Справа № 591/1470/20
Провадження № 2/591/148/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в складі

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання - Чмуневич М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , мотивуючи свої вимоги тим, що є власником транспортного засобу Шкода Фабія, д.н.з. НОМЕР_1 , який залишає на ніч на території, що належить ФОП ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 .

21 грудня 2019 року син позивачки залишив автомобіль за вказаною адресою, проте на наступний день, прибувши на місце стоянки автомобіля, він побачив його в ушкодженому стані. З пояснень працівників ФОП ОСОБА_4 з`ясувалось, що ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території, де знаходився належний позивачці автомобіль, умисно вчинила його пошкодження, а саме ушкодження капоту, заднього бамперу та кришки багажника, шляхом нанесення ударів по них.

З приводу цього, позивачка 23 грудня 2020 року звернулася до Сумського ВП ГУНП у Сумській області стосовно вчинення відносно її майна протиправних дій відповідачкою.

Згідно розрахунку на оплату по заказу №2380 від 23 грудня 2019 року вартість відновлювального ремонту ушкодженого внаслідок протиправних дій відповідачки автомобіля складає 15498 грн. 00 коп.

Крім того зазначає, що протиправними діями відповідачки ОСОБА_2 відносно її майна, що виразились у ушкодженні належного їй на праві власності автомобіля їй було завдано моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях в зв`язку з ушкодженням належного їй майна та виражена у:

-щоденних думках про ушкоджений автомобіль та необхідність відшукання додаткових коштів для його відновлення;

-негативні переживання у зв`язку з необхідністю залучення додаткових ресурсів для відновлення порушеного права;

-відмові відповідачки в позасудовому порядку відшкодувати завдані збитки;

-думки про безкарність протиправних діянь та зневірі у силу права та закону;

-вимушеність користуватись ушкодженим автомобілем тривалий час у зв`язку з необхідністю стягнення шкоди в рамках судового процесу та в т.ч. доведення в суді наявності ушкоджень, проведення судової експертизи, тощо.

Посилаючись на вказані обставини, остаточно уточнивши позовні вимоги, просить стягнути солідарно із ОСОБА_2 та фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 завдану матеріальну шкоду в розмірі 15498 грн. 00 коп. та стягнути із ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 5000 грн. 00 коп.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 березня 2020 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 27 травня 2020 року, о 10 год.00 хв.

27 травня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 03 вересня 2020 року, 09 год. 30 хв. у зв`язку з клопотанням представника позивача про витребування доказів.

03 вересня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 22 грудня 2020 року, о 15 год.00 хв. у зв`язку з клопотанням представника позивача.

22 грудня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 18 березня 2021 року у зв`язку з неявкою учасників справи.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 березня 2021 року залучено до участі у справі за вказаним позовом як співвідповідача Фізичну особу - підприємця ОСОБА_3 .

18 березня 2021 року у зв`язку з залученням по справі співвідповідача, протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 14 червня 2021 року.

12 квітня 2021 року від відповідача ФОП ОСОБА_3 надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що робітниками автостоянки, що йому належить, в межах своїх повноважень були вжиті певні заходи для запобігання та припинення протиправних дій з боку ОСОБА_2 , зокрема, вжиті заходи для припинення її хуліганських дій, затримання і передачі представникам правоохоронних органів, які були своєчасно проінформовані співробітниками автостоянки і, як наслідок, мали змогу по «гарячих слідах» затримати правопорушницю для з`ясування її особи та проведення подальшої перевірки обставин скоєного нею правопорушення.

З боку ФОП ОСОБА_3 позивачці своєчасно були надані довідки про стан пошкодженого автомобіля для долучення до матеріалів перевірки компетентними органами, а також відповідні відеозаписи камер відеоспостереження, встановлених на території автостоянки.

На жаль, робітники автостоянки, які знаходились на роботі та діяли в межах своїх повноважень і у відповідності до інструкцій по охороні території стоянки та розміщених там транспортних засобів, в ситуації, яка склалась, не змогли запобігти пошкодженню автомобіля, що належав позивачці, проте вжили всіх необхідних заходів для припинення протиправних дій.

У випадку неналежного виконання співробітниками автостоянки своїх службових обов`язків факту затримання правопорушниці в момент скоєння нею протиправних дій могло не відбутися, а спричинені ОСОБА_2 пошкодження автомобілям, що знаходились на території автостоянки, в тому числі автомобілю, що належить позивачці, могли бути набагато більшими.

Водночас, звертаючись до суду з клопотанням про залучення його у якості співвідповідача, позивачка ніяким чином не надає оцінки діям робітників автостоянки, не визначає ступінь їхньої та його вини як власника автостоянки і, відповідно, не висуває жодних припущень щодо можливої частки матеріальної та моральної компенсації, яку вона вважає імовірним покласти на нього як співвідповідача у справі.

Обов`язок зберігання по забезпеченню схоронності речі на стоянці передбачає лише попередження проникнення в авто сторонніх осіб.

Правила зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 115 не розкривають змісту заходів із забезпечення схоронності транспортного засобу. Конкретизація таких заходів зі схоронності автомобілю у необхідних випадках реалізується при укладанні договору зберігання.

Водночас, власником та працівниками автостоянки було вжито усіх необхідних, достатніх та розумних заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства для належного зберігання автомобіля ОСОБА_1 на автостоянці.

Територія автостоянки огороджена парканом для унеможливлення безперешкодного перетину сторонніми особами, облаштована воротами, пожежними воротами та сторожкою. Також є пісок, пожежний щит, на якому розташовано все для пожарної безпеки. За територією автостоянки ведеться відеоспостереження, а співробітники проінструктовані щодо дій у випадку проникнення до території автостоянки сторонніх осіб, а також у надзвичайних ситуаціях.

Таким чином, з урахуванням обставин подій, що мали місце 22 грудня 2019 року на території автостоянки за адресою: АДРЕСА_1 , вважає, що матеріальну та моральну відповідальність, зазначену в позовній заяві, має нести у повному обсязі особа, яка була затримана співробітниками автостоянки на місці скоєння правопорушення і надалі передана для подальших слідчих дій правоохоронним органам, а саме відповідачка у даній справі ОСОБА_2 .

Просить суд відмовити у стягненні матеріальної та моральної шкоди з нього, поклавши обов`язок сплати матеріальної та моральної шкоди з ОСОБА_2 (а.с.91-93).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 червня 2021 року у вказаній справі призначено автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинено до проведення експертизи.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 вересня 2021 року поновлено провадження у справі з призначенням підготовчого засідання на 16 листопада 2021 року о 09 год. 15 хв.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 листопада 2021 року закрите підготовче провадження у вказаній справі з призначенням справи для розгляду по суті на 10 год. 00 хв. 10 лютого 2022 року.

Протокольною ухвалою суду 10 лютого 2022 року в судовому засіданні оголошено перерву в зв`язку з закінченням відведеного процесуального часу до 31 березня 2022 року 16 год. 30 хв.

Враховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії на територію України, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року №5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні та в м. Суми.

Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року №11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року.

Справа призначена для розгляду 28 липня 2022 року о 15 год. 00 хв.

Протокольною ухвалою суду 28 липня 2022 року розгляд справи відкладено до 14 год. 00 хв. 17 жовтня 2022 року в зв`язку з неявкою в судове засідання позивачки та відповідачки ОСОБА_2 .

В зв`язку з оголошеною повітряною тривогою у Сумській області 17 жовтня 2022 року розгляд справи відкладено на 22 грудня 2022 року на 13 год. 15 хв.

В зазначене судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За нормами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля SКODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 (а.с. 6).

Між ФОП ОСОБА_3 та позивачкою ОСОБА_1 15 грудня 2018 року укладений договір зберігання транспортних засобів (ТЗ), за умовами якого підприємець надає місце на власній території за адресою: АДРЕСА_1 для довгострокового зберігання ТЗ (або використовується ним за дорученням) Skoda, державний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску (а.с. 69-70).

З довідки ФОП ОСОБА_3 від 22 грудня 2019 року вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 . Skoda Fabia (державний номер НОМЕР_1 ) 21 грудня 2019 року був залишений на приватній території під охороною за адресою: АДРЕСА_1 без виявлених пошкоджень (а.с. 7).

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_3 від 22 грудня 2019 року, яка видана ОСОБА_5 , її автомобіль марки Skoda Fabia (державний номер НОМЕР_1 ), знаходячись на приватній території під охороною за адресою: АДРЕСА_1 після інциденту вночі 22 грудня 2019 року внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 зазнав ушкоджень на капоті, задньому бампері та кришці багажника (а.с. 8).

На запит адвоката, Сумським відділом поліції Головного Управління поліції в Сумській області 05 лютого 2020 року надано відповідь, щодо надання інформації по зверненню оператора ТОВ «Явір 2000», щодо виявлення на охоронюваній території належній ФОП « ОСОБА_4 » за адресою: АДРЕСА_1 невідомої громадянки в стані алкогольного сп`яніння, яке було зареєстроване в Сумському ВП в Журналі єдиного обліку від 22 грудня 2019 року за № 98276, було зареєстроване в Журналі вхідної кореспонденції від 31січня 2020 року за № Ч-8/аз та по ньому проведено перевірку.

Встановлено, що гр. ОСОБА_1 , з приводу пошкодження належного їй автомобіля Шкода Фабія, д.н.з. НОМЕР_3 , зверталась до поліції та її звернення було зареєстроване в Сумському ВМ в Журналі єдиного обліку від 23 грудня 2019 року за № 98753.

За результатами проведеної перевірки відносно гр. ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол за ст. 173 КУпАП (Дрібне хуліганство) та ОСОБА_6 надано письмову відповідь, з роз`ясненням, щодо встановлення факту цивільно-правових з ОСОБА_2 та необхідністю звернення в цивільному порядку до суду, з метою відшкодування спричинених матеріальних збитків, відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України (а.с.9).

За висновком №4/2021 судової автотоварознавчої експертизи від 25 серпня 2021 року ринкова (дійсна) вартість автомобіля SKODA Fabia, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , в цінах на час проведення експертизи 05 серпня 2021 року, без урахування ПДВ, складає: 100496,00 грн.

Вартість відновлювального ремонту на усунення пошкоджень завданих цьому автомобілю внаслідок неправомірних дій, що відбулися 19 грудня 2019 року, станом цін на час проведення експертизи 05 серпня 2021 року без урахування ПДВ на вартість робіт, матеріалів та без урахуванням ПДВ на вартість складових частин, складає: 9185,91 грн.

Розмір матеріального збитку, завданого власнику цього автомобіля внаслідок неправомірних дій, що відбулися 19 грудня 2019 року, станом цін на час проведення експертизи 05 серпня.2021 року без урахування ПДВ на вартість робіт, матеріалів та без урахуванням ПДВ на вартість складових частин, складає: 9185,91 грн.(а.с.118-160).

В матеріалах Сумського ВП ГУНП в Сумській області ЄО №98276 від 22 грудня 2019 року та ЄО №98753 від 23 грудня 2019 року за зверненням ОСОБА_1 маються пояснення ОСОБА_2 від 22 грудня 2019 року, в яких вона зазначає, що 22 грудня 2019 року вона вживала вдома домашній алкоголь разом зі своєю сім`єю. Після цього вона відправилась на пошуки пригод і випадково опинилась на території по АДРЕСА_2 . Там стояв автомобіль Skoda Fabia, який вона вдарила, бо він заважав їй пройти. На той час вона була у дуже сильному алкогольному сп`янінні, тому не могла чітко керувати своїми діями.

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень постановою Зарічного районного суду м. Суми від 29 квітня 2020 року у справі № 591/1792/20, провадження №3/591/709/20 закрите провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він є сином позивачки. У грудні 2019 року він поставив мамину машину на стоянці ФОП ОСОБА_4 . Вночі йому зателефонували, але він не брав слухавки. Вранці наступного дня приблизно о 10 год. він прийшов на стоянку, і збирався виїжджати, охоронець йому сказав, що на його автомобілі є пошкодження, бо вночі якась жінка у нетверезому стані перелізла через ворота. Охоронець намагався її випровадити, і вона вдарила ногою по автомобілю, залізла на автомобіль, після чого викликали працівників поліції. Зі слів охоронця вони додзвонилися чоловіку, який обіцяв все компенсувати. Він зв`язався з цим чоловіком в цей день. І він говорив, що компенсує, а потім сказав вирішувати всі питання із ОСОБА_8 .

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом ст. 950 ЦК України за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Професійний зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця.

Відповідно до п. 27 постанови Кабінету міністрів України від 22 січня 1996 року №115 «Про затвердження Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках», автостоянки гарантують схоронність транспортних засобів, прийнятих на зберігання згідно з цими Правилами, а у разі їх зникнення, розукомплектування чи пошкодження під час зберігання несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 942 ЦК України, зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Згідно з ч. 2 ст. 977 ЦК України, за договором зберігання транспортного засобу в боксах та гаражах, на спеціальних стоянках зберігай зобов`язується не допускати проникнення в них сторонніх осіб і видати транспортний засіб за першою вимогою поклажодавця.

Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). При цьому слід виділяти такі обов`язкові складові елементи, які необхідні для настання деліктної відповідальності: а) протиправна поведінка особи; б) настання шкоди; в) причинний зв`язок між двома першими елементами; в) вина завдавача шкоди.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під час судового розгляду доведена протиправна поведінка ОСОБА_2 , та саме внаслідок її дій було вчинено пошкодження належного позивачці автомобіля.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, завдана шкода відшкодовується у повному обсязі.

Розмір шкоди, який є предметом вказаного позову, підлягає доведенню, оскільки є оціночним поняттям та підлягає доказуванню у межах розгляду даної справи. Він доведений позивачкою згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи.

Як зазначалось, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення шкоди, потрібна наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Суд вважає доведеним наявність вказаного причинного зв`язку, оскільки заподіяння зазначеної шкоди стало наслідком протиправної дії відповідачки ОСОБА_2 , яка полягає в тому, що вона умисно нанесла удари по автомобілю позивачки.

І, насамкінець, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Тобто відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє її від відповідальності, крім випадків, коли за нормами ЦК відповідальність настає незалежно від вини.

Враховуючи презумпцію винності заподіювача шкоди та недоведення відповідачкою ОСОБА_2 , що шкоди завдано не з її вини, вважається, що у справі встановлена вина ОСОБА_2 у заподіянні шкоди позивачці, оскільки встановлено, що вона в зазначені час та місце умисно нанесла удари по автомобілю позивачки.

Таким чином, враховуючи встановлення обставин заподіяння ОСОБА_2 механічних пошкоджень належному позивачці автомобіля, позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню та саме з неї слід стягнути на користь позивачки в розмірі, визначеному за висновком судової автотоварознавчої експертизи в від 25 серпня 2021 року, в сумі 9185 грн. 91 коп.

В той же час, оскільки причинного зв`язку між заподіянням шкоди та виною зберігача ФОП ОСОБА_3 під час судового розгляду встановлено не було, позовні вимоги, заявлені до цього відповідача не підлягають задоволенню.

Згідно ст.ст. 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає , зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 5, п. 7 та п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 року), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

З обставин, встановлених під час судового розгляду вбачається, що позивачці діями відповідачки ОСОБА_2 завдано моральну шкоду.

Виходячи з вищезазначеного, суд, зважаючи на характер і обсяг страждань, яких зазнала позивачка внаслідок пошкодження автомобіля, та внаслідок цього вимушеність змін у її житті, з урахуванням принципів розумності та справедливості, вважає достатнім стягнення моральної шкоди в заявленому розмірі 5000 грн. 00 коп.

Зазначені обставини відповідачкою ОСОБА_2 не спростовано, відзив на позовну заяву від неї не надійшов.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідачки ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди підлягають задоволенню. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову необхідно стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15498 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 5000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати в сумі 840 грн. 80 коп.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП суду не відомий.

Відповідач: Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Повне судове рішення виготовлене 02 січня 2023 року.

Суддя А.П.Сидоренко