Справа № 303/3016/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 квітня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів : Кожух О.А., Кондора Р.Ю.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2022 року у складі судді Куцкіра Ю.Ю., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

встановив:

У травні 2022 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Позов мотивований тим, що з 23.09.2003 року по 03.03.2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 03.03.2017 року шлюб мыж сторонами розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після розірвання шлюбу 27.01.2021 року між сторонами було укладено договір щодо здійснення батьківських прав, виховання дітей та визначення місця проживання дітей. Так, після розірвання шлюбу діти проживають із позивачем. Однак, відповідач матеріальну допомогу добровільно не надає.

За вказаних обставин, позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 2500 гривень на кожну дитину.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2022 року cтягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі по 2 000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.05.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Вирішено питання по судовим витратам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким визначити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, посилаючись на неповне з`ясування всіх фактичних обставини справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції його не повідомлено про розгляд справи, оскільки позовна заява була направлена не за його місцем проживання; судом першої інстанції не взято до уваги, що апелянт не в змозі сплачувати аліменти по 2000 грн. на кожну дитину, оскільки наразі у нього друга сім`я від якої в нього народилася дитина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яку він має забезпечувати. Апелянт зазначає, що усвідомлює та готовий виконувати належним чином свої батьківські обов`язки відносно дітей, в тому числі щодо матеріального забезпечення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Зокрема, позивач вказує на те, що у позовній заяві нею було зазначено відоме їй зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. Крім того, вказує на те, що діти проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні. В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що готовий виконувати належним чином свої батьківські обов`язки відносно дітей, в тому числі щодо матеріального забезпечення. Однак, всупереч ст.81 ЦПК України відповідачем до суду апеляційної інстанції не надано належних та допустимих доказів виконання своїх батьківських обов`язків щодо матеріального забезпечення неповнолітніх дітей (квитанції, тощо).

З огляду на те, що зазначений спір є малозначний, а тому дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи встановлено що з 23.09.2003 року по 03.03.2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі.

Від даного шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.8-14).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 03.03.2017 року шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_10 було розірвано (а.с. 15).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 18.11.2020 року ОСОБА_10 зареєструвала шлюб із ОСОБА_11 , після чого змінила прізвище на ОСОБА_12 (а.с.16).

27.01.2021 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був укладений договір щодо здійснення батьківських прав, виховання дітей та визначення місця проживання дітей (а.с.7).

Пунктом 3 договору передбачено, що діти ОСОБА_13 , Ліора та ОСОБА_14 будуть проживати разом із матір`ю.

У пункті 4 договору зазначено, що батько проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що за домовленістю не може вважатися перешкодою для реалізації батьком прав і обязків з виховання дітей.

Пунктом 5 договору визначено, що після припинення між Батьками шлюбних відносин батько та мати зобов`язується приймати спільну і рівну за обсягом участь у вихованні дітей.

Ст. 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі -СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною 2 статті 150 СК Українивизначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу Українипередбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено у 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618, з 1 липня 2744 гривень, з 1 грудня 2833 гривень.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривень.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дітей, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).

Вирішуючи питання про стягнення аліментів та визначаючи розмір аліментів на утримання дітей щомісячно по 2000 грн. на кожну дитину, суд першої інстанції врахував інтереси дітей та вищезазначені вимоги закону.

Доводи апеляції про необхідність визначення розміру аліментів на дітей в розмірі по 1000 грн. до досягнення дітьми повноліття з посиланням на утримання апелянтом дитини від другого шлюбу не спростовують обов`язку апелянта, як батька, який є молодою та працездатною особою забезпечувати належне утримання своїх неповнолітніх дітей від першого шлюбу. Визначений розмір аліментів і так є не значним. При цьому, вказаний апелянтом розмір аліментів, який він готовий сплачувати по 1000 грн. на кожну дитину, не зможе забезпечити навіть мінімальні потреби дітей, і фактично перекладе весь тягар утримання неповнолітній дітей на позивача. Разом з тим, відповідач зобов`язаний виконувати обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей нарівні з позивачкою.

Стосовно доводів апелянта про те, що він не був повідомлений про розгляд справи, оскільки не отримував позовну заяву з додатками з посиланням на зазначення в позовній заяві невірної адреси, також не заслуговують на увагу з огляду на наступне. Так, в позовній заяві позивачем вказано відоме їй зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 . На дану адресу було направлено позовну заяву з додатками. Згідно відповіді на запит відділу «Центру надання адміністративних послуг» Мукачівської міської ради №1731/01-32/4975/42-22 від 06.05.2022 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .Така ж адреса зазначена в пункті 5 укладеного між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 договору від 27.01.2021 року щодо здійснення батьківських прав, виховання дітей та визначення місця проживання дітей. При цьому, з огляду на предмет позову, зокрема, що дана справа відповідно до ч.6 ст.19 ЦПК України є малозначною, ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 травня 2022 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2022 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 27 квітня 2023 року.

Головуючий :

Судді: