Справа № 716/773/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2023 року місто Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

секретарів судового засідання Барабащук О.А., Кульки О.М., Якимик К.В., Бортніка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Павчук Святослав Іванович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Заставнівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження,

ВСТАНОВИВ:

10.05.2023 року позивач ОСОБА_1 , в особі адвоката Павчука С.І., звернувся до суду з позовом про визнання батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що він є його біологічним батьком. Також просить суд внести відповідні зміни до актового запису про його народження у графі «батько дитини» - вказати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 01.06.2023 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання, витребувані докази.

Ухвалою суду від 22.08.2023 року закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи.

В судовому засіданні призначеному на 14.09.2023 року позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, пояснив запис про батька в його актовому записі про його народження зроблений на підставі ст.135 СК України, тобто зі слів матері. Водночас, його біологічним батьком є ОСОБА_3 , з яким матір проживала без реєстрації шлюбу з 1991 року. Від шлюбних відносин в 1992 році народився його брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а в 1994 році народився він, проте, враховуючи, що ОСОБА_3 , на момент реєстрації народження дитини знаходився поза місцем проживання, відомості про батька дитини було внесено зі слів матері. Просив позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що вона є матір`ю позивача, а його біологічним батьком є ОСОБА_3 , якого вона знала ще з дитинства, бо він проживав по сусідству, і з яким з 1991 року, тобто після розірвання шлюбу в 1987 році з ОСОБА_5 , перебувала у фактичних шлюбних стосунках, народили в 1992 році сина ОСОБА_6 , а в 1994 році сина ОСОБА_7 , і прожили ще близько 10 років. Після цього фактичні сімейні відносини припинили. Додала, що в 1994 році, коли вона була вагітна другою дитиною, ОСОБА_3 поїхав на заробітки і повернувся вже після народження дитини, коли їй було кілька місяців. Тому, не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_3 , вона змогла зареєструвати народження дитини тільки на підставі ст.135 СК України. ОСОБА_3 завжди вважав ОСОБА_1 своїм сином, виховував його до того часу, поки сімейні стосунки не припинилися.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що дійсно є біологічним батьком ОСОБА_1 , оскільки з 1991 року перебував у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_2 .. В 1992 році у них народився син ОСОБА_6 , батьком якого він записаний за заявою, а на момент народження сина ОСОБА_7 перебував на заробітках і дружина була змушена зареєструвати його народження самостійно. Проте, він завжди знав що ОСОБА_7 його син, виховував його до того часу поки їх сім`я не розпалася.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідачів, покази свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду (ч.2 ст.125 СК України).

Судом встановлено, що 10.04.1987 року розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 27.09.1996 року (а.с.10).

Під час розгляду справи відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підтвердили, що з 1991 року перебували у фактичних шлюбних стосунках, тобто у зареєстрованому шлюбі не перебували.

Відповідно до ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , його батьками, відповідно до свідоцтва про народження, записані ОСОБА_8 та ОСОБА_2 (а.с.11).

У випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (ч.1 ст.135 СК України).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 , його батьками зазначені ОСОБА_9 , відповідно до ст.135 СК України, ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №8 від 24.03.2023 року (а.с.5,6).

Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що дитина ОСОБА_1 народжений матір`ю ОСОБА_2 , яка не перебувала у шлюбі, і запис про батька при реєстрації його народження зроблено за відсутності спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду; запис про батька дитини при реєстрації народження зроблено за прізвищем матері ОСОБА_10 , а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

СК України не визначає будь-яких особливостей щодо предмету доказування у даній категорії справ.

Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (ч.ч.3, 4 ст.128 СК України).

Отже, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

На даний час ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , досяг повноліття, а отже вправі самостійно звернутися до суду з позовом про визнання батьківства.

Як зазначалося, в судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 вказала на те, що не менше як десять років, починаючи з 1991 року перебувала у фактичних шлюбних стосунках зі ОСОБА_11 , від яких народилося двоє синів ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , відомості про батька якого внесені на підставі ст.135 СК України.

Відповідачем ОСОБА_3 визнано під час розгляду справи, що він є батьком ОСОБА_1 , який вказав, що дійсно з 1991 року перебував у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_2 , вони разом проживали, мали спільний бюджет, виховували двох синів: ОСОБА_6 , батьком якого він записаний, та ОСОБА_7 , батьком якого він не записаний за його відсутності на час народження дитини.

Вказані обставини підтвердили під час розгляду справи свідок ОСОБА_12 , яка показала, що після повернення з армії в 1991 році її рідний брат ОСОБА_3 став проживати як подружжя з ОСОБА_2 , яка на той час розлучилася з чоловіком, за місцем її проживання. В 1992 році у них народився син ОСОБА_6 , а в 1994 році ОСОБА_7 , які є її племінниками. Хоча брат і не записаний батьком ОСОБА_7 , але він завжди був впевнений, що це його син, він чекав на дитину і радів її появі, бо інших чоловіків у ОСОБА_2 не було. Після народження ОСОБА_7 , брат проживав з ОСОБА_2 та дітьми ще близько десяти років, після чого шлюбні стосунки були припинені; свідок ОСОБА_13 , яка є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , яка надала аналогічні покази.

Крім того, 04.04.2023 року на замовлення позивача лабораторією ENDEAVOR DNA було проведено генетичне дослідження щодо вірогідності батьківства ОСОБА_3 дитині ОСОБА_1 , згідно якого ймовірність батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дорівнює 99,999999% (а.с.14).

Відповідно до ст.ст.263, 265 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

На підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження (ст.134 CK України).

Таким чином, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши надані позивачем докази, стороною позивача докази, з урахуванням визнання відповідачем ОСОБА_3 позову, суд приходить до висновку що ОСОБА_3 є біологічним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а отже позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Заставнівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Визнавши батьківство ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є підстави для внесення відомостей про батька ОСОБА_3 із відповідними змінами у по батькові дитини в актовому записі про її народження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.128, 134 СК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 263-265, 268, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Павчук Святослав Іванович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Заставнівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Внести зміни до актового запису про народження №12, складеного 05.03.1994 року виконкомом Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, вказавши ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , змінивши по батькові дитини з « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_15 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 10.11.2023 року.

Суддя О.Є. Вайновська