Постанова

Іменем України

26 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 344/2320/13-ц

провадження № 61-13660св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестохіллс Веста»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2013 року в складі судді Хоростіля Р. В. та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 липня 2021 року в складі колегії суддів: Василишин Л. В., Горейко М. Д., Максюти І. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2013 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що27 квітня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого було ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 70 000,00 доларів США зі сплатою 13,00% річних на строк до 20 квітня 2032 року.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань того ж дня між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки.

У зв`язку з тим, що позичальник належним чином не виконувала свої кредитні зобов`язання, станом на 28 січня 2013 року виникла заборгованість в сумі 848 803,32 грн, яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2013 року позов задоволено.

Стягнено солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 848 803, 32 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 не виконувала належним чином умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з неї та з поручителя ОСОБА_2 як солідарного боржника.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2013 року без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про задоволення позову є правильним й доводи ОСОБА_2 цього не спростовують.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У серпні 2021 року ОСОБА_2 через представника ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2013 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 липня 2021 року й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставами касаційного оскарження зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 127/2871/16-ц, від 31 жовтня 2018 року в справі № 202/4494/16-ц, від 12 грудня 2018 року в справі № 752/11896/17-ц та від 03 червня 2021 року в справі № 463/6228/17.

На обґрунтування вимог касаційної скарги, зокрема зазначає, що суд першої інстанції не повідомив його належним чином про дату, час та місце розгляду справи, а суд апеляційної інстанції на наведене уваги не звернув, рішення суду першої інстанції не скасував.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 30 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

20 жовтня 2021 року справа № 344/2320/13-ц надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 15 березня 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Основними засадами судочинства, відповідно до частини першої статті 129 Конституції України, визначено, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 74 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час пред`явлення позову та на час розгляду справи в суді першої інстанції) судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Частиною дев`ятою цієї статті передбачено, що відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі.

Суд першої інстанції розглянув справу в судовому засіданні 25 квітня 2013 року.

Виклик відповідача ОСОБА_2 у це судове засідання суд здійснив через оголошення в пресі. Доказів надсилання йому судової повістки матеріали справи не містять.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вважав, що ОСОБА_2 належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Верховний Суд з таким висновком погодитись не може з огляду на таке.

У позовні заяві ПАТ «Дельта Банк» зазначало, що останнім відомим місцем проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини третьої статті 122 ЦПК України (в редакції на час пред`явлення позову) у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі.

Згідно з пунктом 8.1 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України від 22 грудня 2012 року № 1077, чинного на час подання позову, відомості про місце проживання/перебування особи та інші персональні дані особи надаються адресно-довідковими підрозділами територіальних органів ДМС України і підрозділами ДМС України за запитами осіб, органів державної влади, підприємств, установ, організацій, закладів щодо доступу до персональних даних.

Доказів звернення суду першої інстанції з запитом до відповідного територіального органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи (у даному випадку до Управління Державної міграційної служби в Чернівецькій області) щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Отже, суд першої інстанції не вжив всіх заходів щодо з`ясування місця проживання чи перебування відповідача ОСОБА_2 , у зв`язку з чим виклик його в суд через оголошення в пресі не може вважатися належним повідомленням про час та місце розгляду справи.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Тобто, розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 522/18010/18.

Свою апеляційну скаргу ОСОБА_2 обґрунтував тим, що суд першої інстанції належним чином не повідомив його про дату, час та місце розгляду справи й така обставина підтверджена матеріалами справи.

Проте суд апеляційної інстанції доводи відповідача належним чином не перевірив, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

У частині четвертій статті 411 ЦПК України визначено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.

З огляду на викладене, оскільки допущені апеляційним судом порушення норм процесуального права унеможливили ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови апеляційного суду та передачі справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Щодо судових витрат

Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки Верховний Суд не змінює судові рішення та не ухвалює нове, а передає справу на новий розгляд, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 липня 2021 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:А. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун М. Ю. Тітов