ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/3158/13-ц Номер провадження 22-ц/814/3034/23Головуючий у 1-й інстанції Колотієвський О.О. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Абрамова П.С., Дорош А.І.,

при секретарі Сальній Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Щепілов Олександр Володимирович, на ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 листопада 2020 року у справі за поданням заступника начальника відділу Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Комаревцева Сергія Івановича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст подання

У листопаді 2019 року Кременчуцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (нова назва - Кременчуцький відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) звернулося до Кременчуцького районного суду Полтавської області із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області знаходиться виконавче провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа № 536/3158/13, виданого 15 липня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 131030,00 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем 22 липня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно і попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

24 жовтня 2019 року на адресу відділу надійшла заява стягувача, в якій останній просить звернутися до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон. На думку стягувача та державної виконавчої служби, боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду та є доречним звернутися до суду із поданням про обмеження у праві виїзду за кордон до виконання рішення.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належать на праві власності відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, а саме:

- житловий будинок з господарськими будівлями, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа (кв.м): 38.3, житлова площа (кв.м): 16.5, адреса: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка, кадастровий номер: :04:000:0053, площею 2,226 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса: Полтавська обл., Кременчуцький р-н, с/рада Запсільська, яка знаходиться в оренді С(Ф)Г «Атланта».

Відповідно до отриманих відповідей Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України боржник не працює.

На момент звернення до суду з даним поданням сума основного боргу складає 127607,49 грн.

ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий Автозаводським РВ у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області відповідно до листа ДМС України у Полтавській області від 16 травня 2017 року №3/12628.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

На підставі вищевикладеного, заявник прохав суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 536/3158/13, виданим 15 липня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 131030,00 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 листопада 2020 року подання заступника начальника відділу Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Комаревцева С.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 536/3158/13, виданим 15 липня 2015 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 131030,00 грн.

Судове рішення обґрунтовано тим, що боржником не погашено заборгованість та останній ухиляється від виконання покладених на нього зобов`язань, а тому є підстави для тимчасового його обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Із ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 листопада 2020 року не погодився боржник ОСОБА_1 та оскаржив її в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційну скаргу.

Особа, яка подала апеляційну скаргу прохає суд скасувати ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 листопада 2020 року.

Позиції учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

У поданій апеляційній скарзі зазначено, що оскаржуване судове рішення постановлено всупереч вимогам, встановленим чинним законодавством.

Скаржник вважає, що наявність у нього на праві власності нерухомого майна не свідчить про його ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, тому підстави для задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відсутні.

Крім того, заявником не надано жодних доказів, які б свідчили про факт ухилення боржника від виконання судового рішення, або покладення на нього в рамках виконавчого провадження зобов`язань, як не підтверджено належним чином і вчинення державним виконавцем передбачених законом інших дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду.

Наголошено, що сам по собі факт невиконання боржником свого обов`язку по погашенню боргу не може свідчити про його свідомі діяння, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

У поданій апеляційній скарзі боржник прохав розгляд справи проводити за його відсутності, однак за участю його представника - адвоката Щепілова О.В.

Представник особи, яка подала апеляційну скаргу - адвокат Щепілов О.В. під час судового засідання наполягав на задоволенні апеляційної скарги боржника з мотивів, що у ній зазначені, вказуючи на необґрунтованість та невмотивованість оскаржуваного судового рішення.

Кременчуцький відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції направило на адресу суду клопотання, в якому прохало суд проводити судове засідання за відсутності представника відділу, відмовивши боржнику у задоволенні поданої ним апеляційної скарги.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представника боржника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується учасника справи, що у провадженні Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (нова назва - Кременчуцький відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції)знаходиться виконавче провадження НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа № 536/3158/13, виданого 15 липня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 131030,00 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.3, а.с. 88).

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем 22 липня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Матеріали справи не містять відомостей про виконання боржником рішення, надання декларації, вчинення будь-яких дій, спрямованих на його виконання.

25 жовтня 2019 року на адресу відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_3 , в якій останній просить звернутись до суду із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього за рішенням суду (т.3, а.с. 49-50).

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належать на праві власності відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, а саме:

- житловий будинок з господарськими будівлями, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа (кв.м): 38.3, житлова площа (кв.м): 16.5, адреса: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка, кадастровий номер: :04:000:0053, площею 2,226 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса: Полтавська обл., Кременчуцький р-н, с/рада Запсільська, яка знаходиться в оренді С(Ф)Г «Атланта» (т.3, а.с. 37-45).

Відповідно до отриманих відповідей Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України боржник на час звернення з поданням не працював (т.3, а.с. 46-48).

На момент подачі подання сума основного боргу складає 127607,49 грн.

Відповідно до листа ДМС України у Полтавській області від 16 травня 2017 року №3/12628 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий Автозаводським РВ у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області (т.3, а.с. 36).

Позиція апеляційного суду

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян.

Судові гарантії законності виконавчого провадження та захисту прав його учасників полягають у тому, що до юрисдикції суду віднесено вирішення низки питань, які мають значення для виконання рішень суду та інших юрисдикційних органів, зокрема, таким є питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 441 ЦПК України суд може застосувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно і свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

За правилом пункту 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, в тому числі, якщо він ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішенням зобов`язань - до виконання цих зобов`язань.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; за рішеннями майнового характеру неподання виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; своєчасно не з`являтися на вимогу виконавця; не надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Тобто ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

За змістом наведених вище норм чинного законодавства, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, і саме з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України.

Відповідно до частини четвертої статті 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Судом було встановлено, що станом на час розгляду подання рішення суду не виконане, боржником жодних коштів після відкриття виконавчого провадження на користь стягувача не сплачено, що вказує на ухилення боржника від виконання рішення суду. Особа, яка подала апеляційну скаргу, всупереч свого процесуального обов`язку, не довела належними доказами іншого та не спростувала цей висновок суду.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що боржник суму боргу добровільно не сплатив, хоча у нього є для цього така можливість за рахунок вищевказаного майна, пояснення про причини невиконання рішення суду державному виконавцю не надав, заходів щодо відчуження майна для погашення заборгованості не вчинив, декларацію про доходи та майно боржника не подав, що свідчить про ухилення від виконання рішення суду.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що боржником рішення суду дотепер не виконано.

Боржником не надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції належних і допустимих доказів виконання рішення суду та наявності підстав скасування обмеження у праві виїзду за межі України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування до боржника обмеження права виїзду за межі України, яке є пропорційним легітимній меті забезпечення права на справедливий суд, яке включає право на виконання рішення суду впродовж розумного строку.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, оскільки дослідивши матеріали справи, встановивши її обставини, а також взявши до уваги процесуальні дії боржника, у тому числі й невиконання протягом тривалого часу судового рішення, колегія суддів не вбачає підстав для скасування тимчасових обмежень, встановлених місцевим судом, боржнику.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідив надані сторонами докази, із дотриманням норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального права і ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Отже, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 листопада 2020 року -без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат та відсутні підстави для розподілу судових витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Щепілов Олександр Володимирович - залишити без задоволення.

Ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 19 липня 2023 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді П.С. Абрамов

А.І. Дорош