Постанова

Іменем України

27 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 304/809/21

провадження № 61-12562св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - Розмана Сергія Юрійовича на постанову Закарпатського апеляційного суду

від 03 листопада 2022 року у складі колегії суддів: Кожух О. А., Бисаги Т. Ю., Фазикош Г. В.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

30 червня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» (далі - ТОВ «Спектрум Ессетс») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивований тим, що 24 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» (далі - ВАТ «Ерсте Банк»), правонаступником якого

є Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (далі - ПАТ «Фідобанк»),

і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014/1228/2/20501, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 32 000,00 дол. США зі сплатою 12,5 % річних строком до 21 липня 2028 року.

На забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим кредитним договором 24 липня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» і ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, за умовами якого відповідач передав в іпотеку нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,25 га та розташований на ній житловий будинок загальною площею 72,80 кв. м за адресою:

АДРЕСА_1 .

25 вересня 2020 року між ПАТ «Фідобанк», яке є правонаступником ВАТ «Ерсте Банк», і ТОВ «Спектрум Ессетс» укладено договір про відступлення права вимоги, за яким позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 24 липня 2008 року № 014/1228/2/20501.

Позивач вказував, що позичальник своїх зобов`язань належним чином не виконав, унаслідок чого станом на 25 вересня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 64 495,30 дол. США, з яких: 31 248,12 дол. США, що еквівалентно 882 718,77 грн, - заборгованість за кредитом; 33 247,18 дол. США, що еквівалентно 939 189,61 грн, - заборгованість за відсотками.

ТОВ «Спектрум Ессетс» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 24 липня 2008 року

№ 014/1228/2/20501 в сумі 882 718,77 грн, що на дату відступлення 25 вересня 2020 року - еквівалентно 31 248,12 дол. США, заборгованості за кредитом (основний борг).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 08 липня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що сам по собі розрахунок позовних вимог, складений позивачем у справі, не є належним доказом щодо розміру кредитної заборгованості. За відсутності у матеріалах справи банківської виписки, яка має статус первинного документа відповідно до Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року

№ 578/5, суд не має можливості встановити дійсний розмір кредитної заборгованості.

Щодо права на дострокове повернення коштів за кредитним договором суд вказав, що оскільки вимогу про дострокове стягнення кредиту не було направлено відповідачу взагалі, то суду немає підстав для задоволення позову

в частині, яка стосується дострокового стягнення коштів.

Стосовно заяви про застосування строків позовної давності суд зазначив, що оскільки суд відмовляє у позові з підстав його необґрунтованості, то відповідно до сталої практики Верховного Суду підстав для відмови у позові у зв`язку зі спливом строків позовної давності немає.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Спектрум Ессетс» задоволено частково.

Рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 08 липня

2022 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Спектрум Ессетс» заборгованість за кредитним договором від 24 липня 2008 року № 014/1228/2/20501 у розмірі

122 401,78 грн, що за курсом Національного банку України станом на 30 червня 2021 року еквівалентно 4 503,99 дол. США, яка є простроченою заборгованістю за тілом кредиту (основний борг), нарахованою за період із червня 2018 року до червня 2021 року.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Спектрум Ессетс» 4 770,00 грн

на відшкодування судового збору, з яких 1 908,00 грн судового збору у зв`язку

з розглядом справи в суді першої інстанції та 2 862,00 грн судового збору

у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Частково задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд зазначив таке.

Щодо права на дострокове повернення коштів за кредитним договором суд вказав, що оскільки вимогу про дострокове стягнення кредиту не було направлено відповідачу взагалі, то суд немає підстав для задоволення позову

в частині, яка стосується дострокового стягнення коштів.

Стягуючи заборгованість за кредитним договором від 24 липня 2008 року

№ 014/1228/2/20501 у розмірі 122 401,78 грн, що за курсом Національного банку України станом на 30 червня 2021 року еквівалентно 4 503,99 дол. США, яка

є простроченою заборгованістю за тілом кредиту (основний борг), нарахованою за період із 30 червня 2018 року до 30 червня 2021 року, апеляційний суд дійшов висновку про наявність у відповідача перед позивачем простроченої заборгованості у зв?язку з неналежним виконанням зобов?язань щодо спати щомісячних платежів. При цьому, визначаючи період, за який підлягає стягненню заборгованість, суд апеляційної інстанції застосував строки позовної давності.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

08 грудня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Розман С. Ю. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Закарпатського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року та залишити

в силі рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від

08 липня 2022 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що, звертаючись до суду, позивач додав до позовної заяви, крім іншого, копію кредитного договору, копію заяви на видачу готівки та розрахунок заборгованості, складений представником позивача. Проте жодних інших фінансових і розрахункових документів, у тому числі

й виписки по банківському рахунку, позивач не надав. Для правильного вирішення спірних правовідносин і для можливого задоволення позовних вимог чи їх частини позивачу необхідно було додати до позовної заяви належні первинні документи бухгалтерського обліку господарських операцій (копії квитанцій про сплату кредиту, виписку по банківському рахунку).

Аргументи інших учасників справи

21 березня 2023 року ТОВ «Спектрум Ессетс» подало до Верховного Суду відзив, у якому просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення,

а постанову Закарпатського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року - без змін.

Рух касаційної скарги та матеріалів справи

Ухвалою Верховного Суду від 20 лютого 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Перечинського районного суду Закарпатської області.

20 березня 2023 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що, переглядаючи

у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Постанова Закарпатського апеляційного суд від 03 листопада 2022 року оскаржується в частині вирішення позовних вимог про стягнення

з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Спектрум Ессетс» заборгованості за кредитним договором від 24 липня 2008 року № 014/1228/2/20501 у розмірі

122 401,78 грн, що за курсом Національного банку України станом на 30 червня 2021 року еквівалентно 4 503,99 дол. США, яка є простроченою заборгованістю за тілом кредиту (основний борг), нарахованою за період із червня 2018 року до червня 2021 року.

В іншій частині постанова Закарпатського апеляційного суд від 03 листопада 2022 року не оскаржується, а тому відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України судом касаційної інстанції не переглядається.

Перевіривши доводи касаційної скарги, врахувавши аргументи, наведені

у відзиві на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи

24 липня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого

є ПАТ «Фідобанк», і ОСОБА_1 укладено кредитний договір

№ 014/1228/2/20501, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в сумі 32 000,00 дол. США зі сплатою 12,5 % річних та строком повернення до

21 липня 2028 року.

Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим кредитним договором 24 липня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» і ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, за умовами якого відповідач передав в іпотеку нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,25 га та розташований на ній житловий будинок загальною площею 72,80 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з договором про відступлення права вимоги від 25 вересня 2020 року

№ GL3N218881 ПАТ «Фідобанк», яке є правонаступником ВАТ «Ерсте Банк», відступило ТОВ «Спектрум Ессетс» право вимоги банку до позичальників та/або заставодавців, іпотекодавців та/або поручителів, зазначених у додатку 1 до цього договору, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором від 24 липня 2008 року № 014/1228/2/20501.

Позичальник своїх зобов`язань належним чином не виконав, унаслідок чого станом на 25 вересня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі

64 495,30 дол. США, з яких: 31 248,12 дол. США, що еквівалентно

882 718,77 грн, - заборгованість за кредитом; 33 247,18 дол. США, що еквівалентно 939 189,61 грн, - заборгованість за відсотками.

На підтвердження наявної у відповідача перед позивачем заборгованості

ТОВ «Спектрум Ессетс» надало розрахунок заборгованості.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення в частині, яка оскаржується, зазначеним вимогам закону відповідає.

Згідно із статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором,

а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов`язанням

є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, при вирішенні вказаної справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, з урахуванням встановлення судом першої інстанції укладення кредитного договору, для суду має першочергове значення з`ясування питання щодо порушення відповідачем умов кредитного договору щодо погашення цієї заборгованості та розміру заборгованості.

Статтями 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які

є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 1.3 договору повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом здійснюються позичальником щомісяця, шляхом сплати кожного місяця рівних платежів відповідно до графіку платежів, наведеного

у додатку 1 до цього договору.

Останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором позичальник здійснив у грудні 2013 року.

Відповідач заявив у суді першої інстанції про застосування позовної давності.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, закон пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до позичальника про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

У пункті 11.4 кредитного договору сторони узгодили застосування до правовідносин з укладення та виконання цього кредитного договору загальний строк позовної давності тривалістю 3 роки.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України).

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Зазначені процесуальні норми передбачають, що під час розгляду справ

у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів установив, що

у період із червня 2018 року до червня 2021 року позичальник коштів на погашення кредиту не сплачував, унаслідок чого утворилась прострочена заборгованість, зробив правильний висновок про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 24 липня

2008 року № 014/1228/2/20501 у розмірі 122 401,78 грн, що за курсом Національного банку України станом на 30 червня 2021 року еквівалентно

4 503,99 дол. США, яка є простроченою заборгованістю за тілом кредиту (основний борг) нарахованою за період із червня 2018 року до червня 2021 року.

Доводи касаційної скарги зводяться до необхідності переоцінки доказів та обставин, встановлених апеляційним судом, що відповідно до статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень касаційного суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя,

у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE,

№ 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Спектрум Ессетс» заборгованості за кредитним договором від 24 липня 2008 року № 014/1228/2/20501 у розмірі

122 401,78 грн, що еквівалентно станом на 30 червня 2021 року

4 503,99 дол. США, яка є простроченою заборгованістю за тілом кредиту (основний борг) нарахованою за період із червня 2018 року до червня

2021 року - без змін, оскільки підстав для скасування судового рішення в цій частині немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - Розмана Сергія Юрійовича залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року

в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за період із червня 2018 року до червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

А. Ю. Зайцев

М. Є. Червинська