Справа № 674/1213/23
Провадження № 2/674/459/23
РІШЕННЯ

іменем України

09 листопада 2023 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючий - суддя Сосна О.М., за участю секретаря судового засідання Мудрицької Л.В., представника позивачки адвоката Мещанінова А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, в якому зазначає, що 02.04.2018 між позивачкою та відповідачем укладено договір позики в простій письмовій формі. Згідно договору Новопашина передає у власність ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 30 000 доларів США, які остання зобов`язалась повернути до 04.04.2021. Факт передачі грошових коштів відповідачу та її обов`язок повернути їх підтверджується розпискою, згідно якої ОСОБА_2 отримала від позивача в якості позики грошові кошти у сумі 30 000 доларів США та зобов`язалась повернути їх до 02.04.2021. Однак відповідачка ОСОБА_2 у вказані у договорі позики строки борг не повернула, чим не виконала взяті на себе зобов`язання, у зв`язку із чим звертається з позовом до суду та просить стягнути борг за договором позики у сумі 45 000 доларів США з урахуванням штрафу. Визначеному в п.8 Договору позики, а також судовий збір.

Ухвалою від 09.08.2023 відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. 27.09.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивачки адвокат Мещанінов А.М. в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав наведених у позові. Також подав письмове клопотання про долучення до матеріалів справи доказів та надав для огляду у судовому засіданні оригінал розписки.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце розгляду справи. Відзиву не подавала, будь-яких заяв про розгляд справи у її відсутності до суду не направляла.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

02.04.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір позики в письмовій формі (далі - Договір). Згідно п.1 Договору ОСОБА_1 передає у власність ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 30 000 доларів США (за курсом НБУ 26,30) на момент укладання договору, які остання зобов`язалась повернути в строк встановлений у п.3 Договору до 04.04.2021. Договір позики укладається безвідсотковим (п.4 Договору).

При цьому, факт передачі грошових коштів ОСОБА_2 та її обов`язок повернути їх підтверджується розпискою, згідно якої ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 в якості позики грошові кошти у сумі 30 000 доларів США та зобов`язалась повернути їх до 02.04.2021.

Проте, у встановлений строк, відповідач не повернула позивачці суму позики, чим порушила взяті на себе зобов`язання.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього кодексу та інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім, оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №464/3790/16-ц.

Згідно вимог ст.ст.525, 526, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, визначеному договором і одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207, ч.2 ст.1047 ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником, з якого вбачається як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг, так і дати її отримання.

За умовами письмового Договору від 02.04.2018, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , остання зобов`язалась повернути позивачці суму позики, яка складає 30 000 доларів США у термін до 04 квітня 2021 року, а складена власноручно ОСОБА_2 у присутності свідків розписка, оригінал якої оглянуто в судовому засіданні, засвідчує як факт укладення в письмовій формі Договору позики від 02.4.2018 так і отримання відповідачем зазначеної в розписці суми позики у борг із зобов`язанням її повернути позивачці.

Крім того, згідно заяви, посвідченої 26.10.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кащук В.О., ОСОБА_3 підтвердила, що 02.04.2018 у її присутності ОСОБА_2 отримала грошові кошти в розмірі 30 000 доларів США від ОСОБА_1 , які остання зобов`язалась повернути до 02.04.2021, про що була складена відповідна розписка. Факт отримання грошових коштів засвідчено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , шляхом підписання розписки.

Відповідно до висновку Верховного Суду України у постанові від 11.11.2015 у справі №6-1967цс15, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Належним є виконання зобов`язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже, позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Згідно з ч.1 ст.545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Аналогічне зазначене в п.6 Договору від 02.04.2018.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає (ч.2 ст.545 ЦК України).

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях (ст.533 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення ч.1 ст.1046 ЦК України, а також ч.1 ст.1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Аналогічні правові позиції містяться у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №761/12665/14-ц, від 16.01.2019 у справах №373/2054/16-ц, №464/3790/16-ц та №373/2054/16-ц.

Оскільки відповідач договірні зобов`язання не виконала, тому наявні підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму неповернутих грошових коштів, переданих за Договором від 02.04.2018 у сумі 30 000 доларів США.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Крім того, згідно п.8 Договору позики, в разі коли позичальник своєчасно не поверне позикодавцю позику згідно визначеному у п.3 цього договору строку (04.04.2021), позичальник сплачує штраф в розмірі 50% від суми позики.

Оскільки, у порушення вимог ст.ст.526, 1049 ЦК України відповідач ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання не виконала, визначену суму боргу позивачці не повернула, а тому сума штрафу складає 15 000 доларів США (30 000*50%:100).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути борг за Договором позики від 02.04.2018 у сумі 45 000 доларів США.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 13 420 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 )на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) борг за Договором позики від 02 квітня 2018 рокуу розмірі 45 000 (сорок п`ять тисяч) доларів США з яких: 30 000 (тридцять тисяч) доларів США основного боргу, 15 000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США штрафу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 13 420 (тринадцять тисяч чотириста двадцять) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, с. Пільний Мукарів, РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повне судове рішення складено 13 листопада 2023 року.

Суддя О.М.Сосна