УХВАЛА

26 квітня2023 року

м. Київ

справа № 127/28780/21

провадження № 61-633 св 23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представник ОСОБА_2 -адвокат Скржешевський Максим Станіславович,

треті особи: приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Рудик Людмила Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Скржешевського Максима Станіславовича, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Гуменюка К. П. від 25 серпня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду у складі колегії суддів: Якименко М. М., Ковальчука О. В., Сала Т. Б. від 06 грудня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Рудик Л. В., приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О. В., про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , який 06 травня 2016 року за рішенням суду розірвано.

Вказував, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області

від 06 грудня 2018 року, яке набуло законної сили, поділено майно подружжя, а саме земельну ділянку, загальною площею 0,0393 га та садовий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно 3-го варіанту розподілу, який міститься у додатках № 14, 15, 18 висновку експерта. Виділено в натурі ОСОБА_1 гараж-1, кімнату 1-2, частину проходу 1- 5 (1/2), кімнату 1-6, кімнату 1-7, туалет 1-8, вигрібну яму № 1 (1/2), колодязь № 2 (1/2), земельну ділянку розміром 0,0162 позначену на плані жовтим кольором; виділено ОСОБА_3 коридор 1-1, кухню 1-3, санвузол 1-4, частину ходу 1-5 (1/2), гардеробну 1-9, кімнату 1-10, кімнату 1-11, ганок, погріб «п/А», вхід в погріб «п/в», вигрібну яму № 1 (1/2), колодязь № 2 (1/2), земельну ділянку розміром 0,0162 га позначену на плані-схемі синім кольором (справа

№ 127/14517/16-ц).

Позивач вказував, що 31 серпня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до своєї дочки - ОСОБА_3 про стягнення неіснуючого боргу за договором позики, який рішенням Вінницького міського суду

від 05 вересня 2017 року задоволено (справа № 127/18601/16-ц).

При цьому, ОСОБА_3 подала касаційну скаргу на судове рішення

від 06 грудня 2018 року та постанову апеляційного суду у справі про розподіл майна подружжя (справа №127/14517/16-ц). 06 квітня 2020 року постановою Верховного Суду судові рішення першої та апеляційної інстанцій залишені без змін.

Зазначав, що після перегляду справи Верховним Судом він звернувся до державного реєстратора для реєстрації свого нерухомого майна, яке виділено йому судовим рішенням, проте дізнався, що право власності

на все нерухоме майно, яке виділено йому рішенням суду, зареєстровано

28 грудня 2019 року за матір`ю ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , а тому здійснити реєстрацію свого нерухомого майна він не може.

Позивач зазначав, що, з`ясовуючи обставини реєстрації нерухомого майна, виділеного йому рішенням суду, за ОСОБА_2 , дізнався, що його нерухоме майно, а саме частина земельної ділянки та частина садового будинку передані приватним виконавцем стягувачу ОСОБА_2 на виконання рішення суду від 05 вересня 2017 року (справа № 127/18601/16-ц), як нерухоме майно, належне боржнику - ОСОБА_3 , хоча воно належить йому. Постановою приватного виконавця від 09 грудня 2019 року будинок та земельна ділянка, половина яких належить йому за судовим рішенням, передано стягувачу ОСОБА_2 у рахунок погашення боргу

ОСОБА_3 та складено Акт про передачу майна стягувачу.

Діючи недобросовісно, при виконанні вказаного судового рішення

ОСОБА_2 та її донька, його колишня дружина - ОСОБА_3 , не повідомили приватного виконавця про те, що половина земельної ділянки та половина садового будинку не належать боржнику ОСОБА_3 , а належать йому на підставі рішення суду від 06 грудня 2018 року.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд витребувати від

ОСОБА_2 на його користь належне йому нерухоме майно згідно з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 грудня

2018 року (справа № 127/14517/16-ц), а саме земельну ділянку, розміром 0,0162 га (кадастровий номер :03:064:0406), розташовану за адресою АДРЕСА_1 , та садовий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , з господарськими спорудами: гараж-1, кімнату 1-2, частину проходу 1-5 (1/2), кімнату 1-6, кімнату 1-7, туалет 1-8, вигрібну яму № 1 (1/2), колодязь № 2 (1/2), які зареєстровані за ОСОБА_2 .

Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня

2022 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду

від 06 грудня 2022 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Витребувано від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 належне йому нерухоме майно згідно із рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 грудня 2018 року (справа № 127/14517/16-ц), а саме земельну ділянку розміром 0,0162 га (кадастровий номер :03:064:0406), розташовану за адресою АДРЕСА_1 , та садовий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , з господарськими спорудами: гараж-1, кімнату 1-2, частину проходу 1-5 (1/2), кімнату 1-6, кімнату 1-7, туалет 1-8, вигрібну яму № 1 (1/2), колодязь № 2 (1/2), які зареєстровані за ОСОБА_2 .

Вирішено питання щодо судових витрат.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що позивачем доведено, що ОСОБА_2 є недобросовісним набувачем майна, оскільки їй достовірно було відомо, що половина спірного будинку та земельної ділянки відповідно до рішення суду належить ОСОБА_1 . Будучи стягувачем у виконавчому провадженні, вона, а також ОСОБА_3 , як боржник, умисно не повідомили про це приватного виконавця. З урахуванням наведеного можливість витребування майна, придбаного за відплатним договором,

з чужого незаконного володіння закон ставить у залежність насамперед від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним його набувачем.

Апеляційний суд зазначив, що Верховний Суд у постанові від 21 червня

2018 року у справі № 703/5364/15-ц (провадження № 61-4812св18) вказав, що, застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Іващука В. А., про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2022 року задоволено. Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь

ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі

15 000,00 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат

Скржешевський М. С., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 06 грудня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішенняскасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2023 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано цивільну справу № 127/28780/21 із Вінницького міського суду Вінницької області, зупинено виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 06 грудня 2022 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку та надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У лютому 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2023 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Скржешевського М. С., про розгляд справи за його участю відмовлено, справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга представника ОСОБА_2 - адвоката

Скржешевського М. С., мотивована тим, що суди застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц та у постанові Верховного Суду від 01 вересня 2021 року у справі № 295/3225/17 щодо питання застосування частини другої статті 388 ЦК України.

Суди належним чином не встановили факту добросовісності чи недобросовісності ОСОБА_2 , як набувача нерухомого майна, матеріали справи не містять доказів обізнаності ОСОБА_2 про належність ОСОБА_1 на праві власності спірного майна, яке поділене за рішенням суду, вона не була стороною у справі, судове рішення не отримувала, тому неповідомлення приватного виконавця про факт поділу спірного майна за рішенням суду було з причин необізнаності про такий поділ, а не з мотивів умисного приховування цих обставин.

Крім того, вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування частини другої статті 388 ЦК України у правовідносинах, що стосуються примусової реалізації майна боржника в порядку виконання судових рішень не через електронні торги, а через процедуру передачі державним (приватним) виконавцем стягувачу нереалізованого на прилюдних (електронних) торгах арештованого майна боржника в рахунок погашення боргу в порядку, передбаченому частинами восьмою та дев`ятою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У лютому 2023 року до Верховного Суду надійшов відзив від ОСОБА_1 на касаційну скаргу, в якому зазначає, що доводи касаційної скарги є безпідставними, судові рішення ухвалені з дотриманням норм права та відповідно до встановлених обставин у справі. При цьому вказує, що посилання в касаційній скарзі на неврахування судами правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня

2019 року у справі № 367/2022/15-ц, є помилковим, так як стосується обставин справи, які не є подібними до фактичних обставин у цій справі.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 січня 2022 року справу № 362/2707/19 (провадження № 61-285 св 21) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа - приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу Тернюк Є. В., про визнання недійсними договорів дарування, скасування їх державної реєстрації та витребування майна із чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою

ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного суду від 01 грудня

2020 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі

№ 362/2707/19 (провадження № 14-21 цс 22) указану справу прийнято

до провадження та призначено до розгляду.

Судові рішення у справі, яка переглядається, та судове рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах, а саме щодо можливості у цих правовідносинах витребувати лише індивідуально визначене майно, або майно яке виділено в натурі, оскільки Велика Палата Верховного Суду ще чітко не висловлювала правову позицію з цього питання та не надавала правовий аналіз можливості такого способу захисту порушеного права за відсутності виділення належної позивачу частки у майні без виділення цієї частки в натурі.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено,

що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах

(в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи,

а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду

в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи

№ 362/2707/19 (провадження № 14-21 цс 22).

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 127/28780/21 (провадження

№ 61-633 св 23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Рудик Людмила Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович, про витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Скржешевського Максима Станіславовича,

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня

2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 06 грудня 2022 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 362/2707/19 (провадження № 14-21 цс 22) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа - приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу Тернюк Єлизавета Володимирівна, про визнання недійсними договорів дарування, скасування їх державної реєстрації та витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Б. І. Гулько Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець