ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7243/23 Справа № 182/5693/21 Суддя у 1-й інстанції - Рибакова В.В. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Зубакової В.П., Остапенко В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Гладиш К.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції вприміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 182/5693/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,

на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року (суддя Рунчева О.В.), ухвалене в приміщенні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2020 року на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з до частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову посилався на те, що перебував з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі до 2020 року. Від цього шлюбу народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі судового наказу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2020 року з нього стягуються на користь відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі його доходів, щомісяця, до досягнення нею повноліття. Наразі обставини змінилися таким чином, що він не в змозі сплачувати аліменти на утримання його неповнолітньої дитини у вказаному розмірі.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у нього народилась донька ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 . Він працює на посаді фахівець з забезпечення на ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» та отримує заробітну плату в середньому дев`ятнадцять тисяч гривень. Весь час належним чином сплачував аліменти на користь відповідачки на утримання дочки, оскільки, дбав про належне матеріальне забезпечення дочки, однак, з народженням дитини у інших сімейних відносинах, яка також потребує належного матеріального забезпечення, подальша сплата аліментів у розмірі, встановленому рішенням суду, неможлива. Оскільки, після утримання податків із заробітної плати та 25% аліментів йому на проживання та утримання другої дитини залишається у середньому 9-10 тис.грн.

Враховуючи викладене, зазначає, що після стягнення аліментів на користь відповідача, в нього відбулися зміни у сімейному стані та у матеріальному стані в сторону погіршення, тому просив суд зменшити розмір аліментів.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, задоволено. Зменшено розмір аліментів, визначений судовим наказом Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2020 року у справі № 182/8274/19 - з частини на частини.

Рішення суду мотивоване тим, що сімейний стан позивача і його матеріальне становище змінилися, що є підставою для зменшення присуджених рішенням суду розміру аліментів з до частки всіх видів заробітку (доходів). Посилання відповідача на те, що позивач працює, отримує систематичний і достатній заробіток, судом не беруться до уваги, оскільки зміна сімейного стану є підставою для зменшення розміру аліментів у розумінні статті 192 СК України. Посилання відповідача на те, що вона несе додаткові витрати на утримання дитини суд не може покласти в основу рішення, оскільки такі витрати є предметом окремого розгляду, і не беруться судом до уваги при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_2 з висновками суду першої інстанції не погодилась, оскільки суд не в повній мірі встановив фактичні дані та неправильно встановив обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, тому просить рішення суду скасувати, у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що з моменту постановлення судового рішення, матеріальних стан ОСОБА_1 суттєво погіршився. Посилання позивача, як на доказ, отримання ним 19 000 грн. на місяць та залишення його лише 9 000-10 000 грн. після сплати 25 % аліментів не відповідають дійсності та простим математичним розрахункам, та не можуть слугувати єдиною підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, позивач не надав суду доказів на підтвердження наявності або відсутності у нього інших доходів, нерухомого або рухомого майна, що, на думку відповідачки, надало б суду можливості оцінити його майновий стан, в тому числі його погіршення. Ухвалюючи рішення по справу, суд першої інстанції припустився явної дискримінації прав дитини ОСОБА_3 , зменшивши розмір аліментів з до частки, в той час, коли інша дитина ОСОБА_5 , отримає аліменти в розмірі частини від усіх видів доходів позивача, батька обох дітей.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від позивача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_6 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає що рішення суду обґрунтованими а твердження зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні, в режимі відео конференції, проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надіслала клопотання про розгляд справи за її відсутності, апеляційну скаргу просила задовольнити.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі судового наказу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2020 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на її користь в особі матері ОСОБА_2 , до досягнення дитиною повноліття (а.с.24).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2020 року шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано (а.с.10).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_5 , батьками якої зазначено: батька ОСОБА_1 , мати ОСОБА_7 (а.с.9).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі вказаним вимогам не відповідає.

Рішення суду мотивоване тим, що сімейний стан позивача і його матеріальне становище змінилися, що є підставою для зменшення присуджених рішенням суду розміру аліментів з до частки всіх видів заробітку (доходів). Посилання відповідача на те, що позивач працює, отримує систематичний і достатній заробіток, судом не беруться до уваги, оскільки зміна сімейного стану є підставою для зменшення розміру аліментів у розумінні ст. 192 СК України. Посилання відповідача на те, що вона несе додаткові витрати на утримання дитини суд не може покласти в основу рішення, оскільки такі витрати є предметом окремого розгляду, і не беруться судом до уваги при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів.

Проте погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можливо з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За змістом статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 1статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року N 3 відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, а й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 СК «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі»).

Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України (Постанова ВС від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження 61-51сво18)).

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Наведена правова норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний та матеріальний стан. Так, ІНФОРМАЦІЯ_3 від інших стосунків у нього народилася друга донька ОСОБА_5 .

Крім того, зазначив, що працює на посаді фахівця з забезпечення на ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» та отримує заробітну плату в середньому 19 000 грн. Оскільки, після утримання податку на заробітну плату та 25 % аліментів, на проживання та утримання другої дитини залишається у середньому 9 000-10 000 грн., що, на думку позивача, свідчить про погіршення його матеріального стану.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку, саме ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, повинен довести обставини, які мають істотне значення, та є для нього перешкодою для сплати аліментів у встановленому раніше розмірі.

Натомість, звертаючись до суду з таким позовом, ОСОБА_1 не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у нього погіршився матеріальний стан після видачі Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 27 січня 2020 року судового наказу про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 .

Так, як на підставу для зменшення розміру аліментів, позивач посилається на погіршення його матеріального стану.

Однак, суд критично оцінює такі доводи, адже згідно наданої суду довідки, яка видана ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» за період з січня 2021 року до червня 2021 року, істотної тенденції зміни розміру заробітної плати не спостерігається (а.с.15).

Інших доказів, окрім вказаної довідки, суду першої інстанції позивачем не надано.

Надані до позовної заяви додатки, не відображають загальний рівень доходу позивача.

В свою чергу, посилання позивача на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в інших відносинах у нього народилась ще одна дитина ОСОБА_5 , без підтвердження належними та допустимими доказами погіршення його матеріального стану, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19.

Окрім факту народження нової дитини, платник аліментів повинен також довести суду і надати відповідні докази на підтвердження того, що тепер його матеріальний стан погіршився.

Діти від попереднього шлюбу не повинні бути звужені у правах через народження у платника аліментів іншої дитини, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61- 1031св21).

Не доведеність належними та допустимими доказами погіршення майнового стану, у разі зміни сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20).

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Колегія суддів також враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, а особливо на перших роках її життя, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку, матір.

Таким чином, ОСОБА_1 належних і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про наявність підстав для зменшення розміру аліментів не надано, а тому підстави для задоволення таких позовних вимог до ОСОБА_2 відсутні.

Апеляційний суд також виходить з того, що встановлений судовим наказом Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2020 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без доведення погіршення майнового стану платника аліментів, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з ОСОБА_2 та суперечитиме її інтересам.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на те, що судом першої інстанції при розгляді даної справи неповне з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 7,19, 367, 369, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: О.О. Тимченко

Судді: В.П. Зубакова

В.О.Остапенко

Повний текст постанови складено 15 листопада 2023 року.

Головуючий: Тимченко О.О.