Справа № 351/2190/23
Номер провадження №2-о/351/186/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

за участі секретаря - Равлюк М.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа : Снятинська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою у якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу. Заяву мотивував тим, що йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №198476 виданого 18 лютого 2003 року на підставі рішення сесії Вовчківської сільської ради народних депутатів від 23.10.2002р. належить земельна ділянка площею 1,23га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, при видачі Державного акту на право приватної власності на землю була допущина помилка, а саме: вказаний документ виданий на ім`я " ОСОБА_1 ", а згідно свідоцтва про народження та паспортних даних заявник значиться як " ОСОБА_1 ".

З приводу виправлення помилки в Державному акті на право приватної власності на землю, ОСОБА_1 звернувся до Снятинської міської ради, однак отримав відмову, тому останній змушений звернутися до суду із даною заявою.

Заявник ОСОБА_1 подав до суду заяву, якою заявлені вимоги підтримав повністю, справу просив розглядати без його участі .

Представник Снятинської міської ради подав до суду заяву в якій просив справу розглянути на розсуд суду та без участі представника міської ради.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно роз`яснень, що містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Верховний суд у справі №320/948/18 від 10.04.2019 року зробив висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Заявник просить встановити факт належності йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №198476, який виданий 18.02.2003р. на ім`я ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №198476 від 18.02.2003р. видано на ім`я " ОСОБА_1 ".

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками записані: батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_3 .

Відповідно до паспорту громадянина України НОМЕР_2 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , село Тулова Снятинського району Івано-Франківської області.

Згідно довідки №1159 від 10.10.2023р. виданої старостинським округом №5 Снятинської міської ради слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я якого видано Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №198476, являється однією і тією ж особою.

Згідно Сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки Серія ІФ №446, цей документ на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки виданий громадянину України ОСОБА_1 .

Згідно довідки №71 від 12.10.2023р. виданої приватною фірмою "Ярослав і К" вбачається, що з жителем с. Вовчківці ОСОБА_1 укладено договір оренди на земельну ділянку 1,23га.

Судом встановлено, що при оформленні Державного акту на право приватної власності на землю від 18.02.2003 року була допущена помилка у написанні по патькові власника та зазначено " ОСОБА_1 ", тоді як правильним є " ОСОБА_1 ".

Суд вважає, дані помилки могли мати місце з вини осіб які оформляли даний правовстановлюючий документ та допустили помилку, а в подальшому не виправили її у визначеному законодавством порядку.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що Державний акт на право приватної власності на землю виданий Вовчківською сільською радою 18.02.2003р. на ім`я " ОСОБА_1 " належить ОСОБА_1 .

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 76, 81, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 293, 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задоволити.

Встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що Державний акт про право приватної власності на землю серії Р1 №198476 виданий Вовчківською сільською радою 18 лютого 2003 року на ім`я " ОСОБА_1 ", як такий, що належить ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження

або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ