Дата документу 26.04.2023
Справа № 334/1773/23
Провадження № 2/334/1165/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Новікової Н.В., за участю секретаря судового засідання Курдюкова Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення по Дніпровському району до ОСОБА_1 про стягнення надміру отриманої державної допомоги одиноким матерям,-

встановив:

Управління соціального захисту населення по Дніпровському району звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути надміру отриманої державної допомоги одиноким матерям у розмірі 3 421,76 грн. та судовий збір у розмірі 2684 грн.

Позов обґрунтовує тим, що на обліку у позивача знаходиться справа по призначенню допомоги на дітей одиноким матерям ОСОБА_1 .

На підставі заяви відповідачки про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг від 11.01.2020 їй призначена і виплачувалася допомога на дітей одиноким матерям. В заяві від 09.01.2020відповідачкою зазначено, що вона не працює, не є приватним підприємцем. Ознайомлена з тим, що допомога призначається на шість місяців. Про всі зміни зобов`язується повідомити позивача в трьох денний строк.

В доданій до заяви Декларації про дохід та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів допомоги від 09.01.2020 в якій відповідачка вказала членів її сім`ї, себе ОСОБА_1 та неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . В розділі II розділі декларації, а саме доходи членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей) за період з 01.07.2019 по 31.12.2019 роки відповідачка вказала, що отримує допомогу від УСЗН по Дніпровському району та стипендію дочки ОСОБА_4 , інших доходів немає.

У заяві відповідачка взяла на себе зобов`язання повідомити про всі обставини, що впливають на призначення державної допомоги і усвідомлювала, що надання неточних чи неповних відомостей тягне за собою відповідальність за законодавством України та одночасно давала згоду на отримання інформації відносно себе, та членів своєї сім`ї, пов`язаною з наданням державної допомоги, уповноваженими особами управління.

Згідно з рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 11.01.2020 відповідачці була призначена та виплачувалася допомога в період з 01.01.2020 по 30.06.2020відповідно до розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Розпорядженням від 19.06.2020 було продовжено строк виплати допомоги одиноким матерям по карантину до 01.07.2020 по 31.07.2020 р. відповідно до Постанови КМУ №264 від 08.04.2020 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» в сумі 3421,73 грн.

15.07.2020 відповідачка повторно звернулась до управління з пакетом документів для призначення допомоги на дітей одиноким матерям.

В поданій декларації відповідач зазначила, що отримує соціальну допомогу одиноким матерям в Управлінні та стипендію отримує ОСОБА_4 . Інших доходів не має.

Рішенням управління про призначення допомоги сім`ям дітьми від 12.08.2020 року зроблено перерахунок, яким визначено, що відповідач не має право на допомогу одиноким матерям (з урахуванням доходів) з 01.07.2020 р. у зв`язку з тим, що у складі сім`ї є працездатний, що не здійснює догляду, який не працював три місяці, в період за який перераховується.

Відповідно до довідки від 13.08.2020 у відповідача утворилась переплата по допомозі одиноким матерям за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 у сумі 3 421, 76 грн.

На підставі виявленого порушення позивачем визначено обсяг надміру виплачених коштів та встановлено строк для їх добровільного повернення, про що повідомлено відповідачку довідкою від 13.08.2020 та повідомленням від 19.08.2020 №03-07/4526-40.

Таким чином, відповідачка за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 незаконно отримала допомогу в сумі 3 421,76 гривень.

Представник позивача Нескоромна М.В. в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнала, відзив на позовну заяву не надала.

Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною третьою статті 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII (далі - Закон № 2811-XII), в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин - 06.07.2020, право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

В статті 18-3 Закону № 2811-XII зазначено, що допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Згідно з частинами першою та третьою статті 18-4 Закону №2811-XII виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; позбавлення отримувача допомоги волі за вироком суду; скасування рішення про усиновлення дитини або визнання його недійсним; реєстрації дитиною шлюбу до досягнення нею 18-річного віку; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності у випадках, передбачених законом; смерті дитини; смерті отримувача допомоги. Припинення виплати допомоги здійснюється на підставі відомостей про обставини, зазначені у частинах першій та другій цієї статті, з місяця, що настає за місяцем, в якому було виявлено зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу.

Аналогічні приписи містять і пункти 33, 36 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 (далі - Порядок №1751).

Згідно з пунктом 34 Порядку №1751 середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги.

Нормами Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15.11.2001 № 486/202/524/455/3370, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства соціальної політики №404/246/397 від 16.07.2021, не були передбачені підстави для не призначення допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) та припинення її виплати.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08 квітня 2020 року №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - карантин): строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, допомоги на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність, щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (далі - державна соціальна допомога), яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - орган соціального захисту населення).

Орган соціального захисту населення проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю на підставі поданої особою або її законним представником заяви та необхідних документів.

Якщо за результатами проведеного перерахунку не підтверджується право на отримання допомоги або її розмір буде меншим від виплаченої під час карантину допомоги, органи соціального захисту населення визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» з 01 липня 2020 року призначення і виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 р., здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги; державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям та допомога на дітей одиноким матерям особам, які звернулися за її призначенням у липні - серпні 2020 р., призначається і виплачується починаючи з липня 2020 року.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд встановив, що на підставі заяви відповідачки про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг від 11 .01.2020 їй призначена і виплачувалася допомога на дітей одиноким матерям. В заяві від 09.01.2020відповідачкою зазначено, що вона не працює, не є приватним підприємцем. Ознайомлена з тим, що допомога призначається на шість місяців. Про всі зміни зобов`язується повідомити позивача в трьох денний строк.

В доданій до заяви Декларації про дохід та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів допомоги від 09.01.2020 в якій відповідачка вказала членів її сім`ї, себе ОСОБА_1 та неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . В розділі II розділі декларації, а саме доходи членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей) за період з 01.07.2019 по 31.12.2019 роки відповідачка вказала, що отримує допомогу від УСЗН по Дніпровському району та стипендію дочки ОСОБА_4 , інших доходів немає.

У заяві відповідачка взяла на себе зобов`язання повідомити про всі обставини, що впливають на призначення державної допомоги і усвідомлювала, що надання неточних чи неповних відомостей тягне за собою відповідальність за законодавством України та одночасно давала згоду на отримання інформації відносно себе, та членів своєї сім`ї, пов`язаною з наданням державної допомоги, уповноваженими особами управління.

Згідно з рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 11.01.2020 відповідачці була призначена та виплачувалася допомога в період з 01.01.2020 по 30.06.2020відповідно до розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Розпорядженням від 19.06.2020 було продовжено строк виплати допомоги одиноким матерям по карантину до 01.07.2020 по 31.07.2020 р. відповідно до Постанови КМУ №264 від 08.04.2020 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» в сумі 3421,73 грн.

15.07.2020 відповідачка повторно звернулась до управління з пакетом документів для призначення допомоги на дітей одиноким матерям.

В поданій декларації відповідач зазначила, що отримує соціальну допомогу одиноким матерям в Управлінні та стипендію отримує ОСОБА_4 . Інших доходів не має.

Рішенням управління про призначення допомоги сім`ям дітьми від 12.08.2020 року зроблено перерахунок, яким визначено, що відповідач не має право на допомогу одиноким матерям (з урахуванням доходів) з 01.07.2020 р. у зв`язку з тим, що у складі сім`ї є працездатний, що не здійснює догляду, який не працював три місяці, в період за який перераховується.

Відповідно до довідки від 13.08.2020 у відповідача утворилась переплата по допомозі одиноким матерям за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 у сумі 3 421, 76 грн.

На підставі виявленого порушення позивачем визначено обсяг надміру виплачених коштів та встановлено строк для їх добровільного повернення, про що повідомлено відповідачку довідкою від 13.08.2020 та повідомленням від 19.08.2020 №03-07/4526-40.

Обґрунтовуючи позов, представник позивача посилається на те, що відповідно до пункту 34 Порядку №1751 середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 № 632.

Також, відповідно до пункту 35-2 Порядку №1751, в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 632 від 22.07.2020, який застосовується з 1 липня 2020 року, державна соціальна допомога не призначається, якщо у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених в абзацах десятому - чотирнадцятому цього пункту).

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Суд дійшов висновку про те, що пункти 35-2 Порядку №1751, в редакції постанови Кабінету Міністрів України №632 від 22.07.2020, погіршує становище відповідачки, оскільки позбавляє її права на допомогу, а тому відповідно до статті 58 Конституції України не застосовує його до спірних правовідносин.

Стаття 1212 ЦК України зобов`язує особу, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути потерпілому це майно.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

В статті 1215 ЦК України встановлено як загальне правило (поверненню не підлягає допомога, яка виплачена юридичною особою добровільно), так і виключення з нього - відсутність розрахункової помилки зі сторони платника та недобросовісність з боку набувача. Наявність хоча б однієї з таких підстав виключає можливість застосування загального правила.

Суд встановив, що допомога відповідачці за липень 2020 року була призначена відповідно до законодавства, яке було чинним на період призначення, а отже призначення такої допомоги було правомірним. При цьому, була відсутня розрахункова помилка зі сторони позивача та недобросовісність з боку відповідачки. Таким чином, відповідачка отримала допомогу за наявності правових підстав.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 3-5, 10-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

Позивач - Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району, місцезнаходження: бул. Вінтера, 14, м. Запоріжжя, .

Відповідач - ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: