Справа № 619/479/22
Провадження № 2/535/483/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

26 квітня 2023 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Гулявої Г.М.,

за участю секретаря судових засідань Міняйло О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Котельва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання : АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

в с т а н о в и в:

08 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути аліменти на своє утримання, оскільки вона продовжує навчання.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що ОСОБА_2 на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25 червня 2007 року була позбавлена батьківських прав у відношенні позивача ОСОБА_1 .

Зазначеним судовим рішенням з громадянки ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця на утримання ОСОБА_1 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до її повноліття.

На підставі розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 20 липня 2007 року №521 "Про утворення прийомної сім`ї та передачу на виховання ОСОБА_1 " було утворено прийомну сім`ю громадянки ОСОБА_4 та передано її, як дитину, позбавлену батьківського піклування, на виховання та спільне проживання прийомній матері ( ОСОБА_4 ).

12 грудня 2021 року позивачу виповнилось18 років.

Відповідно до довідки Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова від 12.01.2022 №179, ОСОБА_1 є студенткою 1 курсу ЦІ 2021-1 Навчально-наукового Інституту будівельної та цивільної інженерії Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2021 р. по 30.06.2025 р. До учбового закладу позивач була зарахована на підставі наказу №731-03 від 09.08.2021 р.

Навчаючись у вищому учбовому закладі позивач не має змоги влаштуватись на роботу щоб самостійно отримувати заробіток.

Тому позивач вимушена була звернутись до суду з вищезазначеним позовом, та посилаючись на вище викладене та на ст. ст. 182, 191, 199, 200 СК України, ст. ст. 4, 175-177 ЦПК України, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, так як вона продовжує навчатися, у розмірі 1/4 частки її доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не відомі. Про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.33, 42).

Тому відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи зі згоди позивача та на підставі наявних доказів.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності учасників справи.

Суд, ознайомившись із позовною заявою, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25 червня 2007 року була позбавлена батьківських прав у відношенні позивача ОСОБА_1 та стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця на утримання ОСОБА_1 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до її повноліття (а.с.12).

На підставі розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 20 липня 2007 року №521 "Про утворення прийомної сім`ї та передачу на виховання ОСОБА_1 " було утворено прийомну сім`ю громадянки ОСОБА_4 та передано її, як дитину, позбавлену батьківського піклування, на виховання та спільне проживання прийомній матері ( ОСОБА_4 ) (а.с.10).

Відповідно до довідки Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова від 12.01.2022 №179, ОСОБА_1 є студенткою 1 курсу ЦІ 2021-1 Навчально-наукового Інституту будівельної та цивільної інженерії Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2021 р. по 30.06.2025 р. До учбового закладу позивач була зарахована на підставі наказу №731-03 від 09.08.2021 р. (а.с.8).

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступних міркувань.

Так, згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки з матеріалів справи не вбачається даних про наявність інших істотних обставин, які б перешкоджали їй у виконанні її батьківських обов`язків щодо її повнолітньої дитини.

Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.182 та ч.2 ст. 200 Сімейного кодексу України, які підлягають застосовуванню до даних правовідносин в силу ст. 200 цього Кодексу.

Із урахуванням вище наведеного, суд прийшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи із дня пред`явлення даного позову до суду і на період навчання доньки, оскільки стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку матері, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, витратами на навчання ( канцелярські товари), харчуванням, одягом та взуттям та який зобов`язаний утримувати свого повнолітньої доньки, яка продовжує навчатися, до досягнення нею двадцяти трьох років. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця.

Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким є припис ч.2 ст.182 СК України. Тому законодавчо встановлено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину. Він не може бути менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до наведених обставин та норм чинного законодавства суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст.183 СК України присудити стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму. Починаючи з дати пред`явлення позову і до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення донькою 23 років, щомісячно, що є адекватним та співмірним з урахуванням всіх наведених вище обставин. Визначений розмір аліментів, є реальним і дає змогу підтримати повнолітньої доньки для забезпечення її життєдіяльності.

Щодо розподілу судових витрат, суд врахує, що позивач в силу закону звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача необхідно стягти судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, та ст. ст. 183, 199, 200 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 83, 141, 258, 263, 265, 268, 280, 282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання : АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) аліменти як на дитину, яка продовжує навчатися, у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 лютого 2022 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2025, але не більш ніж до досягнення дитиною 23 років .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Г.М. Гуляєва