Справа № 473/5492/23
РІШЕННЯ

іменем України

"16" листопада 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Ротар М.М.

за участю секретаря Лукіянчиній Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Вознесенську, у відсутності сторін, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Прибужанівська сільська рада Вознесенського району Миколаївської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини до дня реєстрації смерті ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що він звернувся до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Кучерової Г.А. для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 5,56 га, розташовану на території Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області після смерті ОСОБА_2 .

Спадкову справу після смерті, ОСОБА_2 , заведено не було. Приватним нотаріусом при перевірці документів було встановлено, що відсутні будь-які документи які б свідчили про віднесення заявника до спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_2 , згідно визначених ст..1261-1265 ЦК України черг. Приватним нотаріусом було роз`яснено право звернення до суду про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент смерті.

Для захисту порушеного права, він вимушений звернутися до суду, щодо встановлення юридичного факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини. Так починаючи з 2009 року він проживав за адресою АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 , якого він вважав своїм названим племінником. Вони проживали однією родиною, вели спільне господарство та побут. ОСОБА_2 хворів на відкриту форму туберкульозу і заявник проживав разом з ним, піклувався про нього.

За вказаних обставин, заявник позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права, тому звернувся до суду з вищевказаною заявою.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.04.2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено здійснювати за правилами окремого провадження.

Від представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Бінько М.А. до суду надійшла письмова заява в якій просить справу розглядати за її відсутності та відсутності заявника, заяву підтримує та просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи, Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, у судове засідання не з`явився, надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника, проти задоволення заяви не заперечує. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мартинівське Вознесенського району Миколаївської області помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області.

Після його смерті відкрилась спадщина на належне останньому майно, зокрема, земельну ділянку площею 5,56 га, розташовану на території Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За життя померлий заповіту не склав, на час смерті останнього за адресою його проживання: АДРЕСА_1 , з ним ніхто не був зареєстрований, що підтверджується довідкою Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 24.03.2023 року.

Заявник ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Кучерової Г.А. з приводу оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_2 .

Однак приватним нотаріусом при перевірці документів було встановлено, що на час відкриття спадщини спадкоємець ОСОБА_1 із спадкодавцем проживали разом, в той же час виявлено, що документів, які підтверджують родинний зв`язок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутні, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину.

Так в судовому засіданні було встановлено, що з 2009 року ОСОБА_2 хворів на відкриту форму туберкульозу. У зв 'язку з тяжким перебігом хвороби заявник вимушений був проживати разом з ним, піклуватись про нього, купувати продукти харчування, готувати їжу та вести домашнє господарство, періодично відправляв ОСОБА_2 на лікування в м. Миколаїв, де останній і помер під час чергової госпіталізації. Вказані обставини підтверджуються довідкою Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області №70 від 24.03.2023 року, Актом про проживання від 24.03.2023 року довідкою Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області №134 від 07.06.2023 року. Вказані письмові докази підтверджують, ту обставину, що заявник ОСОБА_1 з 2009 року постійно проживав з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 та вів з ним спільне домашнє господарство.

Отже, встановлення факту, проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини, має для заявника юридичне значення та дозволить реалізувати свої спадкові права.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно положень п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК). Кваліфікуючою ознакою віднесення осіб до четвертої черги спадкоємців їхне проживання одінією сім`єю зі спадкодавцем. Отже, визначальним тут є поняття сім`ї.

Згідно зі ст. 3 СК України, сім`ю становлять особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я виникає на основі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Особа, яка претендує на спадщину, мас довести, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю (мала спільне господарство, витрати тощо), і що таке проживання тривало не менше 5 років до часу відкриття спадщини. Це можуть бути свідчення сусідів чи інших членів сім`ї; документи, які підтверджують спільне проживання та спільні витрати, тощо.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності СК України.

Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

У випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 вказаної вищезазначеної Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Згідно вимог частини 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. ( ст. 55 Конституції України).

Враховуючи те, що встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки (можливість оформлення права на спадщину) та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує, на підставі зібраних у справі та досліджених доказів, суд вважає встановленим факт проживання ОСОБА_1 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини до дня реєстрації смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,81,247,263-265,315,319 ЦПК України, суд

ухвалив

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Прибужанівська сільська рада Вознесенського району Миколаївської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини до дня реєстрації смерті з 01.01.2009 року по 05.08.2014 рік.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 16.11.2023 року.

Суддя М.М. Ротар