ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача Дряниці Ю.В..,

суддів Пилипчук Л.І., Обідіної О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 про виділ частини будинку зі спільної часткової власності,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , про виділ частини будинку зі спільної часткової власності.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2004 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, виділено земельну ділянку АДРЕСА_1 , зі сторони домоволодіння АДРЕСА_2 площею 261,5 кв м, що відповідає його ідеальній частці; ОСОБА_2 виділено земельну ділянку № НОМЕР_1 , розташовану по АДРЕСА_3 зі сторони домоволодіння АДРЕСА_4 площею 261,5 кв м, що відповідає її ідеальній частці; зобов`язано співвласників не перешкоджати один одному при догляді та ремонті житлового будинку та надвірних будівель; заборонено співвласникам розділяти огородженнями, які затемнюють вікна, частини садових ділянок, виділених у користування співвласникам.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2021 року, в якій ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 липня 2021 року виправлено описки, заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі - задоволено, визначено за ОСОБА_1 на праві приватної власності приміщення квартири АДРЕСА_5 -(2-2,2-3,2-4,2-5,2-6,2-7) і ганком літ. «а7» в житловому будинку літ. «А1» за адресою: АДРЕСА_3 з прибудовами та сараєм літ «Б», льохом літ. «Г», вбиральнею літ. «В», хвірткою № 4, частиною огорожі № 3 та визначити за відповідачем ОСОБА_2 на праві приватної власності приміщення квартири АДРЕСА_6 (II, 1-2, 1-4, 1-6,1-9,1-10) в житловому будинку літ. «А-1» за адресою: АДРЕСА_3 з прибудовами, сараєм літ. «Е», з льохом літ. «Ж», навісом літ. «З», гаражем літ. «Д», хвірткою № 2, частиною огорожі № З та замощення 1.

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що земельна ділянка по АДРЕСА_3 приватизована ним як земельна ділянка спільної сумісної власності з ОСОБА_2 без виділення частки у спільній власності.

Посилався на те, що наразі він має намір зареєструвати за собою право власності на виділену йому вищевказаним судовим рішенням 1/2 частину земельної ділянки.

Просив суд встановити, що ОСОБА_1 виділено 1/2 частина земельної ділянки по АДРЕСА_3 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати, як постановлену за відсутності позову, його заяву від 22 квітня 2021 року розглянути.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд дійшов передчасного висновку, що вимоги заяви ОСОБА_1 , у разі їх задоволенню призведуть до зміни суті судового рішення від 16.12.2004 року.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п.п. 3.4. ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у січні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , про виділ частини будинку зі спільної часткової власності, в якому просив зробити виділ 1/2 частини будинку АДРЕСА_3 , що належить йому, із спільної часткової власності з відповідачкою, передати йому у власність приміщення: 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7 (а-5), а також підсобні будівлі літ. «Б» - сарай, літ. «Г» - льох, літ. «В» - туалет, з компенсацією 1/2 частини їх вартості ним відповідачці; виділити відповідно 1/2 частину земельної ділянки, прилеглу до його частини будинку.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2004 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, ОСОБА_1 виділено земельну ділянку АДРЕСА_1 , зі сторони домоволодіння АДРЕСА_2 площею 261,5 кв м, що відповідає його ідеальній частці; ОСОБА_2 виділено земельну ділянку № НОМЕР_1 , розташовану по АДРЕСА_3 зі сторони домоволодіння АДРЕСА_4 площею 261,5 кв м, що відповідає її ідеальній частці; межу поділу прокладено по лінії АБВГДЕЖ: відрізок АБ, довжиною 2,2 м, прокласти перпендикулярно до стіни житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами, на відстані 5,25 м від лівого боку; відрізок БВ, прокласти по лінії розділу житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами; відрізок ВГ, довжиною 1,16 м, прокласти від лінії розділу житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами до відрізка ГД; відрізок ГД, довжиною 7,35 м, прокласти вздовж стіни прибудови літ «а 8», на відстані 1,0 м від неї, і навісу літ. «З», на відстані 1,0 м від нього; відрізок ДЕ, довжиною 2,3 м, прокласти паралельно стіні навісу літ. «З», на відстані 1,0 м. від нього; відрізок ЕЖ, довжиною 12,07 м, прокласти паралельно лівій межі, на відстані 6,23 м від лівої межі; зобов`язано співвласників не перешкоджати один одному при догляді та ремонті житлового будинку та надвірних будівель; заборонено співвласникам розділяти огородженнями, які затемнюють вікна, частини садових ділянок, виділених у користування співвласникам.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2021 року, з урахуванням ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 липня 2021 року про виправлення описки, заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено, визначено за ОСОБА_1 на праві приватної власності приміщення квартири АДРЕСА_5 -(2-2,2-3,2-4,2-5,2-6,2-7) і ганку літ. «а7» в житловому будинку літ. «А1» за адресою: АДРЕСА_3 з прибудовами та сараєм літ «Б», льохом літ. «Г», вбиральнею літ. «В», хвірткою № 4, частиною огорожі № 3 та визначено за відповідачем ОСОБА_2 на праві приватної власності приміщення квартири АДРЕСА_6 (II, 1-2, 1-4, 1-6,1-9,1-10) в житловому будинку літ. «А-1» за адресою: АДРЕСА_3 з прибудовами, сараєм літ. «Е», з льохом літ. «Ж», навісом літ. «З», гаражем літ. «Д», хвірткою № 2, частиною огорожі № З та замощення 1.

Відповідно до висновку № 045 судово-технічної експертизи, складеного 21 серпня 2004 року Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», в розділі по третьому питанню - земельна ділянка, площа земельної ділянки по АДРЕСА_3 становить 523 кв м. На частину домоволодіння припадає по 261,5 кв м земельної ділянки (а.с. 12-23).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 192782 від 30 березня 2012 року, який виданий на підставі рішення 7 сесії 6 скликання Харківської міської ради Харківської області від 18 травня 2011 року № 295/11, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0520 га, кадастровий номер :13:008:0010 по АДРЕСА_3 , цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землю, договорів оренди землі за №01091 (а.с.90).

Відповідно до списку співвласників земельної ділянки, який є додатком до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 192782, співвласниками вищевказаної земельної ділянки є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.91).

Відповідно до частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Тобто, процесуальним законом визначено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення.

За змістом пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Додаткове судове рішення - це такий акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове судове рішення ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України. Воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Матеріали справи свідчать про те, що як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_3 , кожному по частині.

Як вбачається з матеріалів справи, однією з позовних вимог ОСОБА_1 є виділення відповідно 1/2 частини земельної ділянки, прилеглої до його частини будинку.

Розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, у зв`язку з чим здійснив виділ земельної ділянки АДРЕСА_3 сторонам у відповідних розмірах.

Проте, суд першої інстанції в своєму рішенні не виклав мотивів та висновків щодо позовних вимог про виділення 1/2 частини земельної ділянки, прилеглої до частини будинку ОСОБА_1 , що є підставою, у розумінні положень пункту 1 частини 1 статті 270 ЦПК України, для ухвалення додаткового рішення у справі.

Колегія суддів зазначає, що ухвалення у даній справі додаткового рішення щодо виділення ОСОБА_1 1/2 частини земельної ділянки не змінює зміст рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2004 року, ухваленого по суті заявлених у справі вимог, а лише конкретизує задоволені вимоги, які необхідні для реалізації ефективного захисту порушеного права.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З наведеного слідує, що у даному випадку апеляційний суд позбавлений повноважень розглянути заяву ОСОБА_1 по суті.

За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374 п.6 ч.1, 379, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2021 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: Ю.В. Дряниця

Судді: Л.І. Пилипчук

О.І. Обідіна