Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31 березня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Шумило Н.Б.

за участю секретаря судових засідань - Луцак В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ужгородська районна державна нотаріальна контора, в особі державного нотаріуса Броді Катерини Степанівни, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин справи

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Леміш О.О., звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом, у якому просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обчислюється з часу набрання рішенням суду законної сили.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.08.1999 року ОСОБА_4 було складено заповіт, згідно якого все своє майно заповіла своєму сину ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. ОСОБА_1 на день смерті матері з нею не проживав та не подавав у встановлений шестимісячний строк відповідної заяви про прийняття спадщини з поважної причини. 29.09.2022 ОСОБА_1 звернувся до Ужгородської районної державної нотаріальної контори про прийняття ним спадщини та видачі йому свідоцтва про право на спадщину після смерті матері за заповітом, проте отримав письмову відповідь, якою йому фактично було відмовлено у прийнятті такої заяви та видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Також державним нотаріусом було роз`яснено про можливість та необхідність звернення до суду з відповідним позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України. В обгрунтування поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини та неможливості подання ним відповідної заяви зазначено про те, що ОСОБА_1 в період часу з 2013 року і до початку 2022 року знаходився під вартою у в`язниці ОСОБА_5 республіки внаслідок кримінального провадження щодо нього та відбування покарання терміном 7 років позбавлення волі згідно ухвали суду міста Анкона від 28.03.2018р. Також ОСОБА_1 знаходився під вартою та був засуджений до 8-ми років позбавлення волі із триманням його під вартою згідно рішення суду Великої Інстанції м. Ренні від 10.03.2015 року. Вказано, що перебування позивача під вартою за межами території України на момент смерті матері та впродовж тривалого часу після її смерті свідчить про поважність причини пропуску ним строку для прийняття спадщини по заповіту після сметрі матері.

Процесуальні дії по справі, заяви сторін

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.11.2022 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, про що повідомлено учасників справи.

17.01.2023 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, витребувано у державного нотаріуса Ужгородської районної державної нотаріальної контори (м.Ужгород, вул. Собранецька,47) належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 48-49).

31.01.2023 до суду від в.о. завідувача Удгородської районної державної нотаріальної контори Броді К.С. поступила належним чином завірена копія спадкову справу №09/2016 за померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання 31.03.2023 не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. При цьому, до суду 31.03.2023 від представника позивача адвоката Леміш О.О. (який діє на підставі ордера серія АО № 1064475 від 28.10.2022) поступила заява, в якій просить розглянути позов без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Щодо прийняття в даній справі заочного рішення не заперечують.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач у судове засідання 31.03.2023 повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки та розміщення оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подавав.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень сторони позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа в судове засідання свого повноважного представника не направила, при цьому, 31.01.2023 до суду від в.о. завідувача Удгородської районної державної нотаріальної контори Броді К.С. поступила належним чином завірена копія спадкову справу №09/2016 за померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . Враховуючи наведене вимоги ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд приходить до переконання про можливість проведення розгляду справи за відсутності третьої особи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 від 01.12.2017 року (а.с.6).

Із копії заповіту від 03.08.1999 року, який посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Дроботя А.Й., зареєстрований в реєстрі за №1032 вбачається, що ОСОБА_4 на випадок свої смерті,зробила розпорядження: належні їй житловий будинок з надвірними будовами, земельну ділянку з басейном, що розташовані в АДРЕСА_1 , аа також все інше майно, яке на день смерті буде їй належати, заповіла сину ОСОБА_1 , 1957 року народження (а.с. 5).

Державний нотаріус Ужгородської районної державної нотаріальної контори Броді К.С. надала відповідь № 336/01-16 від 29.09.2022 року ОСОБА_1 на його звернення щодо прийняття заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 роз`яснила, що він пропустив строк для прийняття спадщини та роз`яснила про необхідність звернутись до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 7).

Згідно копії Виписки з рішення по кримінальній справі від 10 березня 2015 Суд Великої Інстанції м. ОСОБА_6 визнано винним та засуджено до позбавлення волі на вісім років ув`язнення (а.с. 8-9).

З копії спадкової справи №09/2016 за померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 вбачається, що 11 січня 2018 р. від ОСОБА_2 до Ужгородської районної державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_4 та було відкрито спадкову справу, що підтверджується Інформаційфною довідкою зі Спадкового реєстру № 50522010 від 11.01.2018 (а.с. 56).

21.06.2018р. ОСОБА_2 подав до Ужгородської районної державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (а.с. 64).

Також, у копії спадкової справи наявні копії довідок Коритнянської сільської ради від 08.06.2018, про те що ОСОБА_4 на день смерті проживала, була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживала одна, та що до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіт не посвідчувався (а.с. 65, 66), копія заповіту від 03.08.1999р. (а.с. 67).

21.06.2018 року державним нотаріусом Броді К.С. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її син ОСОБА_2 (а.с. 71). Видача вказаного свідоцтва зареєстрована в Спадковому реєстрі за №1-231 (а.с. 72).

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 89 ЦПК України).

Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця об`єктивних перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Крім того, згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд у своїй постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17 роз`яснив, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, мати позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про прийняття спадщини за законом після її смерті звернувся її син ОСОБА_2 , якому 21.06.2018 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом.

При цьому, позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

Причинами пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає тривале перебування в ув`язненні за межами України, вказує що в інший спосіб захистити своє право можливості не має.

Тривале перебування в ув`язненні ОСОБА_1 за межами України підтверджується наявною в матеріалах справи копією виписки з рішення по кримінальній справі Суду Великої Інстанції м.Ренн від 10.03.2015, яким його було засуджено до позбавлення волі на вісім років ув`язнення, що на переконання суду є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини після смерті матері.

Також суд враховує те, що існувала воля спадкодавця на передання спадкового майна позивачу, ця воля втілена у заповіті та має поважатися при вирішенні питання про подальшу долю спадкового майна.

Відтак, зазначені у позові обставини дають достатні підстави для висновку, що позивачем строк для прийняття спадщини пропущено з об`єктивних та непереборних причин, які створили йому істотні труднощі для вчинення дій, пов`язаних із прийняттям спадщини.

Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивач з поважних причин у визначений законом шестимісячний строк після смерті матері не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки тривалий час перебував в ув`язненні, а тому наявні правові підстави для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На переконання суду, строк у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили буде достатнім строком для подання заяви про прийняття спадщини, і тому заяву слід визнати обґрунтованою та задовольнити.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-283, 354 ЦПК, ст. ст. 15, 16, 1262, 1269, 1270, ч.3 ст.1272 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ужгородська районна державна нотаріальна контора, в особі державного нотаріуса Броді Катерини Степанівни, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Початок перебігу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Ужгородська районна державна нотаріальна контора, в особі державного нотаріуса Броді Катерини Степанівни, місцезнаходження: м. Ужгород, вул. Собранецька, 47, .

Повне заочне рішення суду складено 31 березня 2023 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило