УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року м. Мукачево Справа №303/2737/23

2-з/303/4/23

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2023 року від ОСОБА_1 , до пред`явлення позову, надійшла заява про забезпечення позову, шляхом встановлення заборони акціонерному товариству «Оператор газорозподільних систем «Закарпатгаз» здійснювати дії по припиненню розподілу природного газу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтовується доводами про те, що заявниця має намір звернутися до суду з позовом до акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Закарпатгаз» (надалі - Оператор) про захист прав споживача, шляхом визнання дій по донарахуванню плати за спожитий газ неправомірними. В свою чергу, Оператор може припинити транспортування природного газу в опалювальний період до будинку заявниці, що може мати вкрай негативні та незворотні наслідки для її життя та здоров`я, а також членів її сім`ї. Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист порушених чи оспорюваних прав та інтересів, за захистом яких заявниця має намір звернулася до суду.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд констатує наступне.

Матеріали заяви свідчать про те, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.11.2015 р. індексний номер 47215646, ОСОБА_1 на праві власності належить домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

За даною адресою зареєстрований особовий рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий на споживача газу ОСОБА_2 .

У помешканні встановлений лічильник газу (№2571) 1997 року виготовлення, який 4 січня 2023 року було передано на повірку, що підтверджується актом про порушення №ZK 09839 від 04.01.2023.

В подальшому, позивачем отримано лист акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Закарпатгаз» від 06.03.2023 року із вимогою про компенсацію вартості необлікованого об`єму природного газу на суму 170210,54 грн. протягом 7 днів з дня отримання цієї вимоги. У разі несвоєчасної оплати транспортування газу до її будинку буде припинено.

Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини суд виходить з того, що відповідно до частин першої та другої ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з аналізу даної норми закону, під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити, і такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до пункту 2 частини першої ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконання рішення суду.

Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При цьому, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція) забезпечує всім "право на суд", яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (рішення ЄСПЛ від 13.01.2011 у справі "Кюблер проти Німеччини").

Отже, заходи забезпечення позову (вимог), без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь заявника вже не призведе до захисту прав або інтересів заявника, за яким він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені "правом на суд".

При вирішенні заяви слід зазначити, що заходи забезпечення позову застосовуються задля гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача.

В протилежному випадку, - уможливлюється виконання судового рішення на підставі принципу обов`язковості судових рішень, регламентованого в статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція), пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 13 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів", пункті 5 частини третьої статті КАС України, рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах "Рябих проти Росії" (§§ 51, 52), "Горнсбі проти Греції" (§ 40).

Відповідно до статті 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

ЄСПЛ у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Своєю чергою, у рішенні ЄСПЛ від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настане подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У поданій на розгляд суду заяві ОСОБА_1 наголошено на тому, що вона має намір звернутися до суду з метою захисту її порушених прав споживача та визнання дій акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» щодо нарахування суми 170210,54 грн. неправомірними.

Отже, метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Надаючи оцінку доводам заявника щодо необхідності задоволення заяви у вказаний вище спосіб слід констатувати, що заявником належним чином обґрунтовано можливість існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди її правам, свободам та інтересам до ухвалення судового рішення у цивільній справі, а також те, що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що "під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами".

Фактичний аналіз змісту матеріалів позовної заяви та заяви про забезпечення позову свідчить про те, що на момент розгляду заяви існує спір між сторонами щодо розміру заборгованості за спожитий природній газ.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд вбачає необхідність в обранні такого виду забезпечення позову як заборона вчинення певних дій, так як його невжиття може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав та інтересів заявника, за захистом яких вона має намір звернутися.

Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи на перемет їх відповідності вищевказаним законодавчим приписам, роз`ясненням Верховного Суду України та прецедентної практики ЄСПЛ крізь призму статті 6 Конвенції та зазначеної практики, суд приходить до висновку про підставність вимог за заявою, оскільки вжиття заходів забезпечення в означений заявником спосіб буде ефективним, дієвим, адекватним та співмірним заходом, до остаточного вирішення поданої позовної заяви.

Вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу припиняти (обмежувати) газопостачання не обмежує його права та законні інтереси, оскільки зазначений захід забезпечення позову має тимчасовий характер та не позбавляє відповідача його конституційних прав на підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджає займатися господарською діяльністю. Вжитий судом захід забезпечення позову забезпечуватиме збереження балансу інтересів сторін.

Отже, з метою недопущення припинення постачання природного газу до будинку заявниці в період опалювального сезону, що є необхідним для забезпечення нормальних умов її життєдіяльності та членів її сім`ї, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Також суд звертає увагу заявниці на приписи частини четвертої ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України, якими передбачено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 30, 81, 149-153, 260, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України

УХВАЛИВ:

1.Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

2. Заборонити акціонерному товариству «Оператор газорозподільних систем «Закарпатгаз» (, юридична адреса: 88015, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2) вчиняти дії щодо припинення газопостачання (розподілу) природного газу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 до розгляду по суті цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Закарпатгаз» про захист прав споживача та визнання дій по донарахуванню плати за спожитий газ неправомірними.

3. Копію ухвали направити акціонерному товариству «Оператор газорозподільних систем «Закарпатгаз» для виконання.

4. Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

5. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

6. Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

7. Заявник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ).

Особа, яка може отримати статус учасника справи:

Відповідач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільних систем «Закарпатгаз» (88015, м. Ужгород, вул. Погорєлова 2, ).

Суддя В.В. Кость