Київський районний суд м. Полтави
Справа № 642/6960/15-ц
Провадження №2п/552/11/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2023 Київський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого судді Самсонової О.А.

секретар судового засідання Лебедєва Х.В.,

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк»,

правонаступник позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»,

відповідач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 14 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №7029-002/08Р від 18 вересня 2008 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернувся до Ленінського районного суду м.Харкова з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №7029-002/08Р від 18 вересня 2008 року.

14 грудня 2015 року по справі постановлено заочне рішення, відповідно до якого позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерцйний банк «Правекс-Банк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 22384 долари США 90 центів.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» судові витрати у розмірі 3654 грн., у рівних частках по 1827 грн. з кожного.

21 грудня 2021 року відповідач ОСОБА_2 звернулась до Ленінського районного суду м.Харкова з заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що не була повідомлена про розгляд справи, у зв`язку з чим не змогла подати відзив та надати докази суду на спростування позовних вимог, а також на інші обставини, які не були враховані судом при ухваленні вказаного рішення.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2021 року ОСОБА_2 поновлено пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2015 року (т. 1 а.с. 224).

Правонаступник позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» надав суду заперечення проти перегляду заочного рішення. При цьому посилався на належне повідомлення судом відповідача про розгляд справи. Також зазначав, що обставини, на які посилається відповідач, не впливають на результат розгляду справи. Тому в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення просив відмовити. Також зазначив, що 21 серпня 2018 року Ленінським районним судом м. Харкова стягувача змінено на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Розпорядженням голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ окремих судів Донецької, Запорізької та Харківської областей.

Відповідно до даного Розпорядження справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, підсудні Київському районному суду м. Полтави.

Справа №642/6960/15-ц також передана на розгляд до Київського районного суду м.Полтави.

Після цього справу в порядку, передбаченому ч.3 ст. 14 ЦПК України, передано на розгляд судді Самсоновій О.А.

В судове засідання з розгляду заяви про перегляд заочного рішення відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Мехтієва С.Н. повторно не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.

При цьому відповідач ОСОБА_2 повторно звернулась до суду з заявою про відкладення розгляду заяви.

Позивач ПАТ КБ «Правекс-Банк» та правонаступник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання своїх представників не направили.

Відповідач ОСОБА_1 , який повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, в засідання також не з`явився.

Згідно ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду, суд відхиляє заяву відповідача ОСОБА_2 про відкладення розгляду заяви та вважає за можливе розглянути заяву про перегляд заочного рішення за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились.

Суд, дослідивши матеріали заяви та справи, приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи №642/6960/15, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 були належним чином повідомлені про дату. час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, наявними в матеріалах справи (т. 1 а.с. 76, 77).

Порядок вручення судових повісток на час розгляду справи було регламентовано ст. 76 ЦПК України в редакції, що діяла на той час.

Так, ч. 1 та 3 ст. 76 ЦПК України передбачала, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

Відповідач ОСОБА_2 заявляє, що судової повістки вона не отримувала.

Проте, вказане твердження відповідача спростовується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з підписом адресата про одержання.

Посилання відповідача на ту обставину, що повістки замість неї отримувала її колишня свекруха ОСОБА_3 , наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується.

Позивачем додано до матеріалів заяви про перегляд заочного рішення копію заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від28 березня 2014 року у справі №642/1527/14і, яким розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що був зареєстрований 19 жовтня 2002 року (т. 1 а.с. 207).

Але, як вбачається з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб, виданої органом самоорганізації населення «Шестопарк», від 17 липня 2012 року місце проживання ОСОБА_4 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 209).

Крім того, згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб, виданої адміністрацією Ленінського району Харківської міської ради від 15 лютого 2016 року ОСОБА_4 , її місце проживання на день видачі цієї довідки (15 лютого 2016 року) зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 210).

Таким чином встановлено, що на час розгляду справи (14 грудня 2015 року) місце проживання відповідача ОСОБА_2 було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . На цю адресу їй було направлено судову повістку, яка була отримана особою, що підписалась як « ОСОБА_5 ». Суду вказана повістка з повідомленням про відсутність відповідача не поверталась.

Вручення повістки відповідачу ОСОБА_1 також підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, містить підпис одержувача «Иржицкий» (а.с. 76).

Повістка на його ім`я до суду не поверталась через відсутність адресата.

При цьому суд не бере до уваги рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 03 жовтня 2016 року у справі №642/4138/16, яким ОСОБА_1 визнано безвісно відсутнім, оскільки вказане рішення винесено вже після ухвалення судом заочного рішення від 14 грудня 2015 року у справі №642/6960/15-ц.

Крім того, відповідач повідомлявся судом про розгляд даної справи і через оголошення у засобах масової інформації (т. 1 а.с. 68).

На підставі викладеного суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідачів про дату, час та місце розгляду справи.

Посилання відповідача на ту обставину, що позивач не надавав згоду на заочний розгляд справи спростовуються заявою представника позивача ОСОБА_6 від 14 грудня 2015 року, у якій вона зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує (т. 1 а.с. 78).

Тому судом ухвалено заочне рішення, про що в ньому чітко зазначено.

Відповідно до вимог ст. 288 ЦПК України заочне рішення може бути скасовано якщо судом буде встановлено, що докази, на які відповідач посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідач же додаткових доказів разом із заявою про перегляд заочного рішення не надала.

У своїй заяві вона посилається на умови кредитного договору №7029-002/08Р від 18 вересня 2008 року, що був укладений Акціонерним комерційним банком «Правекс Банк» та ОСОБА_1 , та договір поруки №7029-002/08Р від 18 вересня 2008 року, що укладений ОСОБА_2 та АКБ «Правекс Банк».

В той же час вказані докази досліджувались судом під час розгляду справи.

Заперечення відповідача фактично зводяться до переоцінки вказаних доказів, що згідно ст. 288 ЦПК України не є підставою для скасування заочного рішення.

На підставі викладеного судом не встановлено підстав для скасування заочного рішення.

Тому в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 127, 287 - 288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачу ОСОБА_2 , що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий О.А.Самсонова