Справа № 372/4800/23
Провадження № 2-др/372/37/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

15 листопада 2023 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Тиханського О.Б.,

при секретарі - Бойко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву представника позивача ОСОБА_1 Анастасії Іванченко про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу по цивільній справі № 372/4800/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи: приватний нотаріус Бучанського нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 30 жовтня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано виконавчий напис вчинений 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований в реєстрі №95871 про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», () заборгованість за кредитним договором № 1148961-А від 13.12.2020 року в розмірі 26823,00 грн. таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 16 664 (шістнадцять тисяч шістсот шістдесят чотири) гривні 43 копійки, що стягнуті за виконавчим написом № 95871, вчиненому 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», () на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1073,60 грн. - за подачу позовної заяви та 536,80 грн. - за подачу заяви про забезпечення позову. В стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» на користь ОСОБА_2 витрат, понесених на професійну правничу допомогу, відмовлено.

09.11.2023 року представник позивача звернувся із заявою про винесення додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн., обґрунтовуючи її тим, що питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу рішенням суду від 30.10.2023 не вирішувалось, у зв`язку з тим, що під час розгляду справи до закінчення судових дебатів, представник відповідача звернувся до суду із завою в порядку ст.141 ЦПК України в якій просив суд вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог в порядку ст. ст.141, 246 ЦПК України на підставі доказів, що будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Вважає, що є всі підстави та документально підтверджено судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн., а тому вони підлягають стягненню з відповідача та позивача.

Суд розглядає заяву про ухвалення додаткового рішення у відсутності сторін по справі, що не суперечить ч.4 ст.270 ЦПК України.

Суд, перевіривши та дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступного висновку.

В судове засідання представник позивача - Анастасія Іванченко не з`явилася, проте подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Також зазначила, що заяву про стягнення судових витрат підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», в судове засідання не з`явився, подав до суду письмові пояснення, в яких просить заяву про винесення додаткового рішення задовольнити частково та стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.

Вирішуючи заяву про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного.

Частинами 3, 4 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Згідно з частинами 1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.1 ч.3 ст.133ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини застосовує аналогічні критерії присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36),від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Представником позивача надано суду договір від 14.07.2023 року, укладений між ОСОБА_2 та адвокатом Іванченко А.В. про надання правничої допомоги з додатками, додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги від 14.07.2023 рок, акт приймання передачі юридичних послуг від 31.10.2023.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вказані послуги надавалися адвокатом Іванченко А.В. у період з 14.07.2023 до 30.10.2023.

Аналізуючи надані позивачем докази про витрати на правничу допомогу, суд приходить до висновку, що він є співмірним із складністю справи та наданих адвокатом послуг, витраченим ним часом, і є доведений документально.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що заява представника позивача про відшкодування судових витрат підлягає задоволенню.

Тому, враховуючи складність даної справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії необхідності подання відповідних заяв з процесуальних питань, та значимості таких дій у справі, реальності адвокатських витрат, суд вважає, що обґрунтованими і пропорційними до предмета спору є витрати на правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 5 000 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 133,137,141, 270 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 372/4800/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи: приватний нотаріус Бучанського нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів.

Заяву представника позивача ОСОБА_1 Анастасії Іванченко про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», () на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Б. Тиханський