Номер провадження: 22-ц/813/1213/23
Справа № 504/2864/16-ц
Головуючий у першій інстанції Добров П. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2023 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 504/2864/16

Номер провадження: 22-ц/813/1213/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання Власенко С.І.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідачі 1) ОСОБА_2 , 2) ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту та заяви про скасування заповіту, за апеляційною скаргою адвоката Буценка Володимира Євгеновича, діючого від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області, постановлену у складі судді Доброва П.В. 06 травня 2021 року, про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить суд: 1) визнати недійсним заповіт, складений заповідачем ОСОБА_4 , посвідчений державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Туйск Фаїною Леонтіївною 04.02.2016 року, номер в реєстрі нотаріальних дій 4-74, номер у Спадковому реєстрі 58532442, бланк НАТ 012303; 2) визнати недійсною заяву про скасування заповіту 57081820 від 08.02.2015 року подану заповідачем ОСОБА_4 , посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Затолокіною Катериною Ярославівною 06.02.2016 року, номер в реєстрі нотаріальних дій 66, реєстраційний номер у Спадковому реєстрі 58544501, бланк НАС 445286.

ОСОБА_1 також просить стягнути з відповідачів на його користь судові витрати в сумі 1 378 грн..

ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_4 . Смерть наступила під час його знаходження на стаціонарному лікуванні в КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» із діагнозом, за інформацією даного лікувального закладу, «Рак лівої легені. Розпад пухлини. Интоксикаційний синдром, легенево -сердцева недостатність».

Після смерті батька відкрилася спадщина.

Єдиними спадкоємцями за законом першої черги є його син - ОСОБА_1 та його дружина - ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_4 склав заповіти на ім`я спадкоємців за законом першої черги - ОСОБА_1 та його дружини - ОСОБА_3 , посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білик Вікторією Василівною 08.02.2015 року.

Заповітом від 08.02.2015 року, зареєстрованим у реєстрі нотаріальних дій за № 192, заповідач на випадок своєї смерті зробив розпорядження, за яким належну йому квартиру під АДРЕСА_1 заповів своєму синові - ОСОБА_1 . У цій квартирі, за вказаною адресою, син заповідача - ОСОБА_1 зареєстрований із травня 2004 року по даний час, що підтверджується відповідним штампом про реєстрацію у його паспорті НОМЕР_1 .

Також одночасно із вищезазначеним заповітом спадкодавцем був складений нотаріально посвідчений заповіт від 08.02.2015 року, зареєстрований у реєстрі за №193, яким на випадок своєї смерті зробив розпорядження, згідно якому належний йому на праві приватної власності житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою - АДРЕСА_2 , та земельну ділянку, розташовану за адресою - АДРЕСА_2 , заповів своїй дружині - ОСОБА_3 . У будинку за цією адресою дружина заповідача була зареєстрована задовго до дня його смерті та по теперішній час.

Із здійсненим спадкодавцем розподілом частини спадкового майна його дружина - ОСОБА_3 погодилася та не мала жодних заперечень щодо справедливості таких його заповітних розпоряджень.

Оскільки складені заповіти стосуються різних об`єктів спадкового майна, відтак обидва були чинними та діяли одночасно.

11 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гребенюк Ірини Миколаївни із заявою № 23 про прийняття спадщини після смерті батька.

На підставі даної заяви приватним нотаріусом була відкрита спадкова справа № 08/2016 та зареєстрована у Спадковому реєстрі за номером 58692265.

Одночасно, у зв`язку з відкриттям спадкової справи, приватним нотаріусом була сформована інформаційна довідка зі Спадкового реєстру за № 43217482 від 11.03.2016. Відповідно до відомостей з цієї довідки заповідач - ОСОБА_5 04.02.2016 року склав новий заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, заповів своїй рідній сестрі, яка є спадкоємицею другої черги спадкування за законом, ОСОБА_2 .

Даний заповіт посвідчений державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Туйск Фаїною Леонтієвною, номер в реєстрі нотаріальних дій 4-74, за три дні до смерті батька

Останній заповіт від 04.02.2016 року скасував обидва попередні заповіти від 08.02.2015 року, що складені на користь сина та дружини, оскільки ним охоплено все спадкове майно, зокрема й зазначене у попередніх заповітах від 08.02.2015 року, та змінена особа, на користь якої це майно заповідане.

До того ж, зі змісту цієї ж інформаційної довідки вбачається, що 06.02.2016 року, тобто вже за день до смерті, заповідач своєю заявою, номер в реєстрі нотаріальних дій 66, реєстраційний номер у Спадковому реєстрі 58544501, бланк НАС 445286, додатково скасовує заповіт № 57081820 від 08.02.2015 року, що складений на користь сина. Дана заява посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Затолокіною Катериною Ярославівною.

Позивач зазначає, що його батько - ОСОБА_4 , який хворів, за день до своєї смерті без стороннього впливу та натиску переймається питанням, як би закріпити вже здійснене ним позбавлення свого сина права на спадкування шляхом складення нового заповіту від 04.02.2016 року, яким вже скасований попередній заповіт на його користь від 08.02.2015 року, ще й поданням заяви від 06.02.2016 року про його скасування вдруге.

Такий натиск, як на його переконання, на тяжко хворого батька здійснювали його рідна сестра - ОСОБА_6 , на користь якої заповідано все спадкове майно, та дружина - ОСОБА_3 , заповіт на користь якої від 08.02.2015 року додатковою окремою заявою скасований не був. Проте вона, як непрацездатна вдова спадкодавця, якій встановлена друга група інвалідності, згідно норми частини 1 статті 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині.

Позивач вважає, що відповідачами було здійснено дії, направлені на позбавлення сина спадкодавця можливості отримання будь-якої частки у спадщині.

Додатковим доказом тому є й той факт, що дружиною заповідача останній заповіт від 04.02.2016 року не оспорюється, і вона погоджується на отримання лише обов`язкової частки у спадщині, що є значно меншою, про що й подала до приватного нотаріуса заяву від 28.07.2016 року про прийняття обов`язкової частки у спадковому майні.

Останній, нотаріально посвідчений заповіт від 04.02.2016, як і заява про скасування заповіту від 06.02.2016 року, були складені важко хворою людиною, яка знаходилася на стаціонарному лікуванні, за три дні та за один день, відповідно, до своєї смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 в 07 год. 05 хв.), яка, тим не менш, покидала лікувальний заклад задля оформлення цих правочинів (Т. 1, а. с. 2 - 7).

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 березня 2019 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_7 про призначення по справі посмертної судово-психіатричної експертизи.

Призначено по справі посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

- Чи страждал ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , психічним розладом, тимчасовим функціональним розладом психіки із порушенням фізіологічних процесів в організмі, або інших хворобливих явищ під час укладення та підписання заповіту від 04.02.2016 року та подання заяви про скасування заповіту від 06.02.2016 року?

- Чи міг ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , за своїм психічним станом повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними під час укладання та підписання заповіту від 04.02.2016 року за три дні до смерті, та під час подання заяви про скасування заповіту від 06.02.2016 року за один день до смерті?

Проведення експертизи доручено експертам Комунального підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» Одеської обласної ради (65006, м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 9). Попереджено їх про відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (Т. 2, а. с. 64).

На виконання ухвали про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи до суду першої інстанції надійшов висновок судово-психіатричних експертів №400 від 20.09.2019 року (Т. 2, а. с. 70 - 79).

Короткий зміст клопотання про призначення повторної посмертно судово-психіатричної експертизи

Не погоджуючись з вищевказаним висновком експертів, відповідачка ОСОБА_2 заявила клопотання про призначення у справі повторної посмертної судово-психіатричної експертизи.

Заява про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи обґрунтована тим, що експертам неможливо було визначити повну картину щодо стану здоров`я ОСОБА_4 , оскільки в матеріалах справи були відсутні та відповідно експертами не досліджувались документи, які вказували на стан здоров`я померлого в період з 2005 по 2016 роки, які приєднані до матеріалів справи після проведення експертизи, а саме - індивідуальна карта Лікувально-оздоровчого центру ОПЗ амбулаторного хворого ОСОБА_4 , табельний номер НОМЕР_2 . Тому, висновок експертів можна вважати неповним та таким, що викликає сумніви. Проведення експертизиОСОБА_2 просила доручити Державній установі «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України»(Т. 2, а. с. 128 131).

Короткий зміст заперечення на клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи

Представник позивача - адвокат Буценко В.Є. заперечував проти призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи.

Зазначив, що Лікувально-оздоровчий центр ОПЗ проводив медичні огляди працівників з метою з`ясування їх придатності до роботи за професією, а не стану здоров`я в цілому. Отже, індивідуальна карта Лікувально-оздоровчого центру ОПЗ амбулаторного хворого ОСОБА_4 , табельний номер 8330, не може вважатися первинною медичною документацією, яка містить інформацію про стан здоров`я ОСОБА_4 .. Тому, підстави для проведення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи відсутні. Крім того, представник зазначав про помилковість висновків заявника про призначення саме повторної експертизи (Т. 2, а. с. 97 101, 105 106, 115 116).

Відповідачка ОСОБА_3 проти призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи не заперечувала.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції про призначення повторноїпосмертної судово-психіатричної експертизи, мотивування його висновків

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Одеси від 06 травня 2021 року задоволено клопотання відповідачки ОСОБА_2 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи.

Призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним заповіту та заяви про скасування заповіту повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

- Чи страждав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , психічним розладом, тимчасовим функціональним розладом психіки із порушенням фізіологічних процесів в організмі, або інших хворобливих явищ під час укладення та підписання заповіту від 04.02.2016 року та подання заяви про скасування заповіту від 06.02.2016 року?

- Чи міг ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , за своїм психічним станом повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними під час укладання та підписання заповіту від 04.02.2016 року за три дні до смерті, та під час подання заяви про скасування заповіту від 06.02.2016 року за один день до смерті?

Проведення експертизи доручити КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги ХОР (73488 Херсонська область, м. Херсон, с. Степанівка, вулиця Дж. Говарда, 65).

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвала суду мотивована тим, що висновок судових експертів № 400 від 20.09.2019 р. суперечить іншим матеріалам справи трудовій книжці, сертифікатам про проходження наркологічного та психіатричного оглядів, довідці для отримання дозволу на носіння зброї. Крім того, експертами не було проаналізовано: 1) медичну документацію ОСОБА_4 після огляду МСЕК від 03.08.2005 р., в результаті якого його було визнано інвалідом ІІ групи безстроково; 2) медичну картку амбулаторного хворого, яка була приєднана до матеріалів справи після проведення первісної експертизи (Т. 2, а. с. 144 - 145).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат Буценко В.Є., діючий від імені ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 травня 2021 року. Ухвалити нове судове рішення, яким у клопотанні про призначення експертизи відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала постановлена судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що 1) помилковими є висновки суду першої інстанції, що висновок експертів суперечить матеріалам справи; 2) судом першої інстанції було порушено строки розгляду клопотання про призначення експертизи; 3) відповідачкою не було наведено жодних підстав або доводів, які б дозволили суду стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку судової експертизи чи суперечливість його іншим матеріалам справи; 4) помилковими є висновки суду про призначення саме повторної експертизи, а не додаткової (Т. 2, а. с. 150 156).

Узагальнені доводи відповідачів в апеляційному суді

ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду залишити без змін.

Зазначає, що первісний висновок експертів суперечить матеріалам справи. Експертами не надавалась оцінка стану здоров`я ОСОБА_4 в період з 2005 по 2016 року. Оскільки є документи, які не були враховані під час судового розгляду та проведенні первісної експертизи, так як про їх існування не було відомо сторонам, суду та експертам, тому є обґрунтовані сумніви, щоб вважати такий висновок неповним та таким, що викликає сумнів (Т. 2, а. с. 166а 170).

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий суддя Гірняк Л.А.) від 18.06.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Буценка Володимира Євгеновича, діючого від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 травня 2021 року про призначення експертизи (Т. 2, а. с. 163 163 зворотна сторона).

30.07.2021 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу (Т. 2, а. с. 166а 170).

Ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий суддя Гірняк Л.А.) від 11.11.2021 року призначено справу до розгляду (Т. 2, а. с. 174).

Згідно Рішення Вищої ради правосуддя від 21.02.2023 року №126/0/15-23 суддю ОСОБА_8 звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду у відставку.

На підставі цього та керуючись Положенням про АСДС, було здійснено повторний автоматизований розподіл.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.03.2023 року вказану цивільну справу прийнято до провадження. Призначено справу до розгляду (Т. 2, а. с. 220 220 зворотна сторона).

У судовому засіданні адвокат Буценко В.Є., діючий від імені ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. Просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про призначення додаткової експертизи.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник - адвокат Колеснікова І.О. просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Також просили змінити експертну установу для проведення експертизи.

ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала доводи та позицію адвоката Колеснікової І.О..

Інші учасники справи, а саме представник ОСОБА_2 адвокат Тодоріка К.В. у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщений належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, викладення сторонами своєї правової позиції щодо призначення по справи додаткової/повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, достатньої наявності у справі матеріалів для розгляду питання щодо призначення додаткової/повторної експертизи, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Буценка В.Є., діючого від імені ОСОБА_1 , підлягає частковому задоволенню.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності призначення у справі повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно ч.2 ст.102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» № 5 від 12.06.2009 року для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

За правилами, передбаченими ст. ст. 102, 103, 104, 107 ЦПК України, висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта можуть бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експерта установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з врахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу, (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

У разі необхідності суд може заслухати експерта щодо формулювання питання, яке потребує з`ясування, та за його клопотанням дати відповідні роз`яснення щодо поставлених питань. Суд повідомляє учасників справи про вчинення зазначених дій, проте їх неявка не перешкоджає вчиненню цих дій.

У разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями.

Матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що при наданні експертного висновку експертами не було надано оцінки доказам, які не були залучені до матеріалів справи, а були приєднані до справи після проведення експертизи.

Тому, з огляду на вказані обставини існують обґрунтовані сумніви у правильності висновку експертів, про що було вказано у клопотанні відповідачки.

Разом з тим, обґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що у даному випадку відсутні підстави для призначення повторної посмертно судово-психіатричної експертизи, з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Згідно з ч. 2 ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Згідно з п.п.1.2.13, 3.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше.

Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Відповідно до п. 3.6. вищевказаної Інструкції, у разі призначення експертизи (залучення експерта) для проведення додаткової або повторної експертизи, крім матеріалів, зазначених у пункті 3.3 цього розділу, до експертної установи (експертові) надаються також висновки попередніх експертиз з усіма додатками (фотознімками, порівняльними зразками тощо), а також додаткові матеріали, що стосуються предмета експертизи, які були зібрані після надання первинного висновку.

Отже, відповідно до вимог законодавства, колегія суддів вважає, що оскільки на вирішення питань поставлених перед експертами надано нові матеріали, які потребують дослідження, то у даному випадку мова йде саме про додаткову експертизу, а не про повторну, як помилково зазначив суд першої інстанції. Оскільки при повторній експертизі досліджуються ті ж самі об`єкти та вирішуються ті самі питання.

Таким чином, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, існує необхідність призначення додаткової судово-психіатричної експертизи.

Колегія суддів не вбачає необхідності, доручення проведення судово-психіатричної експертизи експертам КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги ХОР», виходячи з наступного.

За правилами, передбаченими ч. 3 ст. 103 ЦПК України, при призначенні експертизи судом експерт або експерта установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з врахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

В матеріалах справи наявний висновок експертів за результатами проведення

судово-психіатричної експертизи №400 від 20.09.2019 року, яка була проведена експертами КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я».

З огляду на приписи ч. 1 ст. 113 ЦПК України, додаткова експертиза доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Тому, колегія суддів вважає за можливе доручити проведення додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи тим самим експертам КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я».

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Буценка Володимира Євгеновича, діючого від імені ОСОБА_1 , є частково доведеними, а тому вона підлягає частковому задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині визначення виду експертизи та експертної установи, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про призначення додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи тим же самим експертам.

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 353, п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про призначення експертизи після її перегляду в апеляційному порядку оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 103-105, 113, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну адвоката Буценка Володимира Євгеновича, діючого від імені ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 травня 2021 року про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

Клопотання ОСОБА_2 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи задовольнити частково.

Призначити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсними заповіту та заяви про скасування заповіту додаткову посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

- Чи страждав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , психічним розладом, тимчасовим функціональним розладом психіки із порушенням фізіологічних процесів в організмі, або інших хворобливих явищ під час укладення та підписання заповіту від 04.02.2016 року та подання заяви про скасування заповіту від 06.02.2016 року?

- Чи міг ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , за своїм психічним станом повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними під час укладання та підписання заповіту від 04.02.2016 року за три дні до смерті, та під час подання заяви про скасування заповіту від 06.02.2016 року за один день до смерті?

Проведення експертизи доручити КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради (65006, м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, 9), у тому ж самому складі комісії.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за дачу свідомо неправдивого висновку та відмову без поважної причини від виконання покладених на нього обов`язків, згідно ст. ст. 384,385 КК України.

До розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи № 504/2864/16 з усіма доданими до неї документами.

Оплату за проведення експертизи покласти на відповідачку ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , т. НОМЕР_3 )

Роз`яснити учасникам процесу положення ст. 107, 109 ЦПК України про наслідки ухилення особи від подання експертам необхідних матеріалів, документів тощо.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Постанова набирає законної сили набирає законної сили з дня її прийняття,оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 03 квітня 2023 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Суді: О. В. Князюк

С. О. Погорєлова