Справа № 153/977/23
Провадження № 22-ц/801/1991/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дзерин М. М.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 рокуСправа № 153/977/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя доповідач),

суддів: Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач (особа, яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою її представником адвокатом Снітко Віктором Анатолійовичем, на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2023 року, ухвалене у складі судді Дзерина М. М. в м. Ямпіль, дата складання повного рішення 17 серпня 2023 року,

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 липня 2015 року вирішено стягувати з позивача користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини щомісячно від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає, що визначений рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області розмір аліментів підлягає зменшенню, так як в новому шлюбі в нього народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дружина на даний час не працює і є внутрішньо переміщеною особою, відповідно і дружина і двоє малолітніх дітей перебувають на його утриманні. У зв`язку з даними обставинами, він просить суд зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 липня 2015 року у справі №153/1025/15-ц, до 1/6 частини від йогозаробітку

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2023 року позов задоволено: зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 липня 2015 року у справі №153/1025/15-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Постановлено стягнувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання про судові витрати.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сімейний стан ОСОБА_1 змінився та в іншому шлюбі із ОСОБА_7 народились двоє дітей, які перебувають на його утриманні. Окрім цього, дружина ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, безробітна та перебуває на утриманні позивача, тому суд виснував, що встановлений рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 липня 2015 року розмір аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід зменшити до 1/6 частини від всіх видів доходів позивача щомісячно, такий розмір аліментів, виходячи з закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини, а платник аліментів, враховуючи встановлені судом обставини, має можливість нести відповідні витрати.

Не погодившись із зазначеним рішенням, 27 вересня 2023 року ОСОБА_2 , діючи через свого представника адвоката Снітко В. А., подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом, зроблено хибний висновок стосовно того, що зміна сімейного стану і наявність інших утриманців є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, вважає, що позивачем не надано доказів погіршення його майнового стану. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову.

02 жовтня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від ОСОБА_1 , в якому він посилається на наявність у нього двох дітей та дружини, яка не працює та є внутрішньо переміщеною особою, які перебувають на його утриманні, що і є доказом зміни його матеріального стану, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, а тому просить відмовити у задоволені апеляційної скарги.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

По справі встановлено наступні обставини:

-27 липня 2015 року рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області у справі №153/1025/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, постановлено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини щомісячно всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.5-7);

-у ОСОБА_1 відсутня заборгованість по сплаті аліментів у справі №153/1025/15-ц, що встановлено розрахунком заборгованості зі сплати аліментів №11988 від 24.05.2023 року (а.с.8-10);

-19 червня 2018 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , остання змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_9 на ОСОБА_10 , відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.11);

-З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с.12);

-З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_5 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с.13);

-ОСОБА_7 є внутрішньо переміщеною особою та проживає по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 20 квітня 2022 року №526- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.14);

-дружина позивача ОСОБА_11 звільнена з роботи 04 листопада 2019 року та на даний час не працевлаштована відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_4 (а.с.15).

Між сторонами виник спір з приводу зміни розміру стягуваних аліментів на дитину.

Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частини 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що вібулася зміна сімейного стану позивача та кількість осіб, які перебувають на його утриманні, а саме: він одружився та в іншому шлюбі із ОСОБА_7 народились двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перебувають на його утриманні. Окрім цього, дружина ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, безробітна та також перебуває на утриманні позивача.

Апеляційний суд виснує, що встановивши, що позивачем ОСОБА_1 належними та допустимими доказами (свідоцтвом про шлюб, свідоцтвами про народження дітей, довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи) підтверджено зміну сімейного стану, кількості утриманців, - суд першої інстанції на підставі оцінки доказів у їх сукупності дійшов вірного та обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди відповідачки з такою оцінкою суду, проте не містять об`єктивних аргументів неправильності такої оцінки.

Відповідно до частини другої статті 51 статті 52 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народилися вони у шлюбі чи поза ним.

Відтак, встановивши обов`язок позивача надавати утримання усім дітям, суд першої інстанції належним чином мотивував свій висновок про наявність підстав для зменшення розміру аліментів.

Відповідно до пункту 1 частини1 статті 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на надану оцінку доводам учасників справи та висновку суду першої інстанції, апеляційний суд підсумовує, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не знайшли своє підтвердження, а рішення суду першої інстанції є таким, що ухвалене з додержанням норма матеріального і процесуального права.

Тому рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2023 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах. За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правилами пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі, ціна позову у якій, з огляду на розмір аліментів) становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню (п. 2 ч. 3 с. 389 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану її представником адвокатом Снітко Віктором Анатолійовичем, залишити без задоволення.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуюча суддя Т. М. Шемета

Судді О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк