У Х В А Л А

Іменем України

09 листопада 2023 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Буша Н.Д., перевіривши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс", заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЖЕНЕВА", ОСОБА_1 , приватний виконавець Юхименко Ольга Леонідівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал, ТОВ "Кампсіс Фінанс" про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Дебт Форс" звернулось до Дніпровського районного суду м. Києва з вказаною заявою.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.10.2023 року вказану заяву разом з додатками направлено за підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2023 року вказану заяву передано на розгляд судді Деснянського районного суду м. Києва Буша Н.Д.

Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (частина перша статті 512 ЦК України).

Тлумачення ч.1 ст. 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16, зазначено, що: «Як встановлено судами, пунктом 2.2 Договору відступлення передбачено, що новий кредитор набуває права кредитора з моменту здійснення розрахунків за даним договором відповідно до розділу 4 цього Договору, пунктом 4.1.1 якого визначено, що ціна договору в повному обсязі сплачена на момент укладення договору. В той же час, встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за Договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за Договором. Наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови ОСОБА_1 у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником у цій справі. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 910/16109/14. З огляду на викладене, за відсутності відповідних доказів здійснення оплати за відступлене право вимоги, посилання Скаржника (підпункт 6.2) на те, що ціна Договору відступлення оплачена до моменту укладення цього Договору і цей пункт має обов`язкову силу для учасників відповідних цивільних правовідносин, Суд вважає необґрунтованим. Суд апеляційної інстанції критично оцінив пункт 4.1.1 Договору відступлення, згідно з яким ціна договору в повному обсязі сплачена Новим кредитором на час укладення Договору відступлення, тобто не визнав це положення достатнім доказом на підтвердження зазначеної обставини. Верховний Суд, розглядаючи справу в межах, визначених статтею 300 ГПК України, не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Враховуючи викладене, Суд вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про заміну сторони її правонаступником».

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором.

Згідно з договором відступлення прав вимоги №10-05/23 від 10.05.2023 року (зокрема, розділ 7), а також додатковою угодою №1 до Договору про відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги від 10.05.2023 року №10-05/23, передбачено, що новий кредитор набуває права кредитора з моменту здійснення оплати за вказаним договором у сумі 220 549,04 грн.

Наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником у цій справі.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах Верховного Суду: від 20 лютого 2019 року у справі № 910/16109/14 та від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16, від 06 вересня 2023 року у справі №466/3066/13-ц».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

На підставі викладеного, суд вважає, що у задоволені заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст.10, 81, 442, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс", заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «ЖЕНЕВА», ОСОБА_1 , приватний виконавець Юхименко Ольга Леонідівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал, ТОВ «Кампсіс Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги через Деснянський районний суд м. Києва.

Суддя Н.Д.Буша