РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О. В.,

за участі секретаря судового засідання Янок М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

учасники справи в судове засідання не з`явились

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшла на розгляд позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , згідно якої позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами та залишити неповнолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживати з матір`ю.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що між сторонами припинені шлюбні стосунки, примирення є неможливим, шлюб існує формально.

Ухвалою суду від 21.12.2022 прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене провадження, призначено судове засідання.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання від 19.01.2023, у якому просить суд розглянути справу без його участі, повністю визнає позовні вимоги ОСОБА_1 .

Враховуючи позиції сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Бугринською сільською радою Гощанського району Рівненської області, актовий запис № 19, сторони зареєстрували шлюб 18.11.2007.

Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 від 15.09.2008, виданого Бугринською сільською радою Гощанського району Рівненської області у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

За приписами ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи позицію сторін у справі, а також те, що сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, після розірвання шлюбу не будуть порушені її особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання.

Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з абзацом 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Крім того, вирішуючи питання про залишення неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживати з матір`ю, ОСОБА_1 , суд бере до уваги, що сторони після припинення шлюбних відносин у цілому дійшли згоди про проживання дитини з матір`ю.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.01.2020 у справі № 200/952/18, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Таким чином, суд вважає, що звернення позивачки з такою вимогою одночасно з позовом про розірвання шлюбу не суперечить законодавству, а відтак підлягає задоволенню.

Керуючись ст.10,12,81,89,258-259,263-265,268,280-289 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18.11.2007 Бугринською сільською радою Гощанського району Рівненської області, актовий запис № 19, розірвати.

Неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з матір`ю, ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Повне судове рішення складене та підписане 30.01.2023.

Суддя Левчук О. В.