Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7414/22 Головуючий у 1-й інст. Шкиря В.М.
Категорія 36 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Трояновської Г.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Житомирі цивільну справу № 296/7414/22 за позовом Комунального підприємства « Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги із централізованого теплопостачання, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24 березня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Шкирі В.М.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року Комунальне підприємство « Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради звернулося до суду з позовом, в якому зазначено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування є власником квартири АДРЕСА_1 , та користується послугами централізованого опалення та постачання теплової енергії. Протягом періоду з 1 квітня 2014 року по 1 жовтня 2022 року відповідачка не в повному обсязі сплачувала кошти за надані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за спожиті послуги у розмірі 59887 грн. 29 коп.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 24 березня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства « Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради 59 887 грн. 29 коп. заборгованості за надані послуги централізованого опалення за період з 1 квітня 20114 року по 1 жовтня 2022 року .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що розрахунки заборгованості містять відомості щодо нарахування коштів лише за період, починаючи з 1 квітня 2014 року та не узгоджуються між собою, не відображають всього періоду нарахувань і містять протиріччя між собою в частині обсягу нарахованих сум за надані послуги.

Звертає увагу на відсутність доказів того, що позивач має право вимоги оплати наданих послуг з централізованого теплопостачання , а у неї виник обов`язок щодо сплати таких послуг у відповідній сумі за період з 1 квітня 2014 року по 1 жовтня 2022 року.

ОСОБА_1 зауважує, що не була належним чином повідомлена про судовий розгляд справи в суді першої інстанції, копію позовної заяви з додатками не отримувала, також не мала можливості бути присутньою в судовому засіданні за станом здоров`я та необхідністю постійного лікування. Вказане позбавило її можливості брати участь у судовому засіданні, давати пояснення по справі та заявити про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності до ухвалення судом рішення по суті спору, чим грубо порушено її право на захист та норми цивільного процесуального законодавства.

Наголошує на тому, що рішення суду про стягнення суми боргу за період з 1 квітня 2014 року по 1 жовтня 2022 року, ухвалене поза межами трирічного строку позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 забезпечується послугами з централізованого опалення, які надає КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради.

Долучена до матеріалів справи інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно свідчить про те, що квартира10 по АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1

26 травня 2012 року між КП «Житомиртеплокомуненерго» (виконавець) та ОСОБА_1 (споживач), укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надавати відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Розрахунковим періодом оплати спожитих послуг є календарний місяць. Оплата спожитих послуг здійснюється на розрахунковий рахунок Виконавця, зазначений в квитанції, в пунктах прийому платежів.

Строк позовної давності погоджений сторонами тривалістю п`ять років. (а.с. 11-12).

Наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання теплоенергії, наданий Комунальним підприємством « Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, свідчить про те що за період з 1 вересня 2020 року по 1 жовтня 2022 року, споживач, який проживає по АДРЕСА_3 (особовий рахунок НОМЕР_1 ), має заборгованість в розмірі 59 887 грн. 29 коп.

Відповідачка від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялася та не відключалася, з претензією на адресу позивача щодо їх неотримання також не зверталася.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна, і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Відповідно до положення п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ( стаття 257 ЦК України).

Частиною першою статті 258 ЦК України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала, порівняно із загальною позовною давністю.

Згідно з положеннями статті 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.

Частинами 1, 5 статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з частиною 1 статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Звертаючись до суду із позовом КП « Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради вказувало про те, що відповідачка не сплачує належним чином житлово-комунальні послуги, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, у розмірі 59 887 грн. 29 коп.

В матеріалах справи міститься детальний розрахунок заборгованості за вказаний період з якого вбачається, що відповідачкою здійснювались періодичні платежі за надані послуги за централізоване опалення, а саме, в жовтні 2016 року сплачено 200 грн, в листопаді 2016 року 100 грн., в січні 2017 року 100 грн. в липні 2017 року 250 грн., в листопаді 2017 року 320 грн., у грудні 2017 року 320 грн. Вказане свідчить про визнання ОСОБА_1 боргу та переривання перебігу строку позовної давності, який погоджений сторонами у договорі та становить п`ять років, у зв`язку із чим перебіг позовної давності повинен починатися заново відповідно до положень ст. 264 ЦК України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст.259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,375,381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24 березня 2023 року,- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: