Справа № 462/3646/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Мруць І.С.

за участю секретаря судового засідання Грицак А.Р.,

справа № 462/3646/22

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод в користуванні майном,

за участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 ,

встановив:

представник позивачки 22.07.2022 року звернувся до суду із позовом, у якому просив встановити порядок користування частини земельної ділянки геометричними розмірами по периметру: 12,78; 0,37; по будинку та прибудові (4,30; 0,80; 4,00); 1,60; 1,10; по сараю «Б» (4,54; 2,92); 3, 27; 14,82; 3,09 мп. площею 62,0 м.кв., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 у спільному користуванні двох співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для проходу з вулиці на подвір`я та в`їзду транспортних засобів; зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 у вільному користуванні частини земельної ділянки геометричними розмірами по периметру: 12,78; 0,37; по будинку та прибудові (4,30; 0,80; 4,00); 1,60; 1,10; по сараю «Б» (4,54; 2,92); 3, 27; 14,82; 3,09 мп. площею 62,0 м.кв., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками земельної ділянки по АДРЕСА_1 . На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок, який рішенням суду поділено між позивачкою та відповідачкою. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі про поділ житлового будинку та земельної ділянки визначено варіант порядку користування земельної ділянки, зокрема судовим експертом запропоновано надати в спільне користування двом співвласникам земельну ділянку геометричними розмірами по периметру: 12,78; 0,37; по будинку та прибудові (4,30; 0,80; 4,00); 1,60; 1,10; по сараю «Б» (4,54; 2,92); 3, 27; 14,82; 3,09 мп. площею 62,0 м.кв (синій колір додатку №2 до висновку).

Вхід (ворота, хвіртка) на територію земельної ділянки розташований зі сторони АДРЕСА_1 і слугує для входу всіх мешканців будинку АДРЕСА_1 та в`їзду транспорту. Зазначив, що відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 неодноразово здійснюються перешкоди у заїзді транспортних засобів до входу в будинок позивача через ворота по території спільної земельної ділянки шляхом умисного закладення її частини різними будівельними матеріалами, відходами тощо. Зверненнями до відповідачів та у зв`язку з неприязними відносинами з сусідами не досягнуто згоди у вирішенні спору в досудовому порядку, тому позивачка вирішила звернутися до суду.

Ухвалою судді від 09.09.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено дату та час розгляду.

19.12.2022 року представником позивачки на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, уточнено позовні вимоги зобов`язати відповідачів усунути перешкоди позивачу у вільному користуванні частини вказаної земельної ділянки шляхом її розчищення від побутового сміття, дошок, шиферу, інших предметів належних відповідачам, а також заборони самовільного засмічення вказаної земельної ділянки та вчинення інших дій, що унеможливлять вхід-вихід, в`їзд-виїзд транспортних засобів.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити.

Представник позивачки зазначив, що ухвалою від 24.02.2012 року було затверджено мирову угоду між позивачкою та відповідачкою ОСОБА_2 , якою між ними поділено будинок по АДРЕСА_1 . В межах розгляду цієї справи судом було призначено експертизу, в якій міститься висновок щодо можливості розподілу земельної ділянки під цим будинком. Після постановлення згаданої ухвали сторони формально поділили між собою земельну ділянку і надалі проживали за цією адресою. В`їзд в будинковолодіння знаходиться із сторони АДРЕСА_1 та проходить до входу у будинок позивачки. Також після постановлення ухвали суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було здійснено добудови до їхніх будинків та станом на час розгляду справи у них відсутні правовстановлюючі документи на це майно, оскільки сторони не можуть дійти згоди у процесі оформлення таких. Конфлікти між сторонами щодо користування частиною земельної ділянки розпочалися у 2020-2021 році. Представник позивачки зазначив, що відповідачами робилися штучні перепони для виїзду автомобіля сина позивачки, на ділянці відповідачами залишене будівельне сміття. Неодноразові спроби вирішити конфлікт успіху не мали, а тому позивачка змушена була звернутися до суду.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що позивачка є її сестрою, а відповідач ОСОБА_3 її чоловіком, який не зареєстрований, але проживає у будинку по АДРЕСА_1 . Після розподілу будинку у 2012 році, вона у 2013 році зробила до такого надбудову, що здана в експлуатацію. Внаслідок цього ширина земельної ділянки від стіни її будинку до паркана, в місці, де родина позивачка здійснює заїзд транспортними засобами, зменшилася з 3 м.9 см. до 2 м.15 см. Враховуючи, що син позивачки володіє мікроавтобусом, автомобіль при русі спірною частиною земельної ділянки проїжджає попід самою стіною будинку відповідачки та навіть зачіпає квіти на будинку. Відтак, вона заперечує проти задоволення позовної вимоги про встановлення порядку користування земельною ділянкою для в`їзду транспортних засобів відповідачки. Так само, ОСОБА_2 заперечила проти задоволення позовної вимоги про усунення перешкод у вільному користуванні частини вказаної земельної ділянки шляхом її розчищення від будівельного сміття, інших предметів.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, був належно повідомлений про час та місце розгляду справи. Відзиву на позов, інших заяв, клопотань не подав, а відтак суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст.12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно долученої до матеріалів справи копії Державного акту на право власності на земельну ділянку, такий видано 15.11.2006 року ОСОБА_1 про те, що вона є власником земельної ділянки площею 0, 0424 га по АДРЕСА_1 , із зазначенням у списку співвласників земельної ділянки ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) (а.с.6).

Судом оглянуто в судовому засіданні матеріали цивільної справи №2-1423/11, яку витребувано за клопотанням представника позивачки, та встановлено наступне.

16.12.2010 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила провести поділ будинковолодіння АДРЕСА_1 та закріпленої за ним земельної ділянки.

В межах цієї справи ухвалою суду від 26.01.2011 року було призначено будівельно-технічну експертизу, долучено до матеріалів справи висновок №975/976 судової будівельно-технічної експертизи від 30.11.2022 року, яким визначені варіанти розподілу житлового будинку АДРЕСА_1 , та зазначено, що визначити можливі варіанти поділу земельної ділянки АДРЕСА_1 між сторонами враховуючи конфігурацію земельної ділянки та розташування житлового будинку та господарських будівель і споруд, технічно неможливо. Експертом запропоновано варіант порядку користування земельною ділянкою, з врахуванням порядку користування, що склався.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 24.02.2012 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині реального поділу земельної ділянки залишено без розгляду.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 24.02.2012 року визнано мирову угоду, укладену між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 , за якою, зокрема, позивачці та відповідачці виділено приміщення житлового будинку, провадження у справі про реальний поділ житлового будинку закрито.

Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.11.2021 року ОСОБА_1 належить на праві спільної часткової власності 19/25 частки, а ОСОБА_2 6/25 частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (а.с.5).

Виходячи із змісту відповіді ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області №95-133/01з-38/01-21 від 25.11.2021 року на адвокатський запит ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з 2005 року по 2021 рік сім разів зверталися у відділ поліції з приводу неправомірних дій зі сторони сусідів ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , які проживають за адресою АДРЕСА_3 .

Судом також оглянуто диск із відеозаписом, долучений до матеріалів справи.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є співвласниками земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 .

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316 ЦК України).

Змістом права власності є правам (правомочності) володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно) (ст.355 ЦК України).

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ст.190 ЦК України).

Позивачка, заявляючи позов про встановлення порядку користування частини земельної ділянки геометричними розмірами по периметру: 12,78; 0,37; по будинку та прибудові (4,30; 0,80; 4,00); 1,60; 1,10; по сараю «Б» (4,54; 2,92); 3, 27; 14,82; 3,09 мп. площею 62,0 м.кв., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 у спільному користуванні двох співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для проходу з вулиці на подвір`я та в`їзду транспортних засобів, зобов`язання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 у вільному користуванні частини земельної ділянки геометричними розмірами по периметру: 12,78; 0,37; по будинку та прибудові (4,30; 0,80; 4,00); 1,60; 1,10; по сараю «Б» (4,54; 2,92); 3, 27; 14,82; 3,09 мп. площею 62,0 м.кв., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , обгрунтовувала свої вимоги, в тому числі, висновком №975/976 судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі №2-1423/11 від 30.11.2011 року. Представник позивачки у судовому засіданні підтвердив, що позовні вимоги в частині геометричних розмірів спірної частини земельної ділянки, сформульовані позивачкою, виходячи із даних цього висновку.

Водночас, суд зауважує, що з моменту проведення вказаної експертизи у 2011 році, сторонами здійснено добудову до їхніх частин будинку, внаслідок чого змінилася площа земельної ділянки, яка знаходиться у спільній власності сторін. Цих обставин сторони не заперечують та доказів іншого суду не подано. Крім цього, у судових засіданнях сторони зазначали, що не отримали правовстановлюючих документів на будинок, оскільки не можуть дійти згоди в процесі оформлення таких.

Що стосується пропозиції розподілу земельної ділянки кадастровий номер :05:005:0040, складеної 13.07.2022 року ТзОВ «Ордо Плюс», то до такої не додано документів, які б посвідчували повноваження виконавців на здійснення такої діяльності, часу проведення замірів спірної земельної ділянки, присутніх при цьому осіб, вихідних даних (документів), які використовувалися при виготовленні пропозиції розподілу (а.с.16).

Крім цього, заміри у вказаній пропозиції розподілу, якою позивачка обгрунтовує свої доводи, не відповідають даним, зазначеним у копії Державного акту на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 . Так, 12.72 (7.16+5.56) по одній із сторін земельної ділянки в складеній пропозиції розподілу та 12.71 по цій же стороні в Державному акті, 33 (11.64+3.18+8.00+5.64+4.54) по стороні від літери Д до літери Б в пропозиції розподілу та 32.99 (14.82+13.63+4.54) по цій же стороні ділянки в Державному акті.

Жодна із сторін у справі загадану пропозицію розподілу земельної ділянки не підписала.

Суд критично ставиться до долученого до справи диску із відеозаписом, як доказу доводів, на які посилається позивачка, оскільки із такого неможливо встановити, місцезнаходження земельної ділянки, де проводиться відеозйомка, відповідність розмірів такої заявленим позивачкою вимогам, факт засмічення такої ділянки, що унеможливлює проїзд/прохід.

Відповідно до вимог частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За наведених обставин, суд вважає доводи позивачки необгрунтованими належними доказами, а відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх недоведеністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

ухвалив:

у задоволенні позовних вимог представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод в користуванні майном - відмовити.

Сплачений судовий збір у розмірі 992,40 гривень залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 );

Відповідач ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 );

Відповідач ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_1 ).

Повний текст судового рішення складено 28 квітня 2023 року.

Суддя: І.С. Мруць