Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/430/23
Єдиний унікальний №742/4673/23
Рішення

Іменем України

(заочне)

17 листопада 2023 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого судді Вовченка А.В.,

при секретарі Мошенець Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, 24.07.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 832606805. Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 13750,00 грн., строком на 23 дні зі сплатою 0,56 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

В подальшому 29.12.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон плюс» належне право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 832606805 від 24.07.2020 року.

05.09.2020 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 832606805 від 24.07.2020 року.

04.08.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» року укладено договір факторингу № 04/08/23-01, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ФК «ЕЙС» належне йому право грошової вимоги в тому числі і до відповідача в розмірі 37 671,25 грн., з яких: 13750,00 грн. заборгованість по основною сумою боргу, 23 921,25 грн. заборгованість за відсотками .

Оскільки погасити заборгованість в добровільному порядку відповідач відмовляється, позивач просить стягнути з відповідача 37 671,25 грн., з яких: 13750,00 грн. заборгованість по основною сумою боргу, 23 921,25 грн. заборгованість за відсотками, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2147,20 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Представник позивача у прохальній частині позову просить розгляд справи проводити без його участі, а позов просить задовольнити в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, не повідомивши причин, хоча був своєчасно повідомлений про дату, час та місце слухання справи, зокрема шляхом оголошення на офіційному сайті Ічнянського районного суду, відзиву не подав, а тому в силу ст.128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим.

На підставі ст. 223 ЦПК України , суд вважає, що достатньо матеріалів про права та відносини сторін, необхідність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволяє суду за клопотанням позивача, згідно вимог ст. 280 ЦПК України , ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, дає суду право обмежитися доказами, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 24.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір № 832606805 . Згідно з пунктом 1.1 договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 13750,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах.

Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Сторонами договору також узгоджено графік платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахування вартості супутніх послуг.

Матеріалами справи встановлено, що 29.12.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» належне йому право вимоги до відповідача за кредитним договором № 832606805 від 24.07.2020 , що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №100 від 22.09.2020 року.

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №100 від 22.09.2020 року на виконання договору факторингу до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги за кредитним договором № 832606805 від 24.07.2020 року на суму 37 671,25 грн., з яких: 13750,00 грн. заборгованість по основною сумою боргу, 23 921,25 грн. заборгованість за відсотками.

05.09.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача.

04.08.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 04/08/23-01, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма

іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», а товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 04.08.2023 року на виконання договору факторингу №04/08/23-01 до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшло право вимоги за кредитним договором № 832606805 від 24.07.2020 року на суму 37 671,25 грн., з яких: 13750,00 грн. заборгованість по основною сумою боргу, 23 921,25 грн. заборгованість за відсотками.

Згідно з пунктом 1 частини 2статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статей526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами.

За частиною 1статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526,530,1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.

Відповідно до частини 2статті 1050 ЦК України якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно з вимогами статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням частини 2статті 516 ЦК України.

Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло право вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за договором №832606805 від 24.07.2020 року в розмірі 36 671,25 грн.

З боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо

позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу у спростування доводів позивача щодо нарахованих сум.

Отже, вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2147,20 грн.

Позивачем також заявлено клопотання про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Частиною 8статті 141 ЦПК України передбачено здійснення розподілу судових витрат на підставі поданих сторонами доказів.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до наявної в матеріалах справи платіжної інструкції №920 від 09.08.2023 року позивач сплатив на користь адвокатського об`єднання «Альма Теміс» 5 000,00 грн. за надані послуги, а саме: за надання усної консультації стосовно складання позовної заяви, узгодження правової позиції, складання позовної заяви.

Суд враховує, що при визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада від 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер.

У постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 02 жовтня 2019 року у справі N 211/3113/16-ц (провадження N 61-299св17), від 06 листопада 2020 року у справі N 760/11145/18 (провадження N 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд враховує, що категорія справ про стягнення заборгованості за кредитним договором не є складною. З урахуванням кваліфікації і досвіду адвоката заявлені до відшкодування витрати в розмірі 5000,00 грн. є співмірними з обсягом наданих адвокатом

послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (дійсності, необхідності) та розумності.

Отже, на підставі наведеного, суд приходить до висновку, що обґрунтованими є вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача 5 000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги, що підтверджено відповідними документами.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.526, 536,549,572,589,1054 ЦК України, ст.ст. 141, 263,265,280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» 37 671,25 грн. заборгованості за кредитним договором №832606805 від 24.07.2020 року, 2147,20 грн. сплаченого судового збору, а також 5000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги, а всього 44 818 (сорок чотири тисячі вісімсот вісімнадцять) грн.25 коп.

За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 17 листопада 2023 року.

Суддя А. В. Вовченко