КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/1845/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

при секретарі Кошель К. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Таймлайн-Групп», ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Шершень Юрія Сергійовича на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2022 року в складі судді Савицького О.А.,

встановив :

12.08.2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий Шевченківським районним судом м. Києва 23 жовтня 2015 року по справі №761/19684/14-ц, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Таймлайн-Групп» на користь ПАТ «УкрСиббанк» суми заборгованості за кредитним договором №0 від 09.06.2008 у розмірі 179 599,78 доларів США та судового збору по 1 218,00 грн з кожного.

Заява мотивована тим, що згідно договору факторингу № 17-12/2021 від 17.12.2021 заборгованість позичальника перед кредитором відступлена AT «УкрСиббанк» в повному обсязі на користь ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (далі - ТОВ «ФК «Укрфінстандарт»).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 серпня 2022 року у справі №761/19684/14-ц замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року в цивільній справі N 761/19684/14-ц за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Таймлайн-Групп» про стягнення заборгованості за кредитним договором на його правонаступника - ТОВ "ФК "Укрфінстандарт".

02.08.2022 ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» та ОСОБА_1 уклали Додаткову угоду до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 09.06.2008 про заміну первісного зобов`язання новим (новації), яка спрямована на заміну первісного зобов`язання новим, що свідчить про припинення первісного зобов`язання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2022 року в задоволені вказаної заяви відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Шершень Ю. С., посилаючись на підстави, зазначені в поданій заяві, просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2022 року скасувати та постановити нове рішення, яким заяву задовольнити.

Свої доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не зазначив, які саме дії сторін порушують принцип свободи договору та суперечать ч. 3 ст. 604 ЦК України, що унеможливлює припинення зобов`язання за договором про заміну первісного зобов`язання новим (новації).

Також суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що в договірних правовідносинах судове рішення може породжувати окремі від договору зобов`язання.

Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Сторони кредитного договору абсолютно законно та правомірно скористались своїм правом, наданим ст. 604 ЦК України, і за новими обставинами, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення, пред`явили іншу вимогу ( визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист від 23 жовтня 2015 року на стадії виконання судового рішення.

При цьому той факт, що дії виконавця не оскаржувались чи не визнавались неправомірними, не випливає на правову кваліфікацію правовідносин між сторонами кредитного договору.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

В судовому засіданні боржниця ОСОБА_1 та її представник - адвокат Шершень Ю. С. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Боржник ОСОБА_2 просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року позов ПАТ "Укрсиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Таймлайн-Групп» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Таймлайн-Групп» на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитним договором №0 від 09.06.2008 у розмірі 179 599,78 доларів США та судові витрати по справі (а.с. 203-206 т.1).

На виконання вказаного судового рішення 11 лютого 2016 року видано виконавчі листи, які перебувають на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми).

17 грудня 2021 року між АТ "УкрСиббанк" та ТОВ "ФК "Укрфінстандарт" укладено договір факторингу №17-12/2021, за яким відступлено право вимоги первісного кредитора за договором про надання споживчого кредиту №0 від 09.06.2008.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 серпня 2022 року заяву ТОВ "ФК "Укрфінстандарт" про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року в цивільній справі № 761/19684/14-ц, а саме: стягувача - АТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» (а. с. 138-141 т.2).

02 серпня 2022 року між ТОВ "ФК "Укрфінстандарт" (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено додаткову угоду до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 09.06.2008 року про заміну первісного зобов`язання новим ( новації) (а.с. 166 т.2).

Відповідно до вимог частини першої, другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання судом виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Судом встановлено, що зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту №0 від 09.06.2008 не виконані, стягнута заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року заборгованість не погашена.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України,а у випадках, встановлених міжнародними договорами, - а за її межами.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що припинення зобов`язання за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими самими сторонами (новація) ( ч. 2 ст. 604 ЦК України), за наявності судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, яке не виконано, не свідчить по виконання боржником свого обов`язку за виконавчим документом, або про його відсутність, та не може мати своїм наслідком визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони у процесі виконання рішення мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Таким чином сторони виконавчого провадження не позбавлені права врегулювати свої правовідносини, які виникли після ухвалення судового рішення, в спосіб, передбачений законом.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шершень Юрія Сергійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 27.04.2023.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк