н/п 2-з/953/78/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Юрлагіної Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Натина Андрій Олексійович про забезпечення позову до пред`явлення позову про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2023 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Натина Андрій Олексійович про забезпечення позову до пред`явлення позову про поділ спільного майна подружжя, просить заборонити ОСОБА_2 (іпн: НОМЕР_1 ), вчиняти будь які реєстраційні дії або відчужувати (дарувати, укладати договір купівлі-продажу, інше) наступних об`єктів нерухомості, а саме:

квартира, об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120, адреса: АДРЕСА_1 ;

квартира, об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120, адреса: АДРЕСА_2 ;

тип об`єкта: гаражний бокс № НОМЕР_2 в обслуговуючому кооперативі «ГК «РАКЕТА- 2», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, адреса: АДРЕСА_3 .

Протоколом автоматичного розподілу від 07.11.2023 року о 14:40 визначено головуючого суддю Юрлагіну Т.В. заяву про забезпечення позову передано в провадження судді 08.11.2023 року.

Відповідно до змісту поданої заяви адвокат Натина Андрій Олексійович зазначає, що ОСОБА_1 в інтересах якого він діє та ОСОБА_2 станом на сьогодні перебувають в шлюбі, який був зареєстрований в Державі Ізраїль.

Станом на сьогодні Держава Ізраїль перебуває в стані війни. 07 жовтня 2023 року ХАМАС розпочав бойові дії із вторгненням на територію Держави Ізраїль. Роздруківка з інтернету додається в додатки.

Наразі є проблеми в отриманні документів підтверджуючих дату укладення шлюбу між сторонами в Державі Ізраїль.

Однак представник заявника зазначає, що є документ, який посвідчує особу, дата видачі якого є 30.07.2020 року з додатком до такого та в якому міститься інформація, що на дату видачі документу - сторони вже були одружені. Хоча юридично, сторони були одружені значно раніше дати яка зазначена в документі.

Спір щодо поділу майна.

Починаючи з літа 2023 року сторони ведуть суперечки щодо належності майна сторонам. При цьому ОСОБА_2 , заявляє, що спірне майно належить лише їй та остання не збирається ділити таке в мирному порядку.

Внаслідок таких суперечок, сторони в Державі Ізраїль, розпочали процес розірвання шлюбу, який був укладений в державі Ізраїль. Однак такі докази наразі подати до суду неможливо через відсутність таких в заявника, а адвокат в якого містяться відповідні документи не виходить на зв`язок.

Проблема в даній ситуації полягає в тому, що шлюб сторони зареєстрували в Державі Ізраїль, внаслідок чого, Відповідач може безперешкодно вчинити дії щодо відчуження майна, яке зареєстровано на неї.

Щодо майна, яке є предметом поділу та на яке просять суд накласти арешт.

Згідно Інформаційної довідки №350095943, яка долучена, визначено перелік майна яке зареєстровано на Відповідачкою.

За відповідачкою зареєстровано більше 6 об`єктів нерухомості, які були придбані за спільні кошти подружжя починаючи з 2017 року по 2021 рік, однак були зареєстровані на Відповідача.

Оскільки станом на сьогодні є належним чином підтверджена інформацію про шлюб лише з 30.07.2020 року, я просять суд накласти арешт лише на 3 об`єкта нерухомості, які були зареєстровані після 30.07.2020 року.

В подальшому, отримавши документи підтверджуючі реальну дату укладення шлюбу, мною буде подано до суду ще одне клопотання про забезпечення позову з предметом заборони відчуження інших об`єктів нерухомості.

Щодо ціни позову.

Станом на момент подачі даної заяви визначити вартість не має можливості, оскільки 23.10.2023 року замовлено в оціночних компаніях інформацію про вартість об`єктів нерухомості, які будуть просити суд поділити між подружжям.

Наразі вирішується питання про необхідність подачі правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомості або можливість видати інформаційну довідку про їх вартість без правовстановлюючих документів. В разі неможливості отримати оцінку об`єктів нерухомості без правовстановлюючих документів, будуть подавати позовну заяву до суду зі сплатою судового збору з визначенням мінімального платежу, який передбачений ЗУ «Про судовий збір».

В подальшому, після подачі позову про поділ майна подружжя, будуть подавати до суду клопотання про витребування доказів, а саме: копії договорів купівлі - продажу об`єктів нерухомості. Таке пояснюється тим, що нотаріуси відмовлять у наданні копій договорів, так як така інформація захищена нотаріальною таємницею. Безпосередньо в договорах купівлі продажу буде визначено і вартість майна, яке будуть просити суд поділити.

Дослідивши матеріали заяви, суддя приходить до наступних висновків.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина друга статті 149 ЦПК України).

Заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа (частина перша статті 152 ЦПК України).

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті (частина перша статті 153 ЦПК України).

Згідно зі статтею 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів; суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засоби правового захисту мають бути ефективними, як на практиці, так і за законом.

У рішенні ЄСПЛ «Доран проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття „ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, відновлення порушеного права. При вирішенні справи „Каіч та інші проти Хорватії Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечить принципу верховенства права.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суддя, вивчивши заяву позивача про забезпечення позову, вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки заява позивача не містить належного обґрунтування того, що між сторона ми наявний спір про поділ майна подружжя, оскільки належних доказів які підтвердили дані обставини, суду не надано, посилання на документ, який посвідчує особу, дата видачі якого є 30.07.2020 року з додатком до такого та в якому міститься інформація, що на дату видачі документу - сторони вже були одружені судом не береться до уваги оскільки дата 30.07.2020 є датою видачі додатку до посвідчення особи, також відсутнє обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі за позовом про поділ майна. Не визначено предмет позову, не зазначено час з якого сторони перебувають у шлюбі, не надано докази які підтверджують дані обставини у заяві зазначено лише посилання на намір заявника щодо пред`явлення позовної заяви до ОСОБА_2 , В той же час не визначено, яке саме майно буде в подальшому предметом позову. Заява ґрунтується тільки на припущеннях, а ініційований позивачем вид забезпечення позову суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, що полягає у захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Посилання заявника на намір звернутися до суду з відповідним позовом, в даному випадку, не є достатньою підставою для забезпечення позову у спосіб зазначений заявником. Крім того, заявником не наведено достатніх підстав неможливості подачі відповідної позовної заяви до суду.

Крім того, обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову заявник зазначає про те, що у нього є обґрунтовані підстави вважати, що майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, а отже і Позивача, у тому числі, без згоди позивача може бути відчужено на користь третіх осіб, оскільки станом на час звернення до суду право власності на вказане майно зареєстровано за Відповідачем та у разі невжиття заходів забезпечення позову це може ускладнити чи навіть зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому, а Позивач може бути протиправно позбавлений своєї власності і задля недопущення можливості виникнення вказаної ситуації існує потреба у накладенні арешту на зазначене у заяві майно.

Однак, жодних доказів на підтвердження своїх вимог в порушення вимог П.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9, позивач не надав.

За відсутності таких доказів, у суду відсутні підстави дійти обґрунтованого висновку, що у даній справі існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, і про необхідність застосування вказаного у заяві виду забезпечення позову.

Згідно з висновком, викладеним у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 320/3560/18 (провадження № 61-5051св19), достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, суд вважає, що доводи позивача в обґрунтування заявлених вимог не підтверджуються відповідними доказами, і є такими, що ґрунтуються на припущеннях, а заходи забезпечення, які він просить суд вжити не є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до викладеного, суд вважає що у задоволенні вимог ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Натина Андрій Олексійович про забезпечення позову, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154, 260, 261, 247, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволення заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Натина Андрій Олексійович про забезпечення позову до пред`явлення позову про поділ спільного майна подружжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено 09.11.2023 року.

Суддя Т.В. Юрлагіна