Справа №705/33/23
4-с/705/6/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., вивчивши скаргу ОСОБА_1 про порушення порядку стягнення на майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області зі скаргою про порушення порядку стягнення на майно, в якій просив: поновити пропущений строк оскарження по поважним причинам; зобов`язати державного виконавця Кравченко М.В. по результатам перевірки 13.07.2022 скласти акт відповідний і встановленої форми.

У скарзі посилався на те, що відділ ДВС здійснює виконавче провадження 65480922 від 19.05.2021 щодо стягнення із ОСОБА_1 боргу в сумі 320400 гривень на користь ОСОБА_2 , а виконавець Кравченко М.В. винесла постанову про арешт його рухомого, нерухомого та іншого майна для збереження вимог стягувача, але без його конкретного виявлення і документального підтвердження, що зумовило включення видів майна, які не підлягають арешту. Також був порушений порядок стягнення на майно. При виході за місцем виконання рішення для перевірки майнового стану виконавець склала акт довільної форми, а не встановленої форми про неможливість звернення стягнення на майно і необхідності зняття арешту. Умисне порушення Закону України «Про виконавче провадження» викликали його скарги до керівних органів ДВС в порядку підпорядкованості і суду, що призвело до пропуску строку оскарження та поновлення його.

Перевіривши скаргу на дотримання строків звернення до суду, а також дослідивши викладені у ній обставини та додані до неї письмові документи, вважаю, що в задоволенні клопотання про поновлення пропущених строків для подання скарги до суду слід відмовити, а подану скаргу повернути без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частина 1 статті 448 ЦПК України визначає, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно зі статтею 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Із прохальної частини скарги неможливо встановити, які саме дії чи бездіяльність оскаржує ОСОБА_1 . Тому суддя враховує лише зобов`язання державного виконавця Кравченко М.В. по результатам перевірки 13.07.2022 скласти акт відповідний і встановленої форми, що зазначено боржником у прохальній частині скарги.

При цьому суддя бере до уваги, що ОСОБА_1 був присутній під час складання акту старшим державним виконавцем ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) від 13.07.2022, що підтверджується його підписом.

У скарзі ОСОБА_1 зазначає, що умисне порушення Закону України «Про виконавче провадження» викликали його скарги до керівних органів ДВС в порядку підпорядкованості і суду, що призвело до пропуску строку оскарження та поновлення його. При цьому до скарги не додано жодних доказів на підтвердження зазначених обставин.

До матеріалів справи долучена відповідь Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 14.12.2022, відповідно до якої повідомлено ОСОБА_1 , що справа № 705/1087/250 за позовом ОСОБА_2 до нього, третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення збитків за його касаційною скаргою на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.02.2021 та постанову Черкаського апеляційного суду від 27.04.2021 знаходиться у провадженні Касаційного цивільного суду. Зазначене не є доказом оскарження ОСОБА_1 дій чи рішень старшого державного виконавця Кравченко М.В. під час складання акта від 13.07.2022 до керівних органів ДВС і суду.

У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 466/948/19 зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Поважними причинами пропуску процесуального строку вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення скарги стає неможливим або утрудненим, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, що не залежать від волі особи.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.

Саме на скаржника покладено обов`язок доведення наявності в нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав на оскарження.

Станом на час звернення до суду 09 січня 2023 року закінчився строк для звернення зі скаргою, визначений у статті 449 ЦПК України.

Стаття 126 ЦПК України визначає, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Зі скарги та доданих до неї матеріалів не вбачається, що скаржник був позбавлений можливості у строки, визначені ЦПК України, звернутись до суду зі скаргою на дії державного виконавця під час складання акта від 13.07.2022. При цьому суддя вважає, що навіть самостійне звернення скаржника із заявами до відділу ДВС не є поважною причиною пропуску строку для звернення до суду зі скаргою на рішення державного виконавця, оскільки особа вправі самостійно обирати спосіб захисту своїх порушених прав чи свобод.

Тому суддя не вбачає підстав для поновлення скаржнику строку для звернення до суду зі скаргою.

Відтак, у зв`язку з вище викладеним скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду, оскільки ним пропущений процесуальний строк для звернення до суду зі скаргою.

Керуючись ст. ст. 259, 263-264, 447-451 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні процесуального строку для звернення до суду зі скаргою про порушення порядку стягнення на майно.

Скаргу ОСОБА_1 про порушення порядку стягнення на майно залишити без розгляду та повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.І.Єщенко