Постанова

Іменем України

26 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 727/2415/22

провадження № 61-11892св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - Чернівецька міська рада,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа - державний кадастровий реєстратор відділу у м. Чернівці Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Заплітний Іван Дмитрович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги Чернівецької міської ради на постанову Чернівецького апеляційного суду від 08 листопада 2022 року у складі колегії суддів Кулянди М. І.,

Одинака О. О., Перепелюк І. Б., та постанову Чернівецького апеляційного суду від 10 січня 2023 року у складі колегії суддів: Височанської Н. К., Лисака І. Н., Перепелюк І. Б.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2022 року Чернівецька міська рада звернулася до суду із позовом

до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області(далі -

ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області), треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , державний кадастровий реєстратор відділу у м. Чернівці Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області

Заплітний І. Д., про визнання протиправними дій та скасування записів

в поземельній книзі.

Позовну заяву мотивовано тим, що записи від 02 квітня 2021 року № 006, 007, 008 та 009, внесені державним кадастровим реєстратором, на підставі неіснуючої технічної документації щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 03 травня 2019 року, виготовленої ТОВ «ДЗК ПЛЮС»

ОСОБА_3 , фактично призвели до узаконення самовільного зайняття ОСОБА_1 земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності.

Позивач вказував на те, що до них не надходило звернень від

ОСОБА_1 щодо наміру проведення процедури погодження меж земельної ділянки та необхідності забезпечення присутності представника міської ради при їх здійсненні. Закріплення межових знаків відбулось

у відсутність сусідніх землекористувачів, без надання їх згоди на проведення таких робіт, що є порушенням законодавства.

Позивач вважав, що державний кадастровий реєстратор ОСОБА_4 узаконив неправомірну зміну конфігурації земельної ділянки за кадастровим номером :13:004:1200 без погодження меж із сусідніми землекористувачами, що, як наслідок, призвело, в тому числі, і до захоплення (шляхом включення до її складу) частини земель запасу міста, орієнтовною площею 0,0040 га, чим позбавив позивача права на вільне розпорядження землями запасу міста як комунальним майном.

Вказане свідчить про наявність підстав для скасування записів

у поземельній книзі земельної ділянки за кадастровим номером :13:004:1200.

Ураховуючи зазначене, Чернівецька міська рада просила суд:

- визнати протиправними дії ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області

в особі державного кадастрового реєстратора Заплітного І. Д. про внесення до поземельної книги земельної ділянки за кадастровим номером :13:004:1200 записів від 02 квітня 2021 року за № 006, 007, 008 та 009.

- зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області скасувати записи в поземельній книзі земельної ділянки за кадастровим номером :13:004:1200 від 02 квітня 2021 року за № 006, 007, 008, 009.

- внести зміни до відомостей Державного земельного кадастру щодо інформації про технічну документацію, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки за кадастровим номером

:13:004:1200, з «технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 03 травня 2019 року, виготовив - ТОВ «ДЗКПЛЮС», ОСОБА_3 » на «технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 03 травня 2019 року;

ФОП ОСОБА_5 », з відповідним відновленням відомостей про конфігурацію та межі зазначеної земельної ділянки за кадастровим номером :13:004:1200, станом на 01 жовтня 2019 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 травня

2022 року залучено до участі у розгляді вказаної справи співвідповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 липня

2022 року позов Чернівецької міської ради задоволено.

Визнано протиправними дії ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області в особі державного кадастрового реєстратора Заплітного І. Д. щодо внесення в поземельну книгу земельної ділянки за кадастровим номером :13:004:1200 записів від 02 квітня 2021 року за № 006, 007, 008 та 009.

Зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області скасувати записи

в поземельній книзі земельної ділянки за кадастровим номером :13:004:1200 від 02 квітня 2021 року за № 006, 007, 008, 009

та внести зміни до відомостей Державного земельного кадастру щодо інформації про технічну документацію, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки за кадастровим номером :13:004: 1200, з «технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 03 травня 2019 року, виготовив - ТОВ «ДЗКПЛЮС», ОСОБА_3 » на «технічна документація із землеустрою щодо поділу

та об`єднання земельних ділянок, 03 травня 2019 року; ФОП ОСОБА_5 »,

з відповідним відновленням відомостей про конфігурацію та

межі зазначеної земельної ділянки за кадастровим номером :13:004:1200 станом на 01 жовтня 2019 року.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачами як суб`єктами владних повноважень в обґрунтування законності оскаржуваних позивачем дій не було надано належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували законність внесення 02 квітня 2021 року до Державного земельного кадастру змін щодо інформації про технічну документацію та змін, що призвели до зміни конфігурації земельної ділянки за кадастровим номером :13:004:1200, яка на час виникнення спірних правовідносин належала на праві власності ОСОБА_1 , що мало наслідком включення до її складу частини запасу земель міста Чернівці.

Державний кадастровий реєстратор, у квітні 2021 року фактично вніс зміни у відомості Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки за кадастровим номером :13:004:1200 на підставі неіснуючої технічної документації.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 листопада 2022 року заяву Чернівецької міської ради про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Позов Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування рішення державного кадастрового реєстратора, скасування записів у поземельній книзі задоволено.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки

в задоволенні позовуЧернівецької міської ради до ГУ Держгеокадастру

у Чернівецькій області було відмовлено через неефективний спосіб захисту, а окремих позовних вимог до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявлено не було і вони є похідними від вимог, заявлених до

ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області, то в задоволенні позову Чернівецької міської ради до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також слід відмовити.

Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 08 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 липня 2022 року скасовано.

У задоволенні позову Чернівецької міської ради відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постанову апеляційного суду мотивовано тим, що позовні вимоги Чернівецької міської ради про зобов`язання скасувати записи в поземельній книзі, визнання протиправними дій ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області не є ефективним способом захисту порушених прав позивача та не забезпечить їх поновлення.

Також суд апеляційної інстанції звернув увагу, що позовні вимоги до відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 суд першої інстанції не вирішив.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 10 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 листопада 2022 року скасовано.

У задоволенні позову Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, скасування записів в поземельній книзі та внесення змін до відомостей Державного земельного кадастру відмовлено.

Постанову апеляційного суду мотивовано тим, що Чернівецька міська рада, звертаючись до суду з позовом, просила суд визнати протиправними дії

ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області в особі державного кадастрового реєстратора Заплітного І. Д. про внесення до поземельної книги земельної ділянки за кадастровим номером :13:004:1200 щодо записів від 02 квітня 2021 року за № 006, 007, 008 та 009; зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області скасувати записи в поземельній книзі щодо вказаної земельної ділянки від 02 квітня 2021 року за № 006, 007, 008, 009; внести зміни до відомостей Державного земельного кадастру щодо інформації про технічну документацію, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, з відповідним відновленням відомостей про конфігурацію та межі зазначеної земельної ділянки. Окремих позовних вимог до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявлено не було, разом з тим, вирішення вказаних позовних вимог впливало на їхні права та законні інтереси.

Оскільки в задоволенні позову до ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області було відмовлено через неефективний спосіб захисту, а окремих позовних вимог до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявлено не було і вони є похідними від вимог, заявлених до ГУ Держгеокадастру

у Чернівецькій області, то в задоволенні позову Чернівецької міської ради до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також слід відмовити.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У листопаді 2022 року Чернівецька міська рада подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Чернівецького апеляційного суду

від 08 листопада 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У січні 2023 року Чернівецька міська рада подала доВерховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Чернівецького апеляційного суду від 10 січня 2023 року та залишити в силі додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 листопада

2022 року.

Надходження справи до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2022 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

У січні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційні скарги

Касаційні скарги мотивовано тим, що скасовуючи законні та обґрунтовані рішення та додаткове рішення суду першої інстанції та, апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права позивача не є ефективним та не забезпечить їх поновлення.

Задовольняючи позовні вимоги Чернівецької міської ради, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача як розпорядника земель комунальної власності, що призвело до включення частини земель запасу міста Чернівці до складу земельної ділянки, належної на праві власності фізичній особі, буде зобов`язати юридичну особу - ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області

в особі відповідного державного кадастрового реєстратора скасувати незаконні записи в поземельній книзі земельної ділянки :13:004:1200 від 02 квітня 2021 року за № 006, 007, 008, 009,

а також внести зміни до відомостей Державного земельного кадастру щодо інформації про технічну документацію з відповідним відновленням відомостей про конфігурацію та межі спірної земельної ділянки, кадастровий номер :13:004:1200 станом на 01 жовтня 2019 року.

Зазначений спосіб захисту порушеного права позивача ґрунтується на положеннях статті 16 ЦК України та статті 152 ЗК України.

Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові не навів аргументів, чому відновлення становища (стану земель), яке існувало до порушення прав позивача, шляхом відновлення відповідних відомостейу Державному земельному кадастрі та скасування незаконних записів у поземельній книзі, є неефективним способом захисту порушеного права.

Чернівецька міська рада вважає, що відновлення стану земель, який існував до порушення прав позивача, шляхом скасування незаконних записів у поземельній книзі та відновлення відповідних відомостей про конфігурацію та межі ділянок є способом захисту порушеного права, який передбачений законом і є ефективним.

В обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень, Чернівецька міська рада посилається на те, що судом апеляційної інстанції застосовано норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Доводи особи, яка подала відзив на касаційні скарги

У березні 2023 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу Чернівецької міської ради, в якому просить касаційні скарги залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення апеляційного суду - без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 на праві приватної власності належала земельна ділянка за кадастровим номером :13:004:1200 площею 0,012 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Право власності на земельну ділянку виникло на підставі договору

купівлі-продажу, серія та номер ННТ 662635 від 18 березня 2019 року.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 01 жовтня 2019 року відділом у м. Чернівці

ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області 06 травня 2019 року проведено державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером :13:004:1200, місце розташування:

АДРЕСА_1 , площею 0,0120 га,

з цільовим призначенням земельної ділянки: 02.01 для будівництва

й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), форма власності: приватна.

31 березня 2021 року ОСОБА_1 , для внесення відомостей до автоматизованої системи ведення, звернувся до ТОВ «ДЗК ПЛЮС» із заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що належить ОСОБА_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 0,0120 га, цільове призначення: для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

У 2021 році ТОВ «ДЗК ПЛЮС» було розроблено технічну документацію

із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки

в натурі (на місцевості) за замовленням ОСОБА_1 за адресою:

АДРЕСА_1 .

02 квітня 2021 року державному кадастровому реєстратору було подано заяву про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру, в якій заявник просив виправити помилки, допущені

у координатах поворотних точок меж земельної ділянки за кадастровим номером :13:004:1200 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер заяви: ЗВ-021.

02 квітня 2021 року державним кадастровим реєстратором Заплітним І. Д. до поземельної книги земельної ділянки за кадастровим номером :13:004:1200 внесено записи № 006, 007, 008 та 009 про координати поворотних точок меж земельної ділянки.

Відповідно до поземельної книги 17 квітня 2021 року внесено запис № 010 про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, а саме: права приватної власності на земельну ділянку, яке від 16 квітня 2021 року належить ОСОБА_2 .

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційні скарги Чернівецької міської ради задоволенню не підлягають.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша

статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів (частина третя 152 ЗК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року

у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) зроблено висновок, що «Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі

№ 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року

у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), від 22 жовтня 2019 року

у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19) та багатьох інших. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від

22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження

№ 12-80гс20, пункт 6.13), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 98)».

Предметом спору у справі, що переглядається у порядку касаційного оскарження, є визнання протиправними дії ГУ Держгеокадастру

у Чернівецькій області в особі державного кадастрового реєстратора Заплітного І. Д. про внесення до поземельної книги земельної ділянки за кадастровим номером :13:004:1200 записів від 02 квітня

2021 року за № 006, 007, 008 та 009; зобов`язання ГУ Держгеокадастру

у Чернівецькій області скасувати записи в поземельній книзі земельної ділянки за кадастровим номером :13:004:1200, від 02 квітня 2021 року за № 006, 007, 008, 009; внесення зміни до відомостей Державного земельного кадастру щодо інформації про технічну документацію, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки за кадастровим номером :13:004: 1200, з «технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 03 травня

2019 року, виготовив - ТОВ «ДЗКПЛЮС», ОСОБА_3 » на «технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 03 травня 2019 року; ФОП ОСОБА_5 », з відповідним відновленням відомостей про конфігурацію та межі зазначеної земельної ділянки за кадастровим номером :13:004:1200 станом на 01 жовтня

2019 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність державного кадастрового реєстратора забороняється, крім випадків, встановлених цим Законом (частина сьома статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Згідно з частиною першою статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття поземельної книги на таку ділянку.

Відповідно до частини десятої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію,

у разі:

- поділу чи об`єднання земельних ділянок;

- якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника;

- ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Належним способом захисту прав позивача може бути звернення до суду

з вимогами про витребування землі із чужого незаконного володіння, за умови доведеності, що позивач був позбавлений права володіння (користування) земельною ділянкою, або усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, у разі, якщо буде доведено, що позивачу чиняться перешкоди в реалізації цих прав.

Ураховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги Чернівецької міської ради про зобов`язання скасувати записи в поземельній книзі, визнання протиправними дій

ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області, не є ефективним способом захисту порушених прав позивача та не забезпечить їх поновлення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Чернівецької міської радиу зв`язку із обранням позивачем неналежного способу захисту своїх прав.

Задоволення позовних вимог про скасування запису в поземельній книзі та про визнання незаконними та протиправними дій ГУ Держгеокадастру

у Чернівецькій області, не може привести до захисту або відновлення порушеного речового права позивача (у разі його наявності), зокрема повернення у його володіння або користування частини земель запасу міста.

Встановивши, що у задоволенні позову до ГУ Держгеокадастру

у Чернівецькій області було відмовлено через неефективний спосіб захисту, а окремих позовних вимог до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позивачем заявлено не було, і вони є похідними від вимог, заявлених до

ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області, апеляційний суд правильно відмовив у задоволенні позову Чернівецької міської ради до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Доводи касаційної скарги зазначених вище висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів, а також витребовувати докази (подібна правова позиції висловлена у постанові Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі

№ 373/2054/16-ц).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в оскаржуваних рішеннях, питання вичерпності висновків судів попередніх інстанцій, Верховний Суд виходить із того, що у справі, що переглядається, постанови суду апеляційної інстанції відповідають вимогам вмотивованості.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Верховний Суд розглянув справу в межах доводів, наведених заявником

у касаційній скарзі, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, і підстав вийти за межі розгляду справи судом касаційної інстанції не встановлено.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають, то колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення апеляційного суду - без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, то підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Чернівецької міської ради залишити без задоволення.

Постанову Чернівецького апеляційного суду від 08 листопада 2022 року

та постанову Чернівецького апеляційного суду від 10 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець