Справа №: 671/1265/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

26 липня 2023 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Подіновської Г.В.,

за участі секретаря судового засідання Краснай Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

встановив:

23.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду через представника адвоката Поліщука П.П. з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

В обґрунтування позову зазначив, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 25.10.2021 було укладено договір позики, відповідно до якого відповідачка отримала від позивача в борг грошові кошти в гроші в сумі 2000,00 доларів США, які зобов`язалася повернути до 20.02.2023. На підтвердження укладення договору позики та отримання коштів відповідачем власноручно було складено розписку. Однак, зобов`язання за договором позики відповідачка порушила, до 20.02.2023 взяті в борг кошти позивачу не повернула. Відповідачка допустила прострочення грошового зобов`язання, а тому зобов`язана повернути вказані кошти та три проценти річних від простроченої суми.

У зв`язку з наведеним, просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором позики в розмірі 2000 доларів США, 3 % річних в розмірі 13,15 доларів США, та судові витрати в розмірі 11073,60 грн.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Представник подав заяви про розгляд справи у відсутності позивача та у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відзиву на позов не подала.

Суд вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів і ухвалити заочне рішення на підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, про що постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 25.10.2021 ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 2000,00 доларів, які зобов`язалась повернути до 20.02.2023, що підтверджується розпискою від 25 жовтня 2021 року (а.с. 46).

ОСОБА_1 звертався з письмовою вимогою до ОСОБА_2 про повернення грошових коштів в розмірі 2000 доларів США в термін до 15.04.2023, що підтверджується вимогою від 10.03.2023 (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони.

Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Відповідно до положень ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 по справі № 373/2054/16-ц висловила правову позицію, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

Отже, судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що відповідачка отримала від позивача в борг грошові кошти в сумі 2000 доларів США які зобов`язалася повернути до 20.02.2023. Однак, в порушення умов договору та чинного законодавства, у встановлений в борговій розписці строк позичені кошти не повернула.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась та не спростувала доводи позивача.

За таких обставин, враховуючи, що факти викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позов підлягає задоволенню у повному обсязі, і з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором позики в сумі 2000 доларів США та 3 % річних в сумі 13,15 доларів США

Щодо розподілу судових витрат.

За подання до суду позовної заяви позивач сплатив судовий збір в сумі 1073,60 грн. та поніс витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн., що підтверджується квитанцією про сплату № 795525 від 10.05.2023, договором № 12/01/2022-П про надання професійної правової (правничої) допомоги від 12.01.2022, додатковою угодою № 1 від 01.12.2022, замовленням № 2 від 05.05.2023, актом № 2 прийому-передачі наданих послуг від 10.05.2023, детальним описом робіт (наданих послуг від 12.01.2022 (а.с. 1, 16-20, 22-25).

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути вищевказані судові витрати в сумі 11073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 524, 526, 530, 533, 545, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 137, 141, 263, 265, 280-282, 288-289, 354, 355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 25.10.2021 в сумі 2000 доларів США та 3 % річних в сумі 13,15 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073,60 грн., та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 10000,00 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 27 липня 2023 року.

Суддя Г.В. Подіновська