Справа №443/531/23
Провадження №2/443/298/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 квітня 2023 року суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., розглянувши матеріали позовної заяви розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Стрийської районної військової адміністрації,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом до Стрийської районної військової адміністрації, в якому просить визнати незаконними:

розпорядження Жидачівської районної ради народних депутатів №171 від 15.03.1995 року реєстрація статуту фермерського господарства « ОСОБА_2 №22352643» п.3.2 Право фермерського господарства на користування землею посвідчується державним актом, який видається на ім`я свого голови;

розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації №158 від 12.03.2004 року «Про припинення користування земельною ділянкою фермером ОСОБА_2 до ст.144, п.12 Перехідних положень ЗК України 2004 року»;

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 03.04.2023 року у справі №443/531/23 за позовом ОСОБА_1 до Стрийської районної військової адміністрації відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог про визнання незаконним розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації №158 від 12.03.2004 року «Про припинення користування земельною ділянкою фермером ОСОБА_2 до ст.144, п.12 Перехідних положень ЗК України 2004 року.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок звернення до суду з позовною заявою урегульований ЦПК України. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, зокрема, щодо юрисдикції.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обовязків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Згідно ч.ч.1,2 ст.175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до положень ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; позивач зобов`язаний додати до позовної заяви усі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грубнуються позовні вимоги та відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, складають підставу позову.

Підстава позову перебуває у нерозривному логічному взаємозв`язку із змістом позовних вимог (з предметом позову).

Одночасно, зі змісту позовної заяви незрозумілими є підстави позову щодо визнання незаконним розпорядження Жидачівської районної ради народних депутатів №171 від 15.03.1995 року реєстрація статуту фермерського господарства « ОСОБА_2 №22352643» п.3.2 Право фермерського господарства на користування землею посвідчується державним актом, який видається на ім`я свого голови.

Згідно ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач у позовній заяві просить визнати недійсними розпорядження Жидачівської районної ради №171 від 15.03.1995 року реєстрацію Фермерського господарства «Мадараша Володимира Миколайовича» 22352643, однак до позовної заяви не додано копію (витяг) розпорядження Жидачівської районної ради №171 від 15.03.1995 року та не наведено жодних мотивів щодо неможливості подання такого.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п.п. 2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день звернення до суду становить 1073,60 грн.

Позивач у позовній заяві просить звільнити його від сплати судового збору, покликаючись на те, що він є малозабезпеченим.

Отже, фактичною підставою для звільнення від сплати судового збору є майновий стан сторони, що ускладнює сплату судового збору в зазначеному законом розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч.3 ст.136 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд може своєю ухвалою за клопотанням сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Водночас, частиною другої цієї статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, законодавством встановлені конкретні умови, за наявності яких можливе звільнення від сплати судового збору, його відстрочення або розстрочення, а відтак єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. При цьому, заява про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідну заяву, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Так, позивач в обґрунтування скрутного матеріального стану посилається на довідку Миколаївської об`єднаного управління ПФУ у Львівській області №321721 про доходи, відповідно до якої ОСОБА_1 перебуває на обліку і отримує пенсію по інвалідності, яка за період з 01.08.2022 року по 31.01.2023 року складає 13494,00 грн.

Крім того, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 16.02.2023 року, ОСОБА_1 , за період з 3 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року інформація про доходи відсутня.

Відповідно до довідки відділу №2 (Жидачівський) управління соціально захисту населення Стрийської військової адміністрації №115 від 09.02.2023 року, ОСОБА_1 не перебуває на обліку в управлінні і не отримує жодних видів допомог станом на 09.02.2023 року.

Разом із тим, позивачем не надано суду доказів на підтвердження тієї обставини, що ним не було отримано дохід у період із 01.01.2022 року до 01.08.2022 року, з метою встановлення, що сума судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, та те, що останній не може сплатити судовий збір за подання позовної заяви.

Відповідно до ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Тобто, самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів, не можуть вважатися підставою відстрочення сплати судового збору, враховуючи, що позивачем не додано належних доказів, які б підтверджували неможливість сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі.

Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно сплати судовий збір або надати докази, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.136, 185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Стрийської районної військової адміністрації залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Сливка