справа № 361/4151/15-ц
провадження № 6/361/34/23
УХВАЛА

Іменем України

25 січня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретарів: Лебідя В.Ю., Панек А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ФК Форт, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю ФК Інвест Хаус, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони,

в с т а н о в и в :

У травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю ФК Форт (далі ТОВ ФК Форт) звернулося до суду із заявою, у якій просить замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю ФК Інвест Хаус (далі ТОВ ФК Інвест Хаус) на його правонаступника ТОВ ФК Форт у цивільній справі № 361/4151/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк (далі ПАТ ВіЕйБі Банк) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 429 від 29 серпня 2008 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський акціонерний банк і ОСОБА_1 , посилаючись на те, що між ПАТ ВіЕйБі Банк і ТОВ ФК Інвест Хаус 25 квітня 2019 року було укладено договір про відступлення права вимоги № 42053, за умовами якого ТОВ ФК Інвест Хаус набуло права грошової вимоги до позичальника за вказаним вище кредитним договором; також 05 листопада 2020 року між ТОВ ФК Інвест Хаус і ТОВ ФК Форт укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № б/н, за умовами якого заявник набув права грошової вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими вказаним кредитним договором.

Представник заявника ТОВ ФК Форт Семченкова Н.С. у поданій до суду заяві про заміну сторони просила суд розглянути справу без її участі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлялося належним чином, про причини неявки суд вони повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2016 року, ухваленим у цивільній справі № 361/4151/15-ц, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12 липня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 лютого 2017 року, із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ ВіЕйБі Банк солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором № 429 від 29 серпня 2008 року, а саме: за кредитом 5804,54 доларів США, по відсоткам за користування кредитом 1067,67 доларів США (по курсу НБУ еквівалентно 144491 грн. 67 коп.), комісію 1919 грн. 87 коп., штраф 20253 грн. 49 коп., всього стягнуто 166665 грн. 03 коп.

16 серпня 2016 року суд направив позивачу ПАТ ВіЕйБі Банк виконавчі листи.

25 квітня 2019 року між ПАТ ВіЕйБі Банк і ТОВ ФК Інвест Хаус укладено договір про відступлення прав вимоги № 42053, за умовами якого право вимоги за кредитним договором № 429 від 29 серпня 2008 року перейшло до ТОВ ФК Інвест Хаус.

25 травня 2020 рокуухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області замінено сторону виконавчого провадження з виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської у справі № 361/4151/15-ц за позовом ПАТ ВіЕйБі Банк до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором, а саме: замінено первісного стягувача ПАТ ВіЕйБі Банк новим стягувачем ТОВ ФК Інвест Хаус.

05 листопада 2020 року між ТОВ ФК Інвест Хаус і ТОВ ФК Форт був укладений договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав № б/н, за умовами договору право вимоги ТОВ ФК Інвест Хаус за кредитним договором № 429 від 29 серпня 2008 року, укладеним між ПАТ ВіЕйБі Банк і ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ ФК Форт, що підтверджується додатком № 5 до вказаного договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав від 05 листопада 2020 року.

За змістом положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, кожному гарантовано право на звернення до суду, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини як джерела права виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду (справа Горнсбі проти Греції, рішення від 19 березня 1997 року, п. 40).

Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, п. 7 ч. 3 ст. 2 ЦПК України обов`язковість судового рішення є однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства.

У ч. 1 ст. 1291 Конституції України закріплено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, ч. ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 ЦПК України обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно із п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 2 Закону України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень.

У ч. ч. 1, 2 ст. 15 цього ж Закону встановлено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ч. 5 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Верховний Суд України у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 висловив правову позицію та зазначив, що виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічні правові позиції викладені Верховним Судом у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10, від 25 квітня 2018 року у справі № 2-н-148/09, від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц.

По своїй суті заміна кредитора у зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, та її заміна новим кредитором (правонаступником). Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Виходячи з наведеного вище, враховуючи те, що за умовами договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 05 листопада 2020 року ТОВ ФК Форт набуло права вимоги стягнення заборгованості за кредитним договором № 429 від 29 серпня 2008 року, укладеним між ПАТ ВіЕйБі Банк і ОСОБА_1 , у розмірі 166665 грн. 03 коп., суд дійшов висновку, що заява про заміну сторони стягувача є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 12, 13, 259, 260, 442, 446 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю ФК Інвест Хаус на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю ФК Форт () у цивільній справі № 361/4151/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Дутчак І. М.