Справа № 357/2841/23
Провадження № 2/357/1281/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю., при секретарі Олексієнко Ю. В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до: 1) ОСОБА_1 ; 2) ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2023 року представник позивача Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за надані послуги в розмірі 43 821,48 грн., за період з 01.10.2014 по 23.02.2022 суму збільшення заборгованості внаслідок інфляційних процесів в розмірі 9 946,35 грн. та 3 % річних в сумі 3 535,36 грн., а також судовий збір 2 684 грн.

В обґрунтування позову вказано, що згідно особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2014 по 01.02.2023 року рахується заборгованість за надані позивачем послуги з постачання теплової енергії в розмірі 43 821,48 грн. В добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги не виконуються.

14.03.2023 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

03.04.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

26.04.2023 року представник позивача звернулась до суду із заявою про розгляд справи без участі їх представника та з заявою про уточнення (зменшення) позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за надані послуги в розмірі 11 409,66 грн., за період з 01.10.2014 по 23.02.2022 суму збільшення заборгованості внаслідок інфляційних процесів в розмірі 9 946,35 грн. та 3 % річних в сумі 3 535,36 грн., а також судовий збір в розмірі 2 684 грн. Представник позивача також вказує, що 23.04.2023 та 25.04.2023 відповідачами сплачено в погашення боргу 35 000 грн. До заяви додано розрахунковий лист абонента станом на 26.04.2023 року.

Відповідач-2 ОСОБА_2 26.04.2023 року звернулась до суду із заявою, в якій повідомила, що за адресою надання послуг відповідач-1 ОСОБА_1 не проживає, а тому просить суд суму боргу стягнути з неї, уточнену заяву визнає в повному обсязі, розгляд справи просить проводити за її відсутності.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно розрахункового листа абонента, особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 . За вказаною адресою рахується заборгованість за спожиті послуги теплопостачання з 01.10.2014 року по 23.02.2022 року в сумі 11 409,66 грн.

Відповідно до розрахункової відомості, за власником вказаного рахунку рахується заборгованість, що є предметом позову, яка в загальному розмірі становить 24 891,37 грн., з яких: 11 409,66 грн. - борг за спожиті послуги теплопостачання; в період з 01.10.2014 по 23.02.2022 року 9 946,35 грн. сума збільшення заборгованості внаслідок інфляційних процесів та 3 535,36 грн. три відсотки річних.

Відповідно до наявних у справі відомостей з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, відповідачі зареєстровані за вказаною вище адресою.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, сформованого 16.02.2023 року № 323119142, квартира АДРЕСА_2 , належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частині ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позивачем на адресу відповідачів надсилалась претензія з вимогою в добровільному порядку провести оплату заборгованості протягом місяця з дати одержання претензії.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Згідно статті 9 даного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 вказаного Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Виконавцями комунальних послуг є: послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація (п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону).

Згідно з п. 5 частини 2 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до статі 1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки (ст. 68 ЖК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України.

За змістом наведених норм вбачається, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню до виконання як договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 356 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (стаття 360 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що за вказаною вище адресою рахується заборгованість за спожиті послуги теплопостачання в сумі 11 409,66 грн., що утворилась за період з 01.10.2014 року по 01.02.2023 року.

Згідно статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної вище норми позивачем на суму боргу нараховано в період з 01.10.2014 по 23.02.2022 сума, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 9 946,35 грн та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 3 535,36 грн.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи визначений статтею 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства та визначення позивачем у справі конкретного відповідача (споживача), яка є власником частки квартири, проживає в ній та визнання ОСОБА_2 позовних вимог, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення даного позову.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків від ставки судового збору за подання до суду позовної заяви, тобто в розмірі 1 342 грн., іншу частину сплаченого судового збору повернути позивачу.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 142, 206, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованість за надані послуги в розмірі 11 409,66 грн., заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 9 946,35 грн., три відсотки річних в розмірі 3 535,36 грн. та судовий збір в розмірі 1 342 грн.

Повернути Комунальному підприємству Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» зі спеціального фонду Державного бюджету України 1 342 грн. сплаченого судового збору згідно платіжного доручення АТ Ощадбанк № 5037 від 10.02.2023 року про сплату 2 684 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання) до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. Ю. Цуранов