ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6112/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Заставенко М.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «АК «Київводоканал» про скасування заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

18.08.2023 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про скасування заборгованості, у якій позивач просить скасувати донарахуваня плати за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 28 749,79 грн як неправомірно нараховані та стягнути сплачений судовий збір.

Позовна заява обґрунтована тим, що у березні 2023 року позивачеві було неправомірно нарахована заборгованість у сумі 28 749,79 грн. за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з квітня 2015 року по березень 2023 року. При нарахуванні заборгованості відповідачем використані недійсні покази демонтованих не повірених лічильників, які були встановлені 18 років тому і термін їх експлуатації закінчився. В будинку за адресою позивача, встановлені загально будинкові прилади обліку води. Неповіреними лічильниками позивач не користувалася, тому показники не надавала. Протягом всього періоду з квітня 2015 року по березень 2023 року позивач щомісячно вносила оплату за спожиту холодну воду та водовідведення, згідно з рахунками відповідача. Заборгованості не має. Жодної повірки приладів обліку води у квартирі позивача за вказаний період відповідач не проводив. Повідомлень про проведення повірок не надходило. За роз`ясненням щодо неправомірно нарахованої заборгованості позивач звернулася до відповідача та отримала листа від 12.07.2023 з пропозицією заключення договору реструктуризації боргу. Позивач вважає нарахування боргу на підставі недійсних показів не повірених лічильників, термін експлуатації яких закінчився, неправомірним.

Ухвалою від 18.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

20.09.2023 відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Заперечуючи щодо вимог ОСОБА_1 представник відповідача посилається на те, що нарахування плати за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення по квартирі АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 , повинні проводитися за фактичними показаннями квартирних засобів обліку води, переданими в попередньому місяці, що передбачено чинним законодавством. Оскільки споживачами квартири АДРЕСА_1 показання засобів обліку не передавалися, нарахування плати за послуги проводилися за середніми показаннями, що були значно меншими, ніж фактично спожиті. У березні 2023 року фахівцем Центру обслуговування споживачів № 2 Товариства по особовому рахунку НОМЕР_1 було внесено дані щодо заміни квартирних засобів обліку води згідно з актом виконаних робіт ТОВ «Мастергаз» від 05.03.2023 та актом прийняття на абонентський облік Товариством засобів обліку води від 13.03.2023. Під час зняття з абонентського обліку демонтованих засобів обліку води було внесено їх фактичні показання відповідно до вказаних актів та проведено донарахування плати за фактично спожиті послуги з урахуванням здійснених оплат. Фахівці Товариства намагались здійснювати контроль за фактичним споживанням послуг та термінами метрологічної повірки засобів обліку води, однак доступу до квартири позивача надано не було, про що були складені відповідні акти.

06.10.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, в якому зазначає про те, що відповідач не мав права застосовувати показники не повірених демонтованих приладів обліку води, що призвело до неправомірних донарахувань.

06.11.2023 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, зміст якого відповідає змісту поданого раніше відзиву.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання холодної води та водовідведення за адресою: АДРЕСА_2 , особовий рахунок НОМЕР_1 , які надаються Приватним акціонерним товариством «АК «Київводоканал».

В квартирі позивача у квітні 2005 року були встановлені лічильник гарячої води № 04/4523777 та холодної води № 04/4524953, що підтверджується договором № 50228/17.

05.03.2023 ТОВ «Мастергаз» здійснило заміну старих лічильників холодної та гарячої води в квартирі АДРЕСА_1 на нові, про що свідчить Акт виконаних робіт № 2013108.

Відповідно до вказаного Акту старі показники лічильника холодної води № 04/4524953 мали показники 02201.

Звертаючись до суду з даною позовною заявою позивач посилається на те, що відповідач безпідставно після заміни позивачем лічильника здійснив донарахування їй плати за фактично спожиті послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення по не повіреному лічильнику, що суперечить чинному законодавству.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Згідно із статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відносини, що виникають у процесі провадження метрологічної діяльності, регулюються Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Відповідно до частини першої статті 17 Закону, законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки (далі - ЗВТ), що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Перелік категорій законодавчо регульованих ЗВТ, що підлягають періодичній повірці, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 № 374. До Переліку, зокрема, належать: лічильники води.

При цьому повинні дотримуватись міжповірочні інтервали законодавчо регульованих ЗВТ, що перебувають в експлуатації, затверджені наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747, зареєстрованим у Мін`юсті 01.11.2016 за № 1417/29547.

Так, відповідно до затверджених міжповірочних інтервалів для лічильників води та теплолічильників установлено міжповірочний інтервал 4 роки.

До моменту прийняття Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (далі - Закон про комерційний облік), який набрав чинності 02.08.2017, частиною четвертою статті 17 Закону про метрологію було передбачено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) ЗВТ (результати вимірювання яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Слід зазначити, що з набранням чинності Закону про комерційний облік змінено підходи до обліку комунальних послуг, а також встановлення та обслуговування засобів обліку води та теплової енергії.

Зокрема, законами України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та «Про житлово-комунальні послуги» було внесено зміни до статті 17 Закону про метрологію та виключено вимогу щодо здійснення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) ЗВТ (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб теплову енергію і воду), що є власністю фізичних осіб, за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з тепло- і водопостачання.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону про комерційний облік, вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів. Згідно з частиною другою статті 6 Закону про комерційний облік обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону про метрологію періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи встановлене, посилання позивача на те, що відповідачем не проводилася регулярно повірка її лічильника води, як на підставу для задоволення позовних вимог, суд не враховує, оскільки воно не відповідає нормам чинного законодавства, так як такий обов`язок покладений на позивача.

Також суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що лічильник води 04/4524953 може передавати невірні показники, оскільки в матеріалах справи немає доказів того, що на момент демонтажу засіб обліку води був не справним та його показання не можуть братися для розрахунків, тобто відсутні належні докази невідповідності розподільного засобу обліку встановленим вимогам до нього.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про те, що заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню, так як позивачем не надано до суду належних доказів на їх підтвердження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «АК «Київводоканал» про скасування заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О. Заставенко

Повний текст рішення складено 13.11.2023.