Провадження № 2-о/127/495/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу подружжям, що має дітей, -

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд із заявою про розірвання шлюбу подружжям, що має дітей. Заява мотивована тим, що з 20.10.2016року заявники перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак подружнє життя між ними не склалось, ведення спільного господарства припинилося, шлюбні відносини не підтримуються. Вказують, що подальше збереження шлюбу є небажаним та неможливим, подружжя досягло взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, участі у вихованні спільних неповнолітніх дітей, визначення місця проживання малолітньої доньки після розірвання шлюбу та умов матеріального забезпечення. Вказані умови погоджені договором між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 21.09.2023року, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Подолян О.О.

Ухвалою суду від 11.102023року відкрито провадження по справі.

В судове засідання заявники не з`явились надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, заяву підтримали, просили задовольнити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20.10.2016року Вінницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом №47.

У сторін є спільні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вказують заявники, подружнє життя між ними не склалось, ведення спільного господарства припинилося, шлюбні відносини не підтримуються. Вказують, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі.

Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно до частини третьої статті 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно з статтею 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (частини третя, четверта статті 56 СК України).

Водночас відповідно до статті 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Як роз`яснив Верховний Суд України у пункті 8 постанови Пленуму від 27 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (стаття 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Частиною третьою статті 109 Сімейного кодексу України встановлено, що суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу (частина четверта цієї статті).

Як з`ясовано судом та вбачається зі змісту поданої заяви, заявники досягли взаємної щодо визначення місця проживання дитини, участі у вихованні, уклавши договір між батьками щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні від 21.09.2023 року, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Подолян О.О.

У строк, передбачений частиною четвертою статті 109 Сімейного кодексу України, дружиною або чоловіком заява про розірвання шлюбу не відкликалася.

Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали заявників на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу частини другої статті 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки примирення та збереження шлюбу не можливе, на чому наполягають заявники.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 75,76,104,105,109,110-114,157,160 СК України, керуючись статтями 2, 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 268, 273, 293, 352-355 ЦПК України, суд-

вирішив:

Заяву задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований 20.10.2016 року Вінницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №47.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 13.11.2023року.

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 .

Суддя: