КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №753/5751/23 Головуючий у 1 інстанції: Коренюк А.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни про відкриття виконавчого провадження, третя особа: Акціонерне товариство «Універлал Банк», -

в с т а н о в и в :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 жовтня 2012 року позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено та стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №046-2900/840-0842 від 28.12.2007 року у розмірі 219 219, 33 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 1 752 220,10 грн.

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року скаргу повернуто заявникові з тих підстав, що скаржником не усунуто недоліки скарги, зазначені в ухвалі Дарницького районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скаргу обґрунтовано тим, що суд безпідставно своєю ухвалою повернув скаргу ОСОБА_1 , посилаючись на формальні недоліки та на той факт, що начебто він пропустив строки на усунення недоліків, своєчасно їх не усунув та був належним чином повідомлений про ухвалу про надання строку на усунення недоліків, що в цілому не відповідає дійсності.

Вказує, що підстави для відкриття провадження за його скаргою наявні, всі вимоги закону виконано належним чином, а формальна описка щодо статусу сторін не може бути перешкодою у доступі до правосуддя.

У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Зазначає, що ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року дана скарга залишена без руху та надано строк для усунення недоліків - п`ять днів з дня отримання заявником ухвали.

Вказує, що скаржник був належним чином повідомлений про залишення скарги без руху для усунення недоліків, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа врученого під особистий підпис 01 трави 2023 року.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Універсал Банк» просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Зазначає, що суд першої інстанції в ухвалі вірно встановив, що ОСОБА_1 не вірно вказав статус учасника справи. Визначив статус АТ «Універсал Банк» як третьої особи, що передбачено для позовного провадження.

Вказує, що ОСОБА_1 в суді першої інстанції не зазначив необхідних реквізитів скарги, пропустив строки звернення до суду з вказаною скаргою, не направив екземпляри скарги учасникам справи.

Суд першої інстанції за адресою, яку вказав ОСОБА_1 належним чином повідомив його про залишення скарги без руху та необхідність усунення недоліків, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа врученого під особистий підпис 01 травня 2023 року.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників. (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц)

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь головуючого, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи заяву позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не усунув недоліки скарги, які були зазначені в ухвалі Дарницького районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року про залишення скарги без руху.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 жовтня 2012 року позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено та стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №046-2900/840-0842 від 28.12.2007 року у розмірі 219 219, 33 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 1 752 220,10 грн.

Встановлено, що у квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За змістом статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною першою статті 449 ЦПК України встановлено, що скарга може бути подана у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у ст.2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року.

За змістом пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року; «Беллет проти Франції» від 04 грудня 1995 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Як стверджує заявник, зазначені судом формальні недоліки дають правові підстави для відкриття провадження у справі. Так, суд безпідставно своєю ухвалою повернув скаргу, посилаючись на формальні недоліки та начебто на пропущення строків для усунення недоліків, своєчасне їх не усунення та належним чином повідомлення про ухвалу про надання строку для усунення недоліків, що в цілому не відповідає дійсності. Підстави для відкриття провадження за скаргою були наявними, а формальна описка щодо статусу сторін не може бути перешкодою для доступу до правосуддя.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов поспішного висновку про повернення заяви позивачеві, а доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст.379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена з порушенням норм процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: