Провадження № 4-с/761/96/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І. В.,

секретаря судового засідання - Коломійця А.Д.,

за участю:

скаржника - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи - Міхальова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державна інноваційна фінансово-кредитна установа на рішення та дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінкевича Олександра Васильовича, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на рішення та дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінкевича Олександра Васильовича.

У своїй скарзі просив суд:

- Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінкевича Олександра Васильовича про зупинення виконавчого провадження від 21.11.2022 р. N?НОМЕР_2.

- Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінкевича Олександра Васильовича про поновлення виконавчого провадження від 09.02.2023 р. N?НОМЕР_2.

Подану скаргу обґрунтовує тим, що Постановою від 21.11.2022 р. старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінкевичем Олександром Васильовичем зазначене виконавче провадження N?НОМЕР_2 було зупинено за заявою боржника на підставі того, що Київський апеляційний суд виніс ухвалу про відкриття апеляційного провадження від 17.10.2022 р. за апеляційною скаргою боржника у справі N?761/19809/21, по який було подано на виконання виконавчий лист.

Постановою від 09.02.2023 р. старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінкевичем Олександром Васильовичем зазначене виконавче провадження N?НОМЕР_2 було поновлено на підставі того, що Київським апеляційним судом постановою від 18.01.2023 р. апеляційну скаргу боржника у справі N?761/19809/21 було залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 липня 2022 року залишено без змін.

Вважає неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінкевича Олександра Васильовича щодо зупинення виконавчого провадження N?НОМЕР_2. Також вважаємо неправомірними дії державного виконавця щодо поновлення виконавчого провадження N?НОМЕР_2 на підставі того, що Київським апеляційним судом постановою від 18.01.2023 р. апеляційну скаргу боржника у справі N?761/19809/21 було залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 липня 2022 року залишено без змін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року справу за вказаною скаргою призначено до судового розгляду.

У березні 2023 року на адресу суду надійшли письмові пояснення від представника боржника, відповідно до змісту яких заперечував щодо доводів скарги та просив відмовити.

Скаржник у судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив задовольнити.

Представник боржника у судовому засіданні щодо задоволення вимог скарги заперечував, просив відмовити.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне.

Як встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 04 липня 2022 року по справі N?761/19809/21, за позовом ОСОБА_1 до Державної інноваційної фінансово-кредитної установи про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу позовні вимоги були задоволені частково. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді фахівця 1 категорії відділу міжнародної діяльності Державної інноваційної фінансово-кредитної установи та виплати йому суми середньомісячної заробітної плати у розмірі 18 850 /вісімнадцять тисяч вісімсот п?ятдесят/ грн. 03 коп. без врахування відповідних податків й інших обов?язкових платежів.

02.08.2022 р. Шевченківським районним судом м. Києва з метою виконання вказаного судового рішення було видано виконавчий лист № 761/19809/21 про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді фахівця 1 категорії відділу міжнародної діяльності Державної інноваційної фінансово-кредитної установи з 01 травня 2021 р.

05.08.2022 р. старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінкевичем Олександром Васильовичем відкрито виконавче провадження N?НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа N?761/19809/21, виданого 02.08.2022 р. Шевченківським районним судом м. Києва про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді фахівця 1 категорії відділу міжнародної діяльності Державної інноваційної фінансово-кредитної установи з 01 травня 2021 р.

Постановою від 21.11.2022 р. старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінкевичем Олександром Васильовичем зазначене виконавче провадження N?НОМЕР_2 було зупинено за заявою боржника на підставі того, що Київський апеляційний суд виніс ухвалу про відкриття апеляційного провадження від 17.10.2022 р. за апеляційною скаргою боржника у справі N?761/19809/21, по який було подано на виконання виконавчий лист.

Постановою від 09.02.2023 р. старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінкевичем Олександром Васильовичем зазначене виконавче провадження N?НОМЕР_2 було поновлено на підставі того, що Київським апеляційним судом постановою від 18.01.2023 р. апеляційну скаргу боржника у справі N?761/19809/21 було залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 липня 2022 року залишено без змін.

Щодо вимог скаржника, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Суд зауважує, що відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

У розумінні закону, суб?єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб?єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб?єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов?язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі N?910/7164/19.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Досліджуючи зміст скарги вбачається, що предметом даної скарги по суті є визнання неправомірними та скасування постанов виконавця про зупинення та поновлення виконавчого провадження N? НОМЕР_2.

Водночас, суд звертає увагу що скаржником вказана скарга подана після закриття виконавчого провадження та виконання рішення судів у повному обсязі, що підтверджується копією постанови ВИКОНАВЦЯ (копія додається).

Таким чином, на даний час відсутні обставини, за яких винесено постанови виконавця у виконавчому провадженні та відсутній факт порушення прав та інтересів позивача.

За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Проаналізувавши надані документи на обґрунтування даної скарги, судом встановлено, що скаржником не долучено до матеріалів скарги доказів, які б свідчили про те, що постанова про закінчення виконавчого провадження було винесено з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до положень ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), а якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що скарга на дії державного виконавця є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1, 5, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 18, 447-453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державна інноваційна фінансово-кредитна установа на рішення та дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінкевича Олександра Васильовича - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційну скаргу подано протягом п?ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , адреса місця проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

Державна інноваційна фінансово-кредитна установа, адреса місцезнаходження - 01054, м. Київ, вул. Богдана Хмельницкього, буд. 65Б,

Старшй державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінкевич Олександр Васильович, адреса місцезнаходження - 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 110.

Повний текст ухвали виготовлений 19 квітня 2023 року.

Суддя: