Справа №155/757/23
Провадження №2-о/155/47/23
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Яремчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Задурської К.М.,

представника заявниці Самчука А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду м. Горохів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Самчук Антон Миколайович, про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Берестечківська міська рада Луцького району Волинської області, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Самчук А.М., звернулася в суд з заявою, в якій просить встановити факт проживання в АДРЕСА_1 , однією сім`єю з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з січня 2015 року до дня його смерті.

Свою заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який постійно проживав в АДРЕСА_1 . Після смерті останнього відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, житловий будинок. Представник заявника вказує, що з рідних людей спадкодавця лишилась лише ОСОБА_1 , тобто заявниця. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 звернулась з заявою до нотаріуса.

Однак, 27 квітня 2023 року постановою приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Красневича Олександра Анатолійовича заявниці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували родинні відносини з спадкодавцем. Також з вказаної постанови вбачається, що заповіт померлим не складався.

Представник заявниці зазначає, що померлий ОСОБА_2 у 2007 році познайомився з мамою заявниці - ОСОБА_3 , яка йому дуже сподобалась, проте серйозні відносини у них не склалися. Проте, ОСОБА_2 не залишив Україну та продовжив проживати у місті Берестечко, а сім`я ОСОБА_1 була для нього найближчими людьми в Україні, а сама ОСОБА_1 стала йому за доньку. У тому ж 2007 році був придбаний житловий будинок у АДРЕСА_1 . З купівлею цього будинку повністю допомагала родина ОСОБА_4 . Також представник заявниці в заяві вказує, що на початку 2015 року мати заявниці розпочала постійно виїжджати на заробітки в Польщу. Спадкодавець запропонував ОСОБА_1 проживати у своєму будинку, оскільки йому вже було 73 роки, він потребував постійного стороннього догляду, оскільки хворів на цукровий діабет та мав проблеми з серцем. ОСОБА_2 просив її приглядати за ним, бути йому за рідну людину. Також він проводив оплату поточних витрат, за його кошти купувалися продукти харчування, одяг, сплачувались комунальні послуги тощо. У 2022 році ОСОБА_2 наполягав на реєстрацію місця проживання заявниці з собою, оскільки вважав, що таким чином вирішиться питання спадкування належного йому майна. Постійно говорив, про те, що необхідно скласти заповіт на ОСОБА_1 , але вже після того як знайде інше житло, оскільки цей будинок, був у вкрай незадовільному стані для проживання. Для проведення усіх необхідних юридичних дій 01 вересня 2021 року було нотаріально посвідчено довіреність на ОСОБА_1 . Остання весь час проживала з ОСОБА_2 , купувала усе необхідне для проживання, оплачувала всі рахунки, а після того як вона стала заробляти кошти утримання будинку проводилося порівну. Представник заявниці вказує, що більшу частину коштів брав на себе ОСОБА_2, однак велика частина заробітку також витрачалась на ліки. Похороном спадкодавця також займалась заявниця самостійно. З огляду на наведене, представник заявниці просить заяву задовольнити.

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 01 червня 2023 року заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.

05 червня 2023 року на виконання вимог ухвали судді від 01 червня 2023 року представник заявниці подав уточнену заяву про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 06 червня 2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 27 липня 2022 року від Горохівської державної нотаріальної контори витребувано витяг зі Спадкового реєстру про наявність спадкових справ до майна померлого спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також заповітів, посвідчених від його імені, а у випадку заведення спадкової справи на ім`я спадкодавця - належним чином завіреної її копії. Також витребувано від Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області довідку про склад сім`ї та останнє місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та осіб, які фактично проживали з ним на день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також витребувано від Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону України гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з січня 2015 року по 04 червня 2022 року.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 30 серпня 2022 року повторно витребувано від Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянкою України, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином Сполучених Штатів Америки, за період з січня 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також повторно витребувано від Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області довідку про склад сім`ї та останнє місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та осіб, які фактично проживали з ним на день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також витребувано від приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Красневича Олександра Анатолійовича копію спадкової справи після померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата заведення: 07 березня 2023 року №8/2023.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник Самчук А.М. в судовому засіданні заяву підтримали повністю із підстав, викладених у ній, просили її задовольнити.

Заявниця ОСОБА_7 в судовому засіданні 04.10.2023 р. підтвердила, що з 2015 року стала проживати з ОСОБА_2 в його будинку. Останній хворів та потребував сторонньої допомоги. Разом вони вели спільний побут, здійснювали ремонт житлового будинку, купували різні речі. Пояснила, що кошти в сім`ї в них завжди були спільні. Вказала, що ОСОБА_2 сприймав її як власну дочку.

Представник заінтересованої особи, Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області, в судове засідання не з`явився, однак міський голова подав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника ради, при вирішенні заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю покладався на розсуд суду. Жодних заперечень щодо встановлення даного юридичного факту не висловив.

Заслухавши пояснення заявниці та її представника, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Горохів Луцького району Волинської області помер ОСОБА_2 , про що 07 червня 2022 року Берестечківською міською радою складено відповідний актовий запис №72 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 5).

Довідкою Берестечківської міської ради від 12 вересня 2023 року №246 встановлено, що на день смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою також зареєстрована гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 26 січня 2022 року по даний час.

Із копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 вбачається, що остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 26 січня 2022 року .

Факт прописки за однією адресою ОСОБА_2 з 14 червня 2016 року та ОСОБА_1 з 25 січня 2022 року підтверджується також записами в Будинковій книзі для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який належить спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 05 листопада 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Волошиним С.А. і зареєстрованим в реєстрі за №2515 (а. с. 13-14).

Належність на праві власності ОСОБА_2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 підтверджується також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Із матеріалів спадкової справи №8/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що 03 березня 2023 року заявниця ОСОБА_1 подала приватному нотаріусу Луцького районного нотаріального округу Красневичу О.А. заяву про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 . На підставі поданої заяви нотаріусом зареєстровано спадкову справу. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти, спадкові договори) №73852524 від 07 вересня 2023 року підтверджується, що спадкодавцем ОСОБА_2 заповіт не посвідчувався. Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини не звертались. 27 квітня 2022 року представник заявниці ОСОБА_9 звернувся до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Красневича О.А із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 . Постановою приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Красневич О.А. від 27 квітня 2023 року №82/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 через відсутність документів, які підтверджують родинні чи інші відносини зі спадкодавцем та запропоновано останній звернутись до суду для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем.

Отже, за вказаних обставин, заявниця позбавлена можливості оформити спадщину після смерті спадкодавця, а тому звернулась до суду з даною заявою.

При прийнятті рішення суд врахував наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України судом можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 2 п. 2, п.21 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ст. 3 ч. 2 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали із спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2 проживав з 2007 року за адресою: АДРЕСА_1 , був самотньою людиною, дітей не мав. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно ОСОБА_2 судом не встановлено.

З 2022 року заявниця була зареєстрована за місцем постійного проживання спадкодавця. Суд також вважає доведеною ту обставину, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю з 2015 року, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, у них був спільний бюджет, приймали участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт. Вищевказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, товарними чеками про купівлю майна для спільного користування (бойлера, пилососа, ноутбука), квитанціями про оплату житлового-комунальних послуг (як станом на час спільного проживання, так і після смерті спадкодавця).

Факт спільного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто до смерті останнього, підтверджуються також показами свідків.

Так, Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що проживає в місті Берестечко з 1966 року. Був сусідом ОСОБА_2 , неодноразово був в нього в гостях, однак постійно з ним не спілкувався, оскільки не знає англійської мови. ОСОБА_2 проживав в АДРЕСА_1 , проживав багато років, з якого точно року не пам`ятає. Померлий проживав в будинку разом з ОСОБА_1 , вели домашнє господарство, постійно проводили ремонтні роботи в будинку. З якого точно року ОСОБА_1 проживала з померлим не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_2 у 2007 році приїхав в місті Берестечко. Познайомилася з ним. Згодом ОСОБА_2 купив собі житловий будинок. Вони проживали поруч й допомагали чим могли. Проживали фактично як одна родина. Вказала, що з 2015 року почала їздити за кордон на роботу і ОСОБА_2 запропонував їй, щоб ОСОБА_1 проживала разом з ним, а він мав опікуватися нею. ОСОБА_3 погодилася і з 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 почали проживати разом. ОСОБА_2 сприймав ОСОБА_1 як свою дитину. Під час спільного проживання вони вели спільний побут, робили ремонт в житловому будинку, сплачували комунальні послуги, доглядали за садком. ОСОБА_3 допомагала їм коштами, згодом ОСОБА_1 працевлаштувалася і витрачала вже свої кошти. Також показала, що ОСОБА_2 постійно хворів у зв`язку з чим ОСОБА_1 його доглядала. Зазначила, що за відсутності ОСОБА_1 догляд за ОСОБА_2 здійснювала вона. На даний час за даним житловим будинком також доглядає вона.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що вона є подругою мами заявниці ОСОБА_1 . ОСОБА_2 приїхав в місто Берестечко у 2007 році. Проживав в АДРЕСА_1 . ОСОБА_12 була в нього в гостях. Зазначила, що заявниця проживала разом ОСОБА_2 в його житловому будинку близько 10 років. Мама заявниці проживала в себе вдома в селі Старики. В даному житловому будинку вони постійно робили ремонти, зокрема, декілька разів робили ремонт ванної кімнаті, клали бруківку. Показала, що комунальні послуги оплачував ОСОБА_2 . Останній сприймав ОСОБА_1 як свою рідну дочку, допомагав їй сплачувати за навчання.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів покази даних свідків у суду не має.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Факт, про вставлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає правові підстави для реалізації спадкових прав після смерті ОСОБА_2 і не пов`язується з наступним вирішенням спору про спадкове майно.

За приписами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд виснує про наявність між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносин, що за своєю суттю відповідають відносинам сім`ї, а тому вважає, що заяву необхідно задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судом встановлено, що заявницею при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок, що підтверджено належним письмовим доказом по справі (а. с. 1).

Разом з тим, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, судові витрати у виді сплаченого заявницею ОСОБА_1 судового збору, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 263-265, 268, 294, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , по АДРЕСА_1 з січня 2015 року до дня його смерті.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявниця: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Заінтересована особа: Берестечківська міська рада Луцького району Волинської області (45765, Волинська область, Луцький район, місто Берестечко, вулиця Шевченка, 2).

Повний текст судового рішення складено 13 листопада 2023 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.