актового запису № 604, складеного 22 травня 2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та в графі «батько» замість « ОСОБА_5 » вказати « ОСОБА_1 , громадянин України».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Також позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя - О. М. Лапченко