Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2104/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.07.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі - головуючий суддя Кашуба А.В., секретар судового засідання Чернянчук К.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаним позовом.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачів ОСОБА_5 . На день її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок, який рахується за ОСОБА_5 за змістом довідки сільської ради, виданої на підставі записів у по господарській книзі, та довідки БТІ. Спадкодавець залишила заповіт, яким заповіла все своє майно на користь позивачів, її онуків. Позивачі прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом зі спадкодавцем на день її смерті. Відповідачі спадщину не прийняли. Правовстановлюючих документів на будинок не оформлено, тому у нотаріальному порядку оформлення спадщини унеможливлене. За захистом права власності, набутого в порядку спадкування, позивачі звернулися до суду. Просять визнати за ними право власності на житловий будинок у одній другій частці за кожним.

Позивачі у підготовче судове засідання не з`явилися, проте подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_4 до суду надійшла письмова заява, у якій відповідач просить розглядати справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_3 не з`явився на судовий розгляд справи, суд отримав зворотне повідомлення про вручення судової повістки про виклик для передання, крім того, оголошення про виклик розміщено на офіційному веб-сайті Виноградівського районного суду. Причин неявки суду не повідомлено, заяв не надходило. Відзив не подано. Судовий розгляд справи проведено без участі відповідача ОСОБА_3 .

Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши подані письмові докази, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вирішив наступне.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку, що правовідносини, що виникли, врегульовані ЦК України (2003 р.).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , останнім місцем проживання якої було с.Великі Ком`яти Виноградівського району Закарпатської області (а.с.6,7).

Добоні ОСОБА_6 є рідною бабусею позивачів та відповідачки ОСОБА_4 за батьком ОСОБА_3 , відповідачем (а.с.8-10,11-18).

ОСОБА_5 за життя залишила заповіт, посвідчений секретарем виконкому Великоком`ятівської сільської ради 30.04.2009 року. Згідно заповіту, ОСОБА_5 заповіла все своє майно своїм онукам ОСОБА_2 , 1985 р.н., та ОСОБА_1 , 1987 р.н. (а.с.19).

Прізвище позивача ОСОБА_2 , зазначене у документі, що посвідчує його особа паспорті громадянина України НОМЕР_1 , виданому 19.06.2002 Виноградівським РВ УМВС, саме як «Добони», що на думку суду ймовірно зумовлено було допустимим варіантом написання прізвища Добоні та вчинено офіційними органами, уповноваженими на документування фізичних осіб.

До складу спадщини, що відкрилася на день смерті ОСОБА_5 ввійшов житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 (Довідка КП Виноградівське РБТІ від 16.02.2023 №85, а.с.20).

Технічний паспорт на спадкове нерухоме майно складено Виноградівським районним бюро технічної інвентаризації 01.02.2023 року - тобто після смерті ОСОБА_5 (а.с.21-23)

За змістом вказаних документів, загальна вартість житлового будинку з надвірними спорудами становить 240699,00 грн.

Зазначений житловий будинок знаходиться на неприватизованій земельній ділянці, у зв`язку з чим має статус садиби, відповідно до ч.1 ст. 381 Цивільного кодексу України.

Згідно із довідкою РБТІ, даний житловий будинок рахується за ОСОБА_5 згідно довідки, виданої Виноградівською міською радою від 16.01.2023 №20,4-07/13, однак правовстановлюючого документу оформлено не було.

Суд констатує, що спадкоємці за заповітом позивачі прийняли спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно на день відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, що підтверджується Довідкою Виноградівської міської ради Закарпатської області від 16.01.2023 №20,4-07/14. (а.с.24). Крім того, за змістом документів спадкової справи, наданої нотаріусом Виноградівської ДНК (а.с.40-42), позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк після її відкриття (а.с.41).

Спадкоємців, що б мали право на обов`язкову частку у спадкуванні за заповітом після смерті ОСОБА_5 нема.

Зі слів позивачів, їх, батько, а син спадкоємиці ОСОБА_3 (другий відповідач), ще наприкінці дев`яностих років виїхав до Росії на заробітки та не повертався, зв`язку із сім`єю не підтримував. Померлим не оголошувався, безвісно відсутнім не визнавався. Місцеперебування його нікому невідоме, засобів зв`язку з ним ніхто не має. Останнім відомим постійним місцем його проживання є АДРЕСА_1 . Суд зі змісту документів спадкової справи, а також зі змісту довідки Виноградівської міської ради Закарпатської області від 16.01.2023 №20,4-07/14 пересвідчився, що відповідач ОСОБА_3 спадщину не прийняв: не подавав заяви про прийняття спадщини та не проживав разом зі спадкодавцем постійно на день її смерті.

ОСОБА_7 , мати позивачів, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на день її смерті не входить до кола спадкоємців, що б мали право на обов`язкову частку після смерті її свекрухи ОСОБА_5 . ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.25).

За змістом заяви ОСОБА_4 (відповідач), підпис на якій посвідчено нотаріально, ОСОБА_4 відмовилася від прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_5 .

На даний час належним чином оформити правовстановлюючі документи на житловий будинок не є можливим у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 , за якою цей будинок рахується. Відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок є об`єктивною перешкодою для оформлення спадщини у нотаріальному порядку. Чинне законодавство не передбачає можливості реєстрації права власності на нерухоме майно за померлою особою.

Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. Спадкодавець набув права власності на вказаний вище житловий будинок до 01.01.2004 року, тобто до дати набрання чинності ЦК України. За часів існування СРСР питання оформлення правовстановлюючих документів на житлові будинки регулювалось Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка була затверджена Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та діяла до 1995 року (втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13.12.95р). Однак з урахуванням положень пунктів 1, 4 та 6 Інструкції її дія не поширювалась на сільські населені пункти.

З 1979 року, в селах запроваджено ведення погосподарських книг, які були особливою формою статистичного обліку і де відображалась інформація про склад домоволодіння, загальну та жилу площу житлового будинку, рік введення в експлуатацію, а також про «голову господарства».

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК).

За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Для подальшого утримання та збереження майна необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого шляху, окрім визнання права власності на вказаний житловий будинок в судовому порядку, не існує.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, та відповідних їм правових норм цивільного законодавства суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вирішив, що позов є обґрунтованим та є підстави для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності, набуте в порядку спадкування за заповітом, у 1/2 частці на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташовано за адресою АДРЕСА_1 , загальна корисна площа 57,9 кв.м., в тому числі житлова 57,9 кв.м., з надвірними спорудами: Сарай літ.Б, Літня кухня літ.В, Підвал літ.Г, Сарай літ.Д, Вбиральня літ.Е, Свинарник літ.Ж, Сарай літ.3, Ворота №1, Огорожа №2, Колодязь№3.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , право власності, набуте в порядку спадкування за заповітом, у 1/2 частці на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташовано за адресою АДРЕСА_1 , загальна корисна площа 57,9 кв.м., в тому числі житлова 57,9 кв.м., з надвірними спорудами: Сарай літ.Б, Літня кухня літ.В, Підвал літ.Г, Сарай літ.Д, Вбиральня літ.Е, Свинарник літ.Ж, Сарай літ.3, Ворота №1, Огорожа №2, Колодязь№3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийА. В. Кашуба