Справа № 446/2105/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.06.2023 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Самсін М. Л.
при секретарі Груба Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янка-Бузька Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янка-Бузької міської ради про визнання права власності на спадкове майно,
Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 01.06.2023 відкрито загальне позовне провадження у даній справі.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, просили проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомляв.
Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 17.01.2004.
Відповідно до довідки № 357 від 30.11.2022 видно, що ОСОБА_3 до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , разом з нею постійно проживав та був зареєстрований син - ОСОБА_4 .
За життя ОСОБА_3 заповіт не складала.
ОСОБА_4 на час смерті матері проживав та був зареєстрований з нею за однією адресою, а отже спадщину фактично прийняв проте не переоформив на своє ім`я.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат позивача - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 від 01.04.2020.
Відповідно до Довідки №358 від 30.11.2022, ОСОБА_4 до дня смерті постійно проживав та був зареєстрований один за адресою АДРЕСА_1 .
Отже, за таких обставин ОСОБА_5 являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті брата ОСОБА_4 .
З матеріалів справи видно, що 08 квітня 2021 Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області винесено рішення по справі за позовною заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Кам`янка-Бузька міська рада про встановлення юридичних фактів. Згідно якого було встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 як між сином та матір`ю. Встановленню факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який номер 31.03.2020 року як між сестрою та братом.
04 червня 2021 року державним нотаріусом Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори, Прокопенко Л.О. було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, спадщина на яку видавалося свідоцтво складається з права на земельну частку(пай) площею 2,35 га, що розташована на території Желдецької сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області і належало його померлій матері ОСОБА_3 після смерті якої ОСОБА_4 спадщину прийняв, але юридично не оформив та право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ПАФ «Желдець».
Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказані земельні ділянки було відмовлено, оскільки оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку було втрачено.
Відповідно до Витягу №23 594 від 13.12.2022 виданого Управлінням надання адміністративних послуг Відділом №1 Головного управління Держгеокадастру у Львівській області вартість земельної ділянки площею 1,0253 га становить 26 870 грн. 33 коп.
Відповідно до Витягу №23 593 від 13.12.2022 року виданого Управлінням надання адміністративних послуг Відділом №1 Головного управління Держгеокадастру у Львівській області вартість земельної ділянки площею 0,5624 га становить 4373 грн. 63 коп.
Оскільки спадкодавець при житті не виготовив правовстановлюючі документи на належне йому майно, тому ОСОБА_1 як спадкоємець не може успадкувати належне їй спадкове майно у визначений законом спосіб, а тому вимушена за захистом своїх спадкових прав звернутись в суд.
Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.
Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч.4 ст.3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Вбачається, що в разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачою свідоцтва про право на спадщину.
За життя ОСОБА_3 не оформила право власності, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Спору з приводу поділу спадкового майна не існує, проте позивач позбавлений можливості розпорядитися належним йому спадковим майном, що належав спадкодавцю ОСОБА_3 , оскільки немає правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності останньої, тому позивач позбавлений можливості зареєструвати успадковане нерухоме майно.
Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкове майно.
З таких обставин, вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.
З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя Самсін М.Л.