РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/4/23

25 квітня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Олійника П. В.

з участю секретаря Шворобей Л. В.

за участю представника позивача адвоката Євгеюка О.Є.,

представника відповідача адвоката Остапенка В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 у якій просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 , з твердої грошової суми в розмірі 500 грн. на 1/4 частку заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог покликається на обставини викладені в позовній заяві.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку.

Представник позивача -адвокат Євгеюк О.Є. в судовому засіданні позовну заяву підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Представник відповідача-адвокат Остапенко В.С. в судовому засіданні заперечував проти позову, покликаючись на відзив на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового засідання, повно, всебічно та неупереджено дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 13.08.2013 року збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 250 грн. на 500 грн, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зістатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.181 СК Україниспособи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).

Разом з цим, право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.

Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у справах щодо зміни способу стягнення аліментів (постанова від 13 лютого 2019 року, справа №152/100/18, провадження № 61-40460св18).

Виходячи з положень ст. 192 СК України, розмір аліментів може бути змінений за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В обґрунтування позовної заяви представник позивача покликається на загальні обставини щодо батьківського обов`язку утримувати дитину, крім того просить врахувати, що дитина навчається в Коропецькому обласному ліцеї-інтернаті з посиленою військово-фізичною підготовкою у 10 класі, у зв`язку з чим потребує додаткових коштів на проїзд, проживання, придбання одягу засобів гігієни, гаджетів тощо для навчання у ліцеї, а також дитина потребує відповідного лікування, оскільки має захворюванням псоріазу волосяної частини голови.

Проте до матеріалів позовної заяви та під час розгляду справи позивачем та представником позивача суду не надано доказів, що матеріальний стан позивачки погіршився у зв`язку з тим, що їх спільна з відповідачем донька навчається у Коропецькому обласному ліцеї-інтернат. Разом з цим, не надано жодних доказів, які б свідчили про розмір понесених позивачкою витрат на лікування дівчинки.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач добровільно сплачує аліменти у більшому розмірі ніж вказано у рішенні суду, що підтверджується квитанціями. Жодного разу не допускав заборгованості з їх сплати. Крім сплати аліментів відповідач додатково при зустрічах з донькою надає додаткові кошти на потреби дівчинки, доказів протилежного позивачем та представником позивача суду не надано.

Встановлено, що відповідач на утриманні від другого шлюбу має малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст. 192 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Встановлено, що за рішенням суду відповідач сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі 500 грн. щомісячно, таким чином з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України. В той же час під час розгляду справи судом встановлено, що у відповідача покращилось матеріальне становише, середній заробіток відподача становить 26 000 грн. на місяць, що підтверджується довідками про доходи.

Враховуючи викладене та вимоги розумності та справедливості, те що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, та те що відповідач має на утриманні від другого шлюбу неповнолітнього сина, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, зокрема суд вважає за вірне змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини з 500 грн. на 1/6 частку всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст.141,180-181,183,184,192 СК України,, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів за3довольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються за рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 13 серпня 2013 року в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН: НОМЕР_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 27 квітня 2023 року.

СуддяП. В. Олійник