Ухвала

25 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 465/3716/18

провадження № 61-12396св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Львівська міська рада,

особа, яка не брала участь у справі, але зверталася до суду з заявою про перегляд заочного рішення, ухваленого в цій справі - Львівська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Львівської міської ради,

особа, яка не брала участь у справі, але оскаржила рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Оселя-78»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скарги ОСОБА_2 , як особи, яка не брала участі в справі, на постанову Львівського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року в складі колегії суддів: Цяцяка Р. П., Мельничук О. Я., Шеремети Н. О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Львівської міської ради про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка ОСОБА_3 померла та до участі в справі в якості її правонаступника залучено ОСОБА_1 .

Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 27 березня 2020 року замінено сторону позивача у справі за позовом ОСОБА_3 до Львівської міської ради на її правонаступника - ОСОБА_1

27 березня 2020 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій, посилаючись на положення статей 344, 392 ЦК України, просила визнати за нею право особистої власності на житлове приміщення (гараж), позначено під індексом В-1 загальною площею 24,0 кв. м, яке розташоване поблизу прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 , частка 1/1, право особистої приватної власності на житлове приміщення (гараж), позначено під індексом В-2 загальною площею 24,0 кв. м, яке розташоване поблизу прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 , частка 1/1, а також право особистої приватної власності на господарське приміщення, позначено під індексом В-3 загальною площею 2,0 кв. м, яке розташоване поблизу прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 , частка 1/1».

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 03 квітня 2020 року уточнений позов ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на нежитлове приміщення (гараж), позначено під індексом В-1 загальною площею 24,0 кв. м, яке розташоване поблизу прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 , частка: 1/1, а також право особистої приватної власності на нежитлове приміщення (гараж), позначено під індексом В-2, загальною площею 24,0 кв. м, яке розташоване поблизу прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 , частка - 1/1.

Додатковим рішенням Франківського районного суду м. Львова від 18 вересня 2020 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Визнано за нею право особистої приватної власності на приміщення гаражу, позначено під індексом В-3, загальною площею 32,0 кв. м, яке розташоване поблизу прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 , частка - 1/1.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2020 року виправлено допущені описки в додатковому рішенні Франківського районного суду м. Львова від 18 вересня 2020 року у справі № 465/3716/18 за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності.

Постановлено вважати правильним в тексті додаткового рішення суду: «визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на господарське приміщення, позначене під індексом В-3 загальною площею 2,0 кв. м, яке розташоване поблизу прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 , частка 1/1.», замість не вірно вказаного - «визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на приміщення гаражу, позначено під індексом В-3 загальною площею 32,0 кв. м, яке розташоване поблизу прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 , частка: 1/1».

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Оселя-78» (в подальшому - «ОСББ»), як особа, яка не брала участь в справі, проте вважає, що її права порушені, оскаржила судові рішення в апеляційному порядку.

Постановою Львівського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСББ «Оселя-78» задоволено. Рішення Франківського районного суду міста Львова від 03 квітня 2020 року, додаткове рішення Франківського районного суду міста Львова від 18 вересня 2020 року та ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 23 грудня 2020 року скасовано.

У задоволенні позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У грудні 2022 року засобами поштового зв`язку, на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга, автором якої зазначено ОСОБА_2 , як особи, яка не брала участі у справі, на постанову Львівського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року у цій справі, в якій посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення, а передати справу на новий розгляд до апеляційного суду.

Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 .

У лютому 2023 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.

У лютому 2023 року на адресу Верховного Суду від Львівської обласної прокуратури надійшло клопотання про закриття касаційного провадження, відкритого за касаційною скаргою ОСОБА_2 . На обґрунтування поданого клопотання зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до моменту подачі касаційної скарги, ОСОБА_2 помер. На підтвердження таких доводів до клопотання додано лист Першої львівської нотаріальної контори від 02 лютого 2023 року.

З метою перевірки вказаних у клопотанні відомостей Верховний Суд направив запит до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Львівській області.

У відповідь на запит Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Львівській області зазначив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підтвердження чого надав повний витяг із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть.

У березні 2023 року Львівська міська рада подала до Верховного Суду клопотання про закриття касаційного провадження, відкритого за касаційною скаргою ОСОБА_2 , з наведених вище підстав.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності або підписано особою, яка не має права її підписувати.

За частинами першою та четвертою статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно із частиною першою статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи (стаття 46 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Системний аналіз вказаних норм права, дає підстави дійти висновку про те, що на момент звернення до суду з позовом, в цьому випадку з касаційною скаргою, особа, яка її подає має бути живою. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю.

Цивільне процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Подібні за змістом висновки містяться в постановах Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 127/328/17 (провадження № 61-26435св18), від 06 липня 2022 року в справі № 203/3236/19 (провадження № 61-13157св21).

Верховним Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , натомість 08 грудня 2022 року (через півроку після смерті) від його імені подано касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року в цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2023 року відкрито касаційне провадження у справ, за касаційною скаргою ОСОБА_2 .

Тобто касаційне провадження відкрито за касаційною скаргою особи, яка на момент її подачі вже не мала відповідної процесуальної дієздатності (померла).

Встановивши, що на момент подання касаційної скарги ОСОБА_2 значився померлим, про вказані обставини стало відомо після відкриття касаційного провадження, колегія суддів Верховного Суду доходить висновку, що клопотання Львівської міської ради підлягає задоволенню, а касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 - закриттю на підставі пункту 2 частини першої статті 396 ЦПК України.

Керуючись статтями 42, 46, 47, 396 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання Львівської міської ради про закриття касаційного провадження задовольнити.

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на постанову Львівського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року у справі 465/3716/18 за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк В. А. Стрільчук І. М. Фаловська