Ухвала

28 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 571/942/21

провадження № 61-3128ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 28 жовтня 2022 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Рокитнівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Рокитнівської селищної ради, генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Рокитнівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Рокитнівської селищної ради Барановської Ірини Миколаївни, третя особа - Рокитнівська селищна рада Сарненського району Рівненської області, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення дій, стягнення середнього заробітку, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Рокитнівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Рокитнівської селищної ради (далі - КНП «Рокитнівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Рокитнівської селищної ради), генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Рокитнівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Рокитнівської селищної ради Барановської І. М. (далі - генеральний директор КНП «Рокитнівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Рокитнівської селищної ради), третя особа - Рокитнівська селищна рада Сарненського району Рівненської області, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення дій, стягнення середнього заробітку, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 28 жовтня 2022 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з КНП «Рокитнівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Рокитнівської селищної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду у розмірі 30 000 грн та відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У березні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 28 жовтня 2022 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 13 квітня 2023 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, з посиланням на те, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови Рівненського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року вона отримала 15 березня 2023 року наручно, про що свідчить розписка у матеріалах справи, проте доказів на підтвердження цього не надає. При цьому вважає дані обставини поважними для поновлення зазначеного строку.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку та про обставини, що об`єктивно перешкоджали отримати вказане судове рішення і подати касаційну скаргу в передбачений ЦПК України строк, з огляду на тривалість пропущеного строку на касаційне оскарження судового рішення.

ОСОБА_2 не долучено до касаційної скарги доказів, які підтверджують дату отримання копії судового рішення.

Отже, ОСОБА_1 необхідно подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та надати докази поважності причин його пропуску в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту (зі штрихкодовим ідентифікатором для відстеження поштового відправлення), довідка із суду, поштового відділення зв`язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Також касаційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , просиляючись на тяжкий матеріальний стан, просить звільнити її від сплати судового збору за подання касаційної скарги, оскільки вона тимчасово не працює, є одинокою матір`ю та має на утриманні двох дітей, має заборгованість з оплати комунальних послуг, на підтвердження чого надає індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-5 за 1999 - 2019 роки; довідку Рокитнівської селищної ради Сарненського району Рівненської області про склад сім`ї від 28 липня 2021 року № 2500; довідку Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації віддаленого робочого місця м. Рокитного про отримання (не отримання) допомоги від 28 липня 2021 року № 02-10/643; відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2020 рік; відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 1, 2 квартали 2021 року; відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків про відсутність інформації про доходи за 2021 рік; копію вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» від 14 грудня 2022 року № 114/4.3-22182-2022/290143313 до ОСОБА_1 про сплату заборгованості за спожитий газ у розмірі 18 121,13 грн.

Відповідно до частини першої та третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги слід відмовити, оскільки заявником не зазначено підстави, передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», а наданих доказів недостатньо для вирішення питання про звільнення від сплати судового збору з урахуванням майнового стану сторони.

Наведені у клопотанні доводи не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, тому заявнику потрібно надати додаткові докази на підтвердження наведених обставин. Такими доказами, наприклад, можуть бути довідки про доходи (у тому числі, фіскальних органів), про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Крім того, суд касаційної інстанції звертає увагу заявника на те, що надані нею відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків охоплюють період часу з 2020 року до 2021 року.

Констатація заявником скрутного матеріального становища без надання доказів на підтвердження цих обставин не може вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, що узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Отже, ОСОБА_1 потрібно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

«Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 270 грн.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до КНП «Рокитнівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Рокитнівської селищної ради, генерального директора КНП «Рокитнівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Рокитнівської селищної ради та просила суд:

1) визнати протиправною бездіяльність виконуючого обов`язки головного лікаря, виконуючого обов`язки генерального директора КНП «Рокитнівський РЦПМСД» Барановської І. М. щодо невнесення записів у трудову книжку стосовно державних нагород;

2) визнати протиправною бездіяльність виконуючого обов`язки головного лікаря, виконуючого обов`язки генерального директора КНП «Рокитнівський РЦПМСД» Барановської І. М. щодо невиплати коштів, виданих на відрядження у травні - грудні 2017 року та 2018-2019 років при звільненні з роботи;

3) визнати протиправною бездіяльність генерального директора КНП «Рокитнівський РЦПМСД» Барановської І. М. щодо невиплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку;

4) визнати протиправною бездіяльність виконуючого обов`язки генерального директора КНП «Рокитнівський РЦПМСД» Барановської І. М. щодо передачі документів та матеріальних цінностей при звільненні заступника головного лікаря з економічних питань ОСОБА_1 ;

5) зобов`язати КНП «Рокитнівський РЦПМСД» виплатити кошти, виданих на відрядження у травні - грудні 2017 року та 2018-2019 роках при звільненні з роботи ОСОБА_1 ;

6) зобов`язати КНП «Рокитнівський РЦПМСД» внести відомості в трудову книжку ОСОБА_1 про заохочення за успіхи у праці згідно почесних грамот;

7) стягнути з КНП «Рокитнівський РЦПМСД» на свою користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 357573,15 грн;

8) стягнути з КНП «Рокитнівський РЦПМСД» на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 18 252,24 грн;

9) стягнути з КНП «Рокитнівський РЦПМСД» на свою користь моральну шкоду в розмірі 26 486,94 грн.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору лише за позовну вимогу щодо стягнення середнього заробітку, тому заявнику слід сплатити судовий збір за майнові вимогу щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди та шість вимог немайнового характеру.

Отже, при поданні позову за вимоги немайнового характеру судовий збір повинен був бути сплачений у розмірі 5 448 грн (2 270 грн * 0,4) * 6 = 5 448 грн).

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

При цьому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначила у грошовому вимірі, що узгоджується із правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц (провадження № 61-23674св18).

Ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру становила 908 грн, оскільки 1% ціни позову (447,39 грн) менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового

збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при

поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми та складає 12 712 грн (5 448 грн + 908 грн)* 200% = 12 712 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 12 712 грн.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 28 жовтня 2022 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвалипротягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець