Справа №487/8857/21
Провадження №2/487/472/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

16.01.2023 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва, у складі головуючого судді Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання Горохівський О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Миколаївського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Миколаївський міський центр зайнятості звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь незаконно отриману нею допомогу по безробіттю в сумі 1 308,60 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 09.10.2020 ОСОБА_1 була зареєстрована у Миколаївському міському центрі зайнятості як особа, яка шукає роботу, того ж дня їй було надано статус безробітної та розпочато виплату допомоги по безробіттю. Відповідно до п. 4 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 №60/62 та постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 №7-1 було проведено звірку даних центру зайнятості із даними Пенсійного фонду України та виявлено факт виконання робіт відповідно до цивільно-правового договору від 01.09.2020 з ФОП ОСОБА_2 . У зв`язку з несвоєчасним повідомленням про прийняття відповідача на роботу виникло незаконне отримання нею допомоги по безробіттю за період з 09.10.2020 по 17.11.2020 у сумі 1 308,60 грн. 19.04.2020 Миколаївським міським центром зайнятості, відповідно до вимог п. 7 Порядку №60/62, було прийнято наказ №47 про повернення відповідачем незаконно отриманої допомоги по безробіттю. З метою досудового врегулювання спору 19.04.2020 відповідачу було направлено претензію за №510/2-21М засобами поштового зв`язку рекомендованим листом у якому визначено, що строк оплати даних коштів складає 15 календарних днів з моменту отримання претензії. Станом на дату подання позову відповідачем борг не повернуто.

Представник позивача Миколаївського міського центру зайнятості до судового засідання не з`явився, до початку розгляду справи надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомила, відзив до суду не надала, у зв`язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази, що містяться в ній, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено, що 09.10.2020 ОСОБА_1 була зареєстрована у Миколаївському міському центрі зайнятості як особа, яка шукає роботу; того ж дня їй було надано статус безробітної та розпочато виплату допомоги по безробіттю.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати центр зайнятості протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч. 1 ст. 45 Закону.

Згідно з. п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного припиняється у разі зайнятості особи.

Аналогічні норми визначені і у Законі України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», де зазначено, що застраховані особи зареєстровані у встановленому порядку, як безробітні, зобов`язанні своєчасно подавати відомості, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надані соціальних послуг.

Відповідно до п. 4 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 №60/62 та постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 № 7-1 було проведено звірку даних центру зайнятості із даними Пенсійного фонду України та виявлено факт виконання ОСОБА_1 робіт відповідно до цивільно-правового договору від 01.09.2020 з ФОП ОСОБА_2 .

У зв`язку з несвоєчасним повідомленням про прийняття відповідача на роботу виникло незаконне отримання нею допомоги по безробіттю за період з 09.10.2020 по 17.11.2020 у сумі 1 308,60 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення цієї обставини, і впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно із п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 №60/62, у разі встановлення центром зайнятості відповідно цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих та особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

19.04.2020 Миколаївським міським центром зайнятості, відповідно до вимог п. 7 Порядку №60/62, було прийнято наказ №47 про повернення відповідачем незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

З метою досудового врегулювання спору 19.04.2020 відповідачу було направлено претензію за №510/2-21М засобами поштового зв`язку рекомендованим листом у якому визначено, що строк оплати даних коштів складає 15 календарних днів з моменту отримання претензії.

Станом на дату подання позову відповідачем борг в сумі 1 308,60 грн не сплачено.

Згідно з п. 8 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 №60/62, у разі відмови особи чи роботодавця повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений строк, стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються у судовому порядку.

З огляду на викладене, враховуючи те, що на вимоги центру зайнятості про повернення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю позовна давність не поширюється, а ці вимоги є обґрунтованими, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 280-282, 353-355 ЦПК України, п. 4 ч. 2 ст. 44, п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», суд

ВИРІШИВ:

Позов Миколаївського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь заяви Миколаївського міського центру зайнятості незаконно отриману ним допомогу по безробіттю у сумі 1 308,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Миколаївського міського центру зайнятості витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Миколаївський міський центр зайнятості, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Нікольська, 69, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: С.М. Афоніна