Житомирський апеляційний суд
Справа №291/1502/22 Головуючий у 1-й інст. Митюк О.В.
Категорія 32 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №291/1502/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальності «Кухарук і К» про визнання розірваним договору оренди землі, стягнення орендної плати та моральної шкоди

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кухарук і К»

на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 23 червня 2023 року, яке ухвалене під головуванням судді Митюк О.В. у смт.Ружині,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кухарук і К» (далі - ТзОВ «Кухарук і К»). Просила: визнати розірваним з 04 лютого 2022 року договір оренди землі від 17 листопада 2018 року б/н щодо оренди земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :01:000:0320, дата державної реєстрації земельної ділянки в державному реєстрі прав: 17 січня 2018 рік, номер запису про право в державному реєстрі прав: 24474488, укладений між нею та Фермерським господарством «Кухарук і К», правонаступник ТзОВ «Кухарук і К», право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20 листопада 2018 року, номер запису про інше речове право: 29070132; стягнути з відповідача неустойку в розмірі подвійної орендної плати за час прострочення повернення земельної ділянки, а саме: за період із 04 лютого по 31 січня 2022 року в сумі 13 211,16 грн та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 17 листопада 2018 року уклала договір оренди землі з Фермерським господарством «Кухарук і К». Об`єктом оренди є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:000:0320, загальною площею 2 га, що розташована на території Вчорайшенської (Бистріївської) сільської ради Бердичівського (Ружинського) району Житомирської області, яка належить їй на праві приватної власності. У 2020 році проведена реорганізація шляхом перетворення Фермерського господарства «Кухарук і К» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кухарук і К». Вона 04 серпня 2021 року подала заяву (лист-повідомлення), написану нею від руки, на ім`я генерального директора ТзОВ «Кухарук і К» із проханням розірвати договір відповідно до умов п.39 договору в строк до 04 лютого 2022 року. Листом від 16 листопада 2021 року №582 ТзОВ «Кухарчук і К» її повідомило, що п.39 договору містить виключний перелік підстав припинення договору, в якому відсутнє бажання орендаря з огляду на те, що товариство є належним користувачем її земельної ділянки відповідно до положень ст.ст.598,629 ЦК України. За наслідками розгляду вона 25 січня 2022 року направила орендарю лист, в якому не погодилася з висновками, викладеними в листі останнього від 16 листопада 2021 року №582, та повторно повідомила про її право на розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку, яке передбачено умовами договору, та просила повернути їй земельну ділянку шляхом оформлення акта приймання-передачі. Копії документів, підтверджуючих вручення цього листа відповідачу, додаються до позовної заяви. Відповідач не повідомив її про розгляд листа та не запросив для оформлення приймання-передачі земельної ділянки. Вказаними діями орендар порушив її право на користування та розпорядження земельною ділянкою. Неповернення їй орендарем земельної ділянки та його ухилення від підписання відповідних актів про повернення земельної ділянки порушує її законне право, як власника земельної ділянки, внаслідок чого вона не має змоги вільно нею користуватися та розпоряджатися. Всупереч умовам договору оренди землі та норм чинного законодавства орендар здійснює володіння та користування земельною ділянкою шляхом її обробітку, що створює їй перешкоди у користуванні своєю власністю. Орендар 22 вересня 2022 року на її картковий рахунок перерахував 5 834,39 грн із призначенням платежу за оренду землі за договором за 2022 рік. Розцінює цей факт додатковим підтвердженням наявності вини (умислу або необережності) з боку орендаря, який порушив зобов`язання в частині повернення їй земельної ділянки не пізніше наступного дня з моменту спливу шестимісячного строку, що обчислюється з дня надсилання орендарю листа-повідомлення. Вона 27 вересня 2022 року повідомила відповідача про те, що протиправне володіння ним земельною ділянкою не може бути підставою для здійснення оплати за договором, який відповідно до положень частини третьої ст.651 ЦК України є розірваним із 04 лютого 2022 року. Тобто, орендар не повинен сплачувати орендодавцю орендну плату за цим договором за увесь 2022 рік, а лише виключно за період із 01 січня по 04 лютого 2022 року. Повідомила, що вона не вправі прийняти та не приймає безпідставно перераховану їй суму грошових коштів в якості орендної плати за період із 04 лютого по 31 січня 2022 року. Також наполягає на тому, що орендар не повернув їй земельну ділянку саме 04 лютого 2022 року та продовжував володіти і користуватися нею шляхом обробітку впродовж поточного року, а тому на підставі ст.785 ЦК України зобов`язаний сплатити їй неустойку в розмірі подвійної орендної плати, встановленої договором за період із 04 лютого 2022 року по 31 січня 2022 року в сумі 13 211,16 грн. Окрім того, неправомірними діями, пов`язаними з відмовою орендаря у розірванні договору оренди землі на умовах цього договору, їй було завдано моральної шкоди в зв`язку з порушенням права власності в частині користування та розпорядження земельною ділянкою, яка виразилася в душевних стражданнях, оскільки орендарем вчинені дії спрямовані на нівелювання її права власності, зниження його значущості та принижені гідності орендодавця в порівнянні з можливостями орендаря. Перебуваючи в стані майже постійного стресу, пов`язаного із виконанням обов`язків за військовою службою, вона повинна була додатково страждати з приводу оренди землі.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 23 червня 2023 року позов задоволений частково. Визнано розірваним із 04 лютого 2022 року договір оренди землі від 17 листопада 2018 року б/н щодо оренди земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер: :01:000:0320, дата державної реєстрації земельної ділянки в державному реєстрі прав: 17 січня 2018 року, номер запису про право в державному реєстрі прав: 24474488, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Кухарук і К», правонаступник ТзОВ «Кухарук і К», право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20 листопада 2018 року, номер запису про інше речове право: 29070132. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судового збору.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції у задоволеній частині, ТзОВ «Кухарук і К» через представника адвоката Захаренка Є.В. подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення в частині позовної вимоги про визнання розірваним з 04 лютого 2022 року договору оренди землі від 17 листопада 2018 року б/н скасувати та ухвалити в оскарженій частині нове судове рішення, яким позивачу в задоволенні позовної вимоги про визнання розірванням з 04 лютого 2022 року договору оренди землі від 17 листопада 2018 року б/н відмовити.

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що укладеним між сторонами договором оренди передбачено розірвання договору в односторонньому порядку. Позивачем дотримано процедуру розірвання договору. За таких обставин, договір є розірваним у порядку, визначеному самим договором, що прямо передбачено законом, а тому не потребує додаткового визнання розірвання договору в судовому порядку. Оскільки вказаний договір є розірваним у силу вимог закону, то відсутнє суб`єктивне цивільне право, яке б підлягало захисту в судовому порядку шляхом визнання договору розірваним. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 січня 2023 року в справі №559/2850/20.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Посилається на те, що відповідач безпідставно та неправомірно використовує її земельну ділянку, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки станом на 01 вересня 2023 року міститься запис про право оренди за відповідачем строком на 10 років, починаючи з 17 листопада 2018 року. Скаржник повністю змінив свою позицію та намагається скасувати рішення суду першої інстанції виключно з метою унеможливлення вчинення відповідних реєстраційних дій, пов`язаних із внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення права оренди на підставі відповідного судового рішення та продовжувати неправомірне використання земельної ділянки, керуючись наявністю запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про зареєстроване за ним право оренди.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений завчасно належним чином, що доводиться рекомендованим повідомленням про вручення судової повітки 11 жовтня 2023 року (а.с.191). Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року заява представника ТзОВ «Кухарук і К» адвоката Захаренка Є.В. задоволена та надана можливість брати участь у судовому засіданні 02 листопада 2023 року о 09:30 год та подальших судових засіданнях дистанційно в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon». Копія ухвали 27 вересня 2023 року направлена на електронні адреси адвоката, зазначені в заяві про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза приміщення суду: , . У день судового засідання, 02 листопада 2023 року, представник ТзОВ «Кухарук і К» адвокат Захаренко Є.В. не вийшов на відеоконференцзв`язок, на дзвінки на мобільний номер НОМЕР_1 та Viber не відповідав. Ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду несе учасник справи, який подав відповідну заяву, що передбачено частиною п`ятою ст.212 ЦПК України. Отже, суд апеляційної інстанції вжив усіх можливих заходів, щоб повідомити відповідача належним чином та забезпечити його представнику участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання також не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Судові повістки повернуті поштою з грифом: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.169-170,180-181). Відповідно до положень частини восьмої ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування.

За загальним правилом явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд не перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у неоскарженій частині, тобто в частині відмови у стягненні неустойки та моральної шкоди.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в задоволеній частині, тобто в частині позовної вимоги про визнання договору оренди землі розірваним, відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Згідно з ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

У частині першій ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст.1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої ст.93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

У пункті «б» частини першої ст.90 ЗК України закріплено право власника земельних ділянок самостійного господарювання на землі.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За положеннями ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0320 площею 2 га, яка розташована на території Бистріївської сільської ради Ружинського району Житомирської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, землі сільськогосподарського призначення, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22 січня 2018 року (а.с.20).

17 листопада 2018 року ОСОБА_1 (орендодавець) та Фермерське господарство «Кухарук і К» (орендар) уклали договір оренди землі, за умови якого в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2 га з кадастровим номером :01:000:0320, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Бистріївської сільської ради Ружинського району Житомирської області. Договір укладався на 10 років (а.с.15).

Підтвердженням передачі земельної ділянки в оренду орендарю є акт приймання - передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) від 17 листопада 2018 року (а.с.19).

У 2020 році відбулася реорганізація орендаря шляхом перетворення з Фермерського господарства «Кухарчук і К» на нову організаційно-правову форму - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кухарчук і К».

У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи (ст.108 ЦК України).

За положеннями п.40 вищевказаного договору оренди землі реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Відповідно до п.37 договору оренди землі, дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб, або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності у порядку, встановленому законом, ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п.38 договору оренди землі дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї з сторін унаслідок не виконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 39 договору оренди визначено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є повідомлення орендодавцем орендаря про рішення розірвати договір шляхом надсилання орендарю листа-повідомлення (написаного від руки орендодавця) не пізніше ніж за 6 місяців до моменту розірвання договору.

У п.45 договору передбачено, що у разі не погодження орендаря з розірванням договору в односторонньому порядку згідно із п.39 цього договору орендар письмово повідомляє про це орендодавця шляхом направлення листа-повідомлення в термін десяти календарних днів після отримання листа про розірвання договору в односторонньому порядку. В подальшому сторони вирішують питання шляхом переговорів, а у разі недосягнення згоди в судовому порядку.

04 серпня 2021 року ОСОБА_1 , керуючись умовами договору оренди землі від 17 листопада 2018 року б/н, укладеного між нею та ФГ «Кухарук і К», правонаступником якого є ТзОВ «Кухарук і К», направила генеральному директору ТзОВ «Кухарук і К» заяву (лист-повідомлення) написаний від руки з проханням розірвати договір оренди відповідно до умов п.39 договору в односторонньому порядку та припинити дію договору в строк до 04 лютого 2022 року (а.с.26).

У листі від 16 листопада 2021 року №582, адресованому ОСОБА_1 , директор ТзОВ «Кухарук і К» зазначив, що товариство розглянуло її лист. У 2020 році пройшла реорганізація ФГ «Кухарук і К» в ТзОВ «Кухарук і К» зі зміною керівника. Також у листі відповідача йшлося про те, що у п.39 договору викладений виключний перелік підстав його припинення, в якому відсутнє бажання орендаря. Висловлена позиція орендаря із посиланням на норми ст.ст.598,629 ЦК України, відносно того, що ТзОВ «Кухарук і К» є належним користувачем спірної земельної ділянки, та всі умови договору зі сторони орендаря, тобто ТзОВ «Кухарчук і К» будуть виконуватися без порушень, не допускаючи порушення прав орендодавця (а.с.27).

Отже, листом від 16 листопада 2021 року №582 ТзОВ «Кухарук і К» підтвердило, що отримало повідомлення орендодавця ОСОБА_1 про намір розірвати договір оренди землі з орендарем, але відповідач вважає себе належним користувачем та не бажає розривати договірні відносини з позивачем.

25 січня 2022 року ОСОБА_1 направила лист директору ТзОВ «Кухарук і К», в якому зазначила, що висновки орендаря, викладені в листі відповідача від 16 листопада 2021 року №582, є помилковими, повторно акцентувала увагу відповідача на змісті п.39 договору оренди землі, також просила повернути їй земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0320 шляхом оформлення акта приймання-передачі земельної ділянки (а.с.28-29). Вказаний лист направлено з описом вкладення у цінний лист 25 січня 2022 року та отримано ТзОВ «Кухарук і К» 01 лютого 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.30-32).

27 вересня 2022 року ОСОБА_1 знову звернулася до директора ТзОВ «Курахук і К» з листом. Зі змісту листа вбачається, що її лист від 25 січня 2002 року товариство залишило без реагування, фахівці товариства не запросили її для оформлення приймання-передачі земельної ділянки. Окрім того, 22 вересня 2022 року товариством на її рахунок перерахована сума в розмірі 5 834,39 грн із призначенням платежу за оренду землі за договором за 2022 рік. Зазначено, що з урахуванням поданої заяви (лист-повідомлення) від 04 серпня 2021 року, листа від 25 січня 2022 року, отриманого товариством 01 лютого 2022 року, умов п.39 договору оренди землі від 17 листопада 2018 року, відповідно до положень ст.ст.253-254 ЦК України та положень частини третьої ст.651 ЦК України - договір є розірваним саме з 04 лютого 2022 року та з цієї дати товариство протиправно володіє та користується її земельною ділянкою. Орендар не повинен сплачувати орендодавцю орендну плату за договором за весь 2022 рік, а лише виключно за період із 01 січня до 04 лютого 2022 року. За таких обставин, вона не вправі прийняти та не приймає безпідставно перераховану суму грошових коштів в якості орендної плати за період із 04 лютого по 31 січня 2022 року. Просила повідомити реквізити розрахункового рахунку товариства для повернення безпідставно перерахованої їй суми грошових коштів в якості орендної плати. Також ОСОБА_1 повідомила, що нею буде подано відповідний позов на розгляд суду з метою відновлення її порушеного права в судовому порядку (а.с.33-34). Цей лист направлений з описом вкладення у цінний лист 27 вересня 2022 року та отримано ТзОВ «Кухарук і К» 04 жовтня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.36,68).

Матеріали справи не містять доказів того, що ТзОВ «Кухарук і К» надало відповідь на лист позивача від 27 вересня 2022 року, який відповідач отримав 04 жовтня 2022 року.

Із вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_1 вжила всіх необхідних заходів щодо досудового врегулювання спору.

Неповернення ТзОВ «Кухарук і К» земельної ділянки ОСОБА_1 та ухилення відповідача від підписання акта про повернення позивачу земельної ділянки порушує законні права та інтереси останньої, як власника земельної ділянки, внаслідок чого у незаконний спосіб обмежено право ОСОБА_1 вільно користуватися та розпоряджатися належною їй на праві власності земельною ділянкою.

Частинами третьою та четвертою ст.31 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним Законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні до спірних правовідносин, передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 16 травня 2018 року в справі №420/504/16-ц, від 26 вересня 2018 року в справі №623/2953/16-ц, від 16 січня 2019 року в справі №420/550/16-ц, від 30 січня 2019 року в справі №623/2422/16-ц.

Отже, законодавець допускає розірвання договору в односторонньому порядку в разі, якщо це передбачено умовами договору.

Пунктом 39 укладеного між сторонами договору передбачена можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку. Зокрема, сторонами погоджена можливість одностороннього розірвання договору, не обумовлюючи таке розірвання з настанням будь-яких підстав та передумов, у тому числі невиконанням орендарем умов договору, а отже, може бути реалізовано в разі наявності відповідного волевиявлення однієї зі сторін та дотримання порядку, передбаченого умовами договору.

Згідно з частиною першою ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Укладаючи договір оренди землі від 17 листопада 2018 року, сторони узгодили усі умови (пункти) договорів, визначили їх зміст, отже зазначений договір оренди землі укладений з усіма погодженими сторонами умовами.

Відповідно до частини третьої ст.651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Оскільки умовами договору оренди землі від 17 листопада 2018 року передбачено право позивача розірвати в односторонньому порядку договір оренди належної їй земельної ділянки, а в разі недосягнення згоди з орендарем вирішити питання в судовому порядку, то вимога ОСОБА_1 про розірвання спірного договору оренди землі в односторонньому порядку відповідає чинному законодавству та умовам укладеного сторонами договору оренди землі, а отже є обґрунтованою.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимога ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку відповідає чинному законодавству та умовам, укладеного між сторонами договору оренди землі.

Посилання в апеляційній скарзі на висновок Верхового Суду, викладений в постанові від 11 січня 2023 року в справі №559/2850/20, спростовуються відмінністю погоджених сторонами умов договорів оренди землі та обставинами у справах, зокрема, змістом пункту 45, який за певних умов, що встановлені у цій справі, передбачає вирішення питання у судовому порядку у разі недосягнення згоди сторонами.

Решта доводів апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовує та з огляду на вищевикладене додаткового правового обґрунтування не потребує, а ґрунтується помилковому тлумаченні норм матеріального права та на переоцінці доказів, яким правильно надана оцінка судом першої інстанції у відповідності до положень ст.89 ЦПК України.

За положеннями ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає рішення суду першої інстанції в оскарженій частині без змін, оскільки рішення в частині задоволення позовної вимоги про визнання договору оренди землі розірваним ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кухарук і К» залишити без задоволення.

Рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 23 червня 2023 року в оскарженій частині, а саме: в частині задоволення позовної вимоги про визнання договору оренди землі розірваним, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: