Справа № 509/3483/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Сірман Г.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Клочко В.В. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог до предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_3 ,

про

стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває зазначена вище позовна заява.

26 липня 2023 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Клочко В.В., надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої він просить суд в якості забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно громадянина України ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 080, та земельну ділянку з кадастровим номером :04:003:0007, на якій розташований житловий будинок.

Заборонити ОСОБА_2 відчужувати належне йому на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 080, та земельну ділянку з кадастровим номером :04:003:0007, на якій розташований житловий будинок.

В обгрунтування заяви зазначив, що 01 травня 2023р. Позивачем було подано першу заяву про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, у якій Позивач просив накласти арешт на все майно Відповідача в межах суми позову, накласти арешт на кошти у банківських установах, що розміщені на рахунках Відповідача, заборонити Відповідачу здійснювати дії щодо відчуження нерухомого майна, в тому числі будинку за адресою АДРЕСА_2 , заборонити Відповідачу вчиняти дії відчуження належного йому рухомого та нерухомого майна, та транспортних засобів будь-яким шляхом.

За результатами розгляду даного клопотання суддею Овідіопольського районного суду Одеської області Гандзій Д.М. у справі № 509/2302/23 було винесено ухвалу від 02.05.2023р. про відмову у застосуванні заходів забезпечення позову.

Мотивуючи свою відмову у застосуванні заходів забезпечення позову судом було зазначено наступне:

«Судом встановлено, що представником заявника не надано суду жодного належного та допустимого доказу які би підтверджували, що ОСОБА_2 має намір відчужити своє нерухоме та рухоме майно на користь третіх осіб.

Більш того представником заявника не було надано доказів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Забезпеченням позову в даному випадку не є співмірним із можливими заявленими вимогами з якими позивач ОСОБА_1 має намір звернутись до суду із позовною заявою.»

Однак, враховуючи факт подальшого подання позовної заяви з більшими позовними вимогами та відкриття провадження у даній справі №509/3483/23 суддею Бочаровим А.І. після отримання інформації про розгляд спору судом Відповідач почав вживати активні заходи, спрямовані на підготовку до відчуження належного йому нерухомого майна з метою унеможливлення подальшого виконання рішення суду у даній справі у зв`язку з відсутністю у нього достатній грошових коштів для виконання рішення суду після задоволення позовних вимог Позивача.

За даних обставин наявні достатні підстави для повторного звернення із клопотання про застосування заходів забезпечення позову.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 330458183 від 27.04.2023р. вбачається, що у Відповідача не було зареєстровано у встановленому законом порядку жодного об`єкта нерухомого майна.

Однак, Відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна дозволяли дійти обґрунтованого висновку про наявність у Відповідача права власності на будинок за адресою АДРЕСА_1 , який у 2005-2010 роках перебував під забороною відчуження (реєстраційний номер обтяження №2541144), яка в подальшому була скасована без зміни власника майна.

Вказані обставини свідчать про наявність у Відповідача права власності на будинок за адресою АДРЕСА_1 , яке не було внесене до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Таким чином, станом на 27.04.2023р. Відповідач не реєстрував належні йому права власності на нерухоме майно, та користувався вказаним будинком без його оформлення щонайменше з 17.03.2010 року, тобто більше 10 років.

Після постановлення Судом ухвали від 02.05.2023р. по справі №509/2302/23 про відмову у застосуванні заходів забезпечення позову, та направлення її примірника Відповідачу Відповідачем було вжито невідкладні заходи для реєстрації права власності на нерухоме майно, що свідчить про підготовку документів з метою відчуження такого майна.

Так, відповідно до Технічного паспорта будинку садибного типу (Реєстраційний номер TI01:4051-8357-9567-0958, Інвентаризаційна справа №97-23), адреса об`єкта Закарпатська обл., Тячівський район, Тячівська територіальна громада, с. Руське Поле (станом на 01.01.2021), АДРЕСА_1 вбачається, що Технічний паспорт було виготовлено 12.05.2023р., тобто через 10 днів після постановлення Ухвали судом, та зареєстровано в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва від 27.05.2023р.

В подальшому, в червні 2023 року Відповідач звернувся до державного реєстратора Тячівської міської ради Закарпатської області щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

За результатами розгляду заяви Відповідача 08.06.2023р. державним реєстратором Тячівської міської ради Закарпатської області Данилич Нелею Василівною було прийнято рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, відповідно до якого за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на будинок за адресою АДРЕСА_1 (к.н.з.д. :04:003:0007) та присвоєно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080.

Вказані факти підтверджуються Інформаційною Довідкою №340332208 від 25.07.2023р.

Таким чином, одразу після прийняття судом ухвали про відмову у застосуванні заходів забезпечення позову, та незадовго до відкриття судом провадження у справі № 509/3483/23 Відповідач в короткий строк вчинив дії, які не вважав за потрібне вчиняти щонайменше з 2010 року, що на думку позивача є прямим доказом наявності намірів Відповідача здійснити відчуження належного йому нерухомого майна з метою унеможливлення виконання рішення суду у справі.

Оскільки державна реєстрація відчуження нерухомого майна не може бути проведена без отримання Відповідачем правовстановлюючих документів державного зразка, відповідно до чинного законодавства України, факт вжиття активних заходів щодо державної реєстрації нерухомого майна після більш як 10 років повної бездіяльності свідчить про намір здійснити відчуження такого майна.

Дослідивши заяву та матеріали справи суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується серед іншого забороною вчиняти певні дії, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч.2 ст.150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до наданих з приводу такого процесуального питання роз`яснень, що викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року (п.4), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить вчинити особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно до ч.1 ст.150 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Таким чином розглядаючи питання про застосування заходів забезпечення позову суд його вирішує на підставі доказів, які долучені до матеріалів справи, та які оцінюються виключно у контексті необхідних для вирішення питання обставин.

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог до предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Вимоги про обтяження предметів спору сторона позивача обґрунтувала можливістю відповідачем відчуження майна на користь третіх осіб, оскільки відчуження такого майна на користь інших осіб може призвести до істотного ускладнення розгляду справи та неможливості захисту права позивача у обраний ним спосіб, ускладнить, а у деяких випадках унеможливить виконання можливого рішення у справі про задоволення позову.

Разом з тим суд роз`яснює відповідачу, що за його заявою суд, у наступному, може змінити або скасувати захід забезпечення позову, у випадку, коли дійде до висновку про обґрунтованість відповідного клопотання.

Керуючись ст. ст.149-153, ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешт на нерухоме майно громадянина України ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 080, та земельну ділянку з кадастровим номером :04:003:0007, на якій розташований житловий будинок.

Заборонити ОСОБА_2 відчужувати належне йому на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 080, та земельну ділянку з кадастровим номером :04:003:0007, на якій розташований житловий будинок.

Ухвала може бути оскаржена в безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі у 15-денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: А.І. Бочаров