РІШЕННЯ
20 січня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., за участю секретаря судового засідання Товстоус Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «МетаБанк» до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району як орган опіки та піклування, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -
У листопаді 2021 року Акціонерне товариство «МетаБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району як орган опіки та піклування, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.
З метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника Банк та Позичальник досягли згоди про зміну умов погашення кредиту шляхом зміни валюти кредитування з доларів США на гривню, визначених Договором, уклавши додаткову угоду №1 від 11.12.2014 року до Кредитного договору та Іпотечного договору.
Всупереч взятим на себе договірним зобов`язанням ОСОБА_1 кредит не повернула, належні проценти не сплатила у зв`язку з чим виникла заборгованість, і Позивач був змушений звернутися до суду.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02 березня 2021 року у справі № 335/9899/16-ц провадження № 2/335/8/2021 за позовом Акціонерного товариства «МетаБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «МетаБанк» заборгованість за кредитним договором №82А від 19.10.2007 року у розмірі 446 377,82 грн., яка складається із заборгованості за простроченим кредитом в розмірі 361 925,85 грн., простроченим процентам в розмірі 50 742,62 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов`язання у розмірі 33 709,35 грн. Стягнуто з відповідача судові витрати.

Згідно з Іпотечним договором предметом іпотеки є належна ОСОБА_1 на праві власності квартира АДРЕСА_1 загальною площею 56,7 кв.м., житловою площею 40,95 кв.м.

Згідно з п. 1.1 Іпотечного договору іпотекою забезпечується виконання ОСОБА_1 всіх її зобов`язань за Кредитним договором, включаючи зобов`язання повернути суму виданого кредиту в розмірі 45 360,00 доларів США, сплатити відсотки за кредитним договором, комісій, неустойки (штрафу, пені), будь-яких інших платежів, передбачених Кредитним договором, а також відшкодувати у повному обсязі збитки, заподіяні невиконанням або неналежним виконанням Кредитного договору.

Згідно п. 1.3 Додаткової угоди № 1 до Іпотечного договору, відповідно до звичайних цін, що склалися на момент укладення цього договору та на підставі взаємної згоди сторін вартість предмета іпотеки за згодою сторін складає 340 000,00 грн.

Відповідно до п. 4.1 Іпотечного договору у випадку настання однієї з подій, зазначених у пунктах п. 22, 2.3 цього договору, іпотекодержатель звертає стягнення на предмет іпотеки (або на його частину) на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса чи шляхом позасудового врегулювання, зазначеного у п. 4.2 - 4.3 цього договору.

17.09.2021 року Позивач надіслав на адресу ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень за кредитним договором (вих. №10/2417 від 14.09.2021 року), яка повернулася на адресу Позивача з виміткою «повернення за закінченням терміну зберігання»

Заборгованість за рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02 березня 2021 року у справі № 335/9899/16-ц провадження № 2/335/8/2021 ОСОБА_1 несплачена у зв`язку з чим, позивач вважає що має право звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором.

Крім того позивач зазначає про те, що на даний момент, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які в добровільному порядку з квартири виселятися не бажають.

ОСОБА_1 являється законним представником неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які зареєстровані в квартирі, що є предметом іпотеки без згоди АТ «МетаБанк».

З урахуванням зазначеного позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 56,7 кв.м., житловою площею 40,95 кв.м. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 82А від 19.10.2007 року, що присуджена рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02.03.2021 року у справі № 335/9899/16-ц у розмірі 446 377,82 грн., яка складається із заборгованості за простроченим кредитом в розмірі 361 925,85 грн., простроченими процентам в розмірі 50742,62 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов`язання у розмірі 33 709,35 грн., заборгованості за відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 6 695,67 грн. та судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 20 000 грн., шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 із зняттям їх з реєстраційного обліку у відділі департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24 листопада 2021 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, у справі розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання, учасникам справи надано строк для подання заяв по суті справи.

20.12.2021 до суду від представника третьої особи - Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, надійшов відзив на позовну заяву, який за своїм змістом є письмовими поясненнями третьої особи на позовну заяву у яких, представник третьої особи просить суд розглянути справу за відсутності представника третьої особи та ухвалити рішення з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей.

23.12.2021 до суду надійшла відповідь АТ «МетаБанк» на пояснення третьої особи у яких представник позивача зазначає про те, що відповідно до п. 1.6 Іпотечного договору № 801 від 19.10.2007 у випадку коли предметом іпотеки є житлове приміщення, Іпотекодавець зобов`язується не допускати користування предметом іпотеки малолітніми та/або неповнолітніми особами, незалежно від ступеня спорідненості, без письмової згоди Іпотекодержателя. Неповнолітні діти під час укладання договору іпотеки, станом на 19.10.2007, не були зареєстровані у спірній квартирі та відповідно не мали права користування нею.

21.01.2022 до суду від представника АТ «МетаБанк» надійшли додаткові пояснення по справі у яких представник позивача зазначила про те, що відповідач ОСОБА_1 не проживає у спірній квартирі з 2011 року, на підтвердження чого надано копію рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13 січня 2021 року у справі №331/3088/20.

26.01.2022 до суду надійшов відзив від ОСОБА_5 у якому вона заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02 березня 2021 року у справі № 335/9899/16-ц не набрало законної сили, оскільки оскаржується в суді апеляційної інстанції. Також зазначає про те, що відсутні докази направлення АТ «МетаБанк» на її адресу вимоги в порядку ст.40 ЗУ «Про іпотеку», що унеможливлює звернення до суду з позовом про виселення та зняття з реєстрації. Також посилаючись на ст.109 ЖК УРСР зазначає, що особам, які виселяються із житлового будинку (житлового приміщення) предмета іпотеки у зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло, якщо іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту(позики), забезпеченого іпотекою цього житла. Члени сім`ї власника предмету іпотеки, які проживають разом з ним, мають право на користування предметом іпотеки на таких же самих умовах, як і власник. При цьому, неповнолітній набуває право користування квартирою як член сім`ї власника та зберігає це право, доки є членом сім`ї власника квартири, незалежно від того, чи перебуває квартира в цей час в іпотеці.

01.02.2022 від АТ «МетаБанк» до суду надійшла відповідь на відзив ОСОБА_5 , у якій представник позивача зазначає про те, що АТ «МетаБанк» направив ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень за кредитним договором від 14.09.2021 року за вих. № 10/2417, яка повернулася з відміткою про «закінчення терміну зберігання», про що було зазначено в позовній заяві. Також позивач зазначає про те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 були зареєстровані за адресою знаходження предмету іпотеки вже після укладання іпотечного договору та без згоди іпотекодержателя.

10.02.2022 до суду надійшов відзив від ОСОБА_1 на позовну заяву в якому вона заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02 березня 2021 року у справі № 335/9899/16-ц не набрало законної сили, оскільки оскаржується в суді апеляційної інстанції. Також зазначає про те, що відсутні докази направлення АТ «МетаБанк» на її адресу вимоги в порядку ст.40 ЗУ «Про іпотеку», що унеможливлює звернення до суду з позовом про виселення та зняття з реєстрації. Також зазначає, що спірна квартира була придбана за власні кошти, а отже у порядку ст. 109 ЖК УРСР при виселенні в судовому порядку з іпотечного майна, придбаного не за рахунок кредиту і забезпеченого іпотекою цього житла, відсутність постійного жилого приміщення, яке має бути надане особі одночасно з виселенням, є підставою для відмови в задоволенні позову про виселення.

18.02.2022 до суду надійшла відповідь АТ «МетаБанк» на відзив ОСОБА_1 у якій представник позивача зазначає про те, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з прийняттям судового рішення. Що ж стосується іпотеки, то вона має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання. Тобто, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. Позивач не погоджується також з твердженнями відповідача щодо придбання іпотечного майна за власні кошти, оскільки 14.10.2007 року ОСОБА_1 було заповнено заяву на отримання кредиту, де чітко зазначене цільове призначення отримання кредитних коштів - придбання нерухомого майна, а забезпеченням виконання умов кредитного договору є 3-х кімнатна квартира, за адресою: АДРЕСА_2 . 19.10.2007 року між АБ «Металург», що є правонаступником АТ «МетаБанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 82А, відповідно до п. 1.1 якого Банк надав ОСОБА_1 кредит на споживчі цілі придбання нерухомого майна, у сумі 45 360,00 доларів США. Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору забезпеченням виконання зобов`язань ОСОБА_1 за цим договором є застава нерухомості, що придбається. В цей же день ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого нею було придбано квартиру АДРЕСА_1 за ціною 282 800,00 грн., яка передана в іпотеку АТ «Металург» відповідно до Іпотечного договору № 801 від 19.10.2007 року. При цьому ОСОБА_1 не надано жодних доказів стосовно підтвердження факту придбання спірної квартири за власні кошти.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19 вересня 2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача - АТ «МетаБанк» у судове засідання не з`явився, разом з тим подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності у якій зазначив про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, проте у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Третя особа - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району як орган опіки та піклування належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, разом з тим у письмових поясненнях поданих до суду, представник третьої особи просив суд провести розгляд справи за відсутності третьої особи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Так, 19 жовтня 2007 року між Акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є Акціонерне товариство «МетаБанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №82А.

Відповідно до 1.1. Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит на споживчі цілі придбання нерухомого майна у сумі 45 360,00 доларів США на строк 240 місяців до 19.10.2027 року включно, шляхом зарахування коштів на рахунок позичальника, відкритий у банку, зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 15 відсотків річних.

Відповідно до п.1.3. Кредитного договору забезпечення виконання зобов`язання Позичальника за цим договором, є застава нерухомості, що придбавається. Застава оформлюється відповідним договором, що укладається між сторонами на умовах Банку.

19 жовтня 2007 року в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №82А від 19 жовтня 2007 року між Акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є Акціонерне товариство «МетаБанк» та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір №801, який посвідчений 19 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Мельник О.Г. та зареєстровано у реєстрі за №774.

Відповідно до п. 1.1 Іпотечного договору іпотекою забезпечується виконання Іпотекодавцем всіх його зобов`язань за Кредитним договором №82А від 19 жовтня 2007 року, укладеним між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, включаючи зобов`язання: повернути суму виданого кредиту в розмірі 45 360,00 доларів США, сплатити суму відсотків за кредитним договором, комісій, неустойки (штрафу, пені), будь-яких інших платежів, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати у повному обсязі збитки, заподіяні невиконанням або неналежним виконанням кредитного договору. Строк виконання зобов`язань: 19 жовтня 2027 року включно.

Відповідно до п.1.2. Іпотечного договору предметом іпотеки за цим договором є квартира загальною площею 56,7 кв.м., житловою площею 40,95 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно до п.1.3. Іпотечного договору відповідно до звичайних цін, що склалися на момент укладення цього договору та на підставі спільної згоди сторін вартість предмета іпотеки за цим договором складає 286 335,00 грн.

Відповідно до п.1.4. Іпотечного договору Іпотекодавець підтверджує право власності на предмет іпотеки на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Мельник О.Г. 19 жовтня 2007 року за реєстровим №772, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 19.10.2007 року за реєстровим номером 2429678.

Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 19 жовтня 2007 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продали належну їм на праві власності, а ОСОБА_1 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п.3 Договору купівлі-продажу квартири від 19 жовтня 2007 року цю купівля-продаж вчинено за 282 800,00 грн, що є еквівалентом 56 000,00 доларів США.

За приписами п. 3.1.7. Іпотечного договору якщо предметом іпотеки є житлове приміщення, Іпотекодавець також зобов`язаний не здійснювати реєстрацію (не прописувати) і не надавати згоду на проживання у житловому приміщенні, яке є предметом іпотеки, будь-яких осіб без отримання попереднього письмового погодження Іпотекодержателя.

Відповідно до п. 4.1 Іпотечного договору у випадку настання однієї з подій, зазначених у пунктах п. 2.2, 2.3 цього договору, Іпотекодержатель звертає стягнення на предмет іпотеки (або на його частину) на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса чи шляхом позасудового врегулювання, зазначеного у п. 4.2. - 4.3. цього договору.

Тобто умовами Іпотечного договору передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки як у судовому так і у позасудовому порядку.

11 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «МетаБанк» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №82А від 19.10.2007, за умовами якої сторони домовилися про те, що після підписання даної угоди сума, яка підлягає поверненню за Кредитним договором, визначається в національній валюті України та становить 371 724,90 грн.

11 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «МетаБанк» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №1 до Іпотечного договору №801 від 19.01.2007, за умовами якої відповідно до звичайних цін, що склалися на момент укладення цього договору та на підставі взаємної згоди сторін вартість предмета іпотеки за згодою сторін складає 340 000,00 грн.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої зобов`язання, Акціонерне товариство «МетаБанк» звернулося до суду з позовом ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а ОСОБА_1 з зустрічним позовом про визнання недійсним кредитного договору.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.03.2021 у справі № 335/9899/16-ц позовні вимоги Акціонерного товариства «МетаБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 82А від 19.10.2007 року було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «МетаБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 446 377,82 грн., яка складається із заборгованості за: простроченим кредитом в розмірі 361 925,85 грн.; простроченим процентам в розмірі 50 742,62 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов`язання у розмірі 33 709,35 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «МетаБанк» в рахунок відшкодування сплаченого судового збору 6 695,67 грн. та судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 20 000,00 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «МетаБанк» про визнання недійсним кредитного договору було відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 15 лютого 2022 року у справі №335/9899/16-ц апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 березня 2021 року залишено без змін.

Позивачем до суду, разом з позовною заявою було надано копію вимоги про усунення порушень за кредитним договором № 82А від 19.10.2007, №10/2417 від 14.09.2021, яка адресована ОСОБА_1 . Позивач у позовній заяві зазначає про те, що дана вимога була направлена на адресу відповідача ОСОБА_1 , проте повернулася на адресу позивача з відміткою «повернення за закінченням терміну зберігання», проте доказів такого направлення суду надано не було.

В силу статті 1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагентів та визначені умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для його виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.16 та п.1 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх.

Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права й обов`язки) виникає між іпотекекодержателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням).

Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

Відповідно до ч.1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене в статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України «Про іпотеку», згідно з частиною третьою статті 33 якого звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до ч.2 ст.35 Закону України «Про іпотеку» положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 22 червня 2022 року у справі № 296/7213/15 (провадження 61-10125св21) зазначив про те, що недотримання правил про повідомлення боржника та іпотекодавця про заборгованість (ст.35 Закону України «Про іпотеку») перешкоджає зверненню стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, але не перешкоджає реалізації права іпотекодержателя звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду.

ОСОБА_1 умови кредитного договору, забезпеченого іпотекою, належним чином не виконала, у зв`язку з чим у позивача відповідно до норм чинного законодавства та умов іпотечного договору виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки у судовому порядку, яким він і скористався.

З урахування вищезазначеного суд доходить висновку про те, що позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про виселення суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 26.01.2016 року по теперішній час, що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про реєстрацію місця проживання № 04-47/8889 від 22.11.2021.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 26.01.2016 року по теперішній час, що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про реєстрацію місця проживання № 04-47/8890 від 22.11.2021.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 26.01.2016 року по теперішній час, що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про реєстрацію місця проживання № 04-47/8891 від 22.11.2021.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 04.02.2020 року по теперішній час, що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про реєстрацію місця проживання № 04-47/8892 від 22.11.2021.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 26.01.2016 року по теперішній час, що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про реєстрацію місця проживання № 04-47/8888 від 22.11.2021.

Відповідно до п.1.3. Кредитного договору забезпечення виконання зобов`язання Позичальника за цим договором, є застава нерухомості, що придбавається. Застава оформлюється відповідним договором, що укладається між сторонами на умовах Банку.

Відповідно до Додатку №1 договору №82А від 19.10.2007 року мета кредиту придбання нерухомого майна.

Відповідно до Заяви-Анкети від 14.10.2007 ОСОБА_1 просить надати їй кредит у розмірі 45 360,00 доларів США для придбання нерухомості, у якості забезпечення якого зазначено квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , ринковою вартістю 286 335,00 грн.

Оскільки у Заяві-Анкеті від 14.10.2007, яка була подана ОСОБА_1 з метою отримання кредиту для придбання нерухомості, у якості забезпечення кредиту зазначено трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , ринковою вартістю 286 335,00 грн., яка була придбана ОСОБА_1 лише 19.10.2007 за 282 800,00 грн., Кредитний договір було укладено 19.10.2007, Іпотечний договір 19.10.2007, суд доходить висновку про те, що предмет іпотеки, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , було придбано частково за рахунок кредиту, повернення якого забезпечено іпотекою цього жилого приміщення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до Кредитного договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 45 360,00 доларів США, що станом на 19.10.2007, відповідно до офіційного курсу НБУ становило 229 068,00 грн.

Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири, спірна квартира була придбана за 282 800,00 грн., що станом на 19.10.2007, відповідно до офіційного курсу НБУ становило 56 000,00 доларів США.

Тобто різниця між вартістю квартири за яку її було придбано та сумою кредиту отриманої на її придбання становить 56 000,00 доларів США - 45 360,00 доларів США = 10 640 доларів США, що станом на 19.10.2007, відповідно до офіційного курсу НБУ становило 53 732,00 грн.

З урахуванням зазначеного суд доходить висновку про те, доводи відповідача ОСОБА_1 про те, що спірна квартира була придбана нею за особисті кошти частково заслуговує на увагу, оскільки на думку суду, спірна квартира була придбана частково за кошти відповідача, розмір яких становить 53 732,00 грн., що станом на 19.10.2007, відповідно до офіційного курсу НБУ становило 10 640 доларів США (19% від загальної вартості спірної квартири), а інші кошти у розмірі 229 068,00 грн., що станом на 19.10.2007, відповідно до офіційного курсу НБУ становило 45 360,00 доларів США (81% від загальної вартості спірної квартири) це кредитні кошти отримані ОСОБА_1 відповідно до Кредитного договору для придбання спірної квартири.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону (частина перша статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку», згідно з частиною третьою якої, одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

При вирішенні питання щодо надання мешканцям житлового приміщення, з якого вони підлягають виселенню, важливо встановити факт придбання житла за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи.

Таким законом є стаття 109 ЖК України, яка закріплює правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення.

Громадянам, яких виселяють із жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Частина друга статті 109 ЖК України установлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Так, судом встановлено, що спірна квартира була придбана частково за особисті кошти відповідача ОСОБА_1 і частково за кошти, отримані за кредитом. За таких обставин вважати, що спірну квартиру було придбаною виключно за рахунок кредиту банку, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, не можна, а отже, і виселенню з такої квартири без надання іншого жилого приміщення відповідачі не підлягають.

Походження різниці вартості майна не має значення для того, щоб встановити факт придбання спірної квартири не повністю за кредитні кошти (зазначене відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 квітня 2021 року у справі № 310/2950/18 (провадження № 61-16820сво19)).

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги в частині виселення відповідачів задоволенню не підлягають.

Щодо доводів відповідачів проте, що вони не отримували вимогу в порядку ст.40 ЗУ «Про іпотеку», що унеможливлює звернення до суду з позовом про виселення та зняття з реєстрації суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку», якій кореспондує положення частини третьої статті 109 ЖК України, після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що вимога письмового попередження про добровільне звільнення житлового приміщення стосується лише такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки, як позасудове врегулювання на підставі договору, і не застосовується в порядку звернення стягнення за рішенням суду. Задоволення позову про виселення мешканців з переданого в іпотеку житлового приміщення не залежить від дотримання іпотекодержателем частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку».

Зазначених правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 03 лютого 2016 року у справі № 6-2947цс15, та Верховний Суд у постанові від 18 грудня 2018 року в справі № 355/689/16-ц.

З урахуванням зазначеного доводи відповідачів про неможливість їх виселення, оскільки ними не було отримано вимогу в порядку ст.40 ЗУ «Про іпотеку», не заслуговують на увагу, оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається у судовому порядку.

Щодо доводів позивача про те, що відповідач ОСОБА_1 з 2011 року не проживає у спірній квартирі, що підтверджується рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13 січня 2021 року у справі №331/3088/20, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13 січня 2021 року у справі №331/3088/20 позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, вартості відновлювального ремонту та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 суму заборгованість за комунальні послуги у загальному розмірі 45 665,75 грн. та судовий збір у розмірі 455,00 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Так, даним рішенням було встановлено, що 03.12.2011 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 було укладено договір оренди житлового приміщення, згідно з яким, об`єктом оренди є трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до п. 1.1. даного договору оренди, орендодавець надає, а орендатор приймає в оренду нерухомість, а саме: трикімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 та оплачує оренду вказаного приміщення та інші послуги по Договору.

Факт проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , зазначеним рішенням суду встановлено не було. Разом з цим суд зазначає про те, що укладення договору оренди не є безумовним обставиною, яка свідчить про те, що ОСОБА_1 проживала у орендованій квартирі.

Щодо позовних вимог про зняття з реєстраційного обліку суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 12 статті 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання (перебування) особи - це внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Аналіз змісту указаних норм свідчить про те, що позовна вимога про зняття з реєстраційного обліку осіб є похідною від задоволення судом позовної вимоги про виселення осіб.

Оскільки у даній справі суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині виселення відповідачів, позовні вимоги в частині зняття відповідачів з реєстраційного обліку також задоволенню не підлягають.

Щодо зупинення виконання рішення суду.

Згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 №2119- ІХ в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 №2212- ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 №573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 №2500- ІХ в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.11.2022 №757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 №2738- ІХ в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року до 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року.

Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року N2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховна Рада України постановила розділ VI «Прикінцеві положення «Закону України «Про іпотеку» доповнити пунктом 5-2 такого змісту: «5-2. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону". Враховуючи, що на момент ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки воєнний стан в Україні триває, виконання рішення суду зупиняється на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Такі висновки викладені в постанові Верховного суду від 22.06.2022 року у справі №296/7213/15, де зокрема, Верховний Суд зазначив, що згадані норми права не втратили свою чинність, оскільки не були виключені з тексту зазначеного Закону, а спеціальним законом лише запроваджене зупинення виконання цих правил на певний період. Надалі у разі припинення запровадження воєнного стану дія згаданих правил відновить свою дію без окремого рішення та закону.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, позивачем при зверненні до суду з двома вимогами немайнового характеру, а саме звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення було сплачено 4 758,00 грн., тобто по 2 379,00 грн. за кожну вимогу, відповідно до платіжного доручення №1612/1 від 16 листопада 2021 року.

З урахуванням того, що позовні вимоги буди задоволені частково, а саме позовна вимога щодо звернення стягнення на предмет іпотеки була задоволена, а у задоволенні позовної вимоги щодо виселення було відмовлено, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 379,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-89,141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства «МетаБанк» до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення - задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 56,7 кв.м., житловою площею 40,95 кв.м. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 82А від 19.10.2007 року, що стягнута рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя № 335/9899/16-ц від 02.03.2021 року у розмірі 446 377,82 грн., яка складається із заборгованості за простроченим кредитом в розмірі 361 925,85 грн., простроченим процентам в розмірі 50 742,62 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов`язання у розмірі 33 709,35 грн., а також заборгованості за відшкодування сплаченого судового збору 6 695,67 грн. та судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 20 000,00 грн., шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

У задоволені позовних вимог Акціонерного Товариства «МетаБанк» до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та до ОСОБА_5 про виселення та зняття з реєстраційного обліку відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «МетаБанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 379 (дві тисячі триста сімдесят дев`ять) гривень 00 копійок.

Зупинити виконання рішення суду у частині звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текс рішення складено 26 січня 2023 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: Акціонерне товариство «МетаБанк» (, юридична адреса: м.Запоріжжя, пр.Металургів, буд.30).

Відповідач 1: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач 2: ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району як орган опіки та піклування (, юридична адреса: м.Запоріжжя, вул.Сєдова, буд.5).

Суддя: А.Б. Алєксєєнко