Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1677/21
Провадження № 2/935/34/23
РІШЕННЯ

Іменем України

13 вересня 2023 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Василенка Р.О., із секретарем Криворучко Я.В., за участю представника позивача адвоката Ленського І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даною позовною заявою в якій просить суд усунути перешкоди в користуванні належним йому, житловим будинком, що за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 , з вказаного вище житлового будинку, без надання іншого житлового приміщення.

В обґрунтування позову вказує, що він відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.12.2009 року, є власником житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що на момент отримання будинку у власність йому було дванадцять років, тому він проживав разом із його матір`ю у будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає і зараз.

Вказує, що на даний час, через сімейні обставини у нього є потреба у проживанні у власному будинку. Однак в будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , наразі проживає його тітка, яка проживає там без реєстрації та не його вимогу не бажає звільнити це житло.

Вказує, що він не має можливості безперешкодно проживати у своєму будинку через постійне проживання у ньому іншої особи, яка не має права ним користуватися. Він не може контролювати його стан, умови експлуатації, необхідність поточного чи капітального ремонту.

Відповідач не є членом його сім`ї, між ними не укладалися будь-які угоди з приводу користування цим житлом. Додає, що відповідач володіє частиною житлового будинку по АДРЕСА_3 , тобто забезпечена іншим житлом, однак продовжує проживати в належному йому будинку, тому за захистом своїх прав звернувся до суду.

У відзиві відповідач заперечила щодо задоволення позову. Вказує, що будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав її батькам ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , які за життя подарували його своєму сину, брату відповідачки ОСОБА_5 , та після смерті якого цей будинок успадкував його син, та її племінник ОСОБА_1 , який є позивачем у справі.

Вказує, що в цьому будинку вона проживає тривалий час та здійснювала догляд за своїми братами ОСОБА_6 , який був інвалідом з дитинства 3 групи та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , який є інвалідом першої групи та наразі проживає з нею у цьому будинку.

Додає, що вона сплачує витрати на утримання будинку, здійснює його ремонт та оплачує усі обов`язкові платежі, уклала договори з комунальними установами з електро-, водо- та газопостачання.

Пояснює, що рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 04.12.2020 року її брата - ОСОБА_7 , визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено її його опікуном. Вказала, що недієздатний ОСОБА_7 зареєстрований в будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 та має право ним користуватися, а вона як опікун має право здійснювати за ним догляд у спірному житлі. Вказала, що позивач не цікавився цим будинком не здійснював його утримання, не намагався добровільно вирішити з нею цю проблему та вселитися у будинок. Вона не чинить йому перешкод у користуванні та проживанні у будинку. Тому просить суд відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача - адвокат Ленський І.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з наведених у позові підстав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. У підготовчому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити з підстав вказаних у відзиві.

Представник відповідачки адвокат Литвинчук Ю.В. в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову. Вказала, що ОСОБА_2 проживає у будинку з 1995 року та вселилася з дозволу її батьків. Відповідач сплачує всі комунальні послуги, а з 2020 року уклала з надавачами таких послуг відповідні договори. Зазначила, що у цьому будинку зареєстрований та проживає недієздатний ОСОБА_7 , а відповідач здійснює за ним догляд, тому виселення опікуна є неможливим. Просить відмовити у задоволенні позову. В подальшому у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, заслухавши учасників, дослідивши надані докази на засадах змагальності в межах позовних вимог дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке посвідчено 15.12.2009 року державним нотаріусом Коростишівської державної нотаріальної контори Мощковською З.І., реєстровий № 1-3497, є власником житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.11.2019 №187820225.

З копії відповіді ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 07.05.2021 №4251/213/01-2021 слідує, що ОСОБА_1 , звертався до відділу поліції № 2 з заявою щодо проведення профілактиної бесіди з ОСОБА_2 , що проживає у належному йому будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 та відмовляється з нього виселятися. У відповіді вказано, що ОСОБА_2 повідомила працівників поліції, що вимушена проживати у вказаному вище будинку, через відсутність іншого житла в м. Коростишів.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 17.05.2023 №332514826, слідує, що житловий будинок з надвірними будівлями, що за адресою: АДРЕСА_3 , належить на праві спільної часткової власності (1/2 частка) ОСОБА_2 (а.с.91).

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 04.12.2020 року, ОСОБА_7 визнано недієздатним та встановлено над ним опіку. Призначено ОСОБА_2 опікуном недієздатного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Визначено строк дії рішення - 2 (два) роки.

З копії довідки Коростишівського міського комунального підприємства «Водоканал» від 06.10.2021 № 198, слідує, що ОСОБА_2 , здійснює розрахунки за послуги централізованого постачання за адресою: АДРЕСА_1 , по особовому рахунку № НОМЕР_1 . Заборгованість за надані послуги відсутня.

З копії рахунку за послуги з розподілу природного газу за серпень 2021 року слідує, що ОСОБА_2 має особовий рахунок № НОМЕР_2 та є споживачем послуг ПРАТ «Коростишівгаз», за адресою: вул. Винниченка, 7, м. Коростишів, Житомирського району, Житомирської області.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Зі змісту статей 317, 319 ЦК України слідує, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом

У статті 391 ЦК України вказано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз статті 391 ЦК України свідчить, про те, що підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником свого права. Таким чином, право власності має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.

У постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14 зроблено висновок, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Відповідач вказує, що вона проживала в будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , як член сім`ї власника жилого будинку - її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за їх дозволом. (а.с.35, 42, 43)

Судом встановлено, що в подальшому власником цього будинку на підставі Дублікату договору дарування виданого приватним нотаріусом Коростишівського районного округу 04.08.2009 року, реєстровий №3583, посвідченого приватним нотаріусом Коростишівського районного округу Владикою І.В. 23.12.2002 року, реєстровий № 5874, став їх син та рідний брат позивачки - ОСОБА_5 . (а.с. 6)

Після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , позивач успадкував будинок, що за адресою: АДРЕСА_1 , та з 06.05.2010 року та є одноосібним власником вказаного будинку, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26054550.

Згідно положень ч. 2 ст. 64 та ч. 4 ст. 156 ЖК України слідує, що до членів сім`ї власника будинку належать дружина (чоловік) власника, їх діти і батьки.

Ураховуючи вказане відповідач не є членом сім`ї позивача та не була членом сім`ї попереднього власника цього будинку ОСОБА_5 , який є батьком позивача - ОСОБА_1 .

Крім того, місце проживання ОСОБА_2 не зареєстровано за адресою будинку належного на праві власності позивачу, будь-які угоди про порядок користування цим будинком між сторонами у цій справі та між попереднім власником(батьком позивача) та відповідачем не укладалися.

Суд не приймає твердження відповідача щодо неможливості її виселення через те, що останню призначено опікуном її недієздатного брата - ОСОБА_7 , оскільки з матеріалів справи слідує, що відповідач має у власності інший житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , який належить їй на праві спільної часткової власності (а.с.91).

Тобто вона забезпечена житлом та у разі необхідності зможе продовжити опікуватися за своїм братом у належному їй будинку. Так, ч. 5 ст. 29 ЦК України, визначено, що місцем проживання недієздатної особи є місце проживання її опікуна, тому відповідно до Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265, як опікун (законний представник) ОСОБА_7 , відповідач може самостійно звернутися до відповідного органу реєстрації з заявою про зняття та реєстрацію місця проживання недієздатного.

При цьому, зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що усунення перешкод шляхом виселення відповідача він пов`язує саме з проживанням відповідача у належному йому будинку без реєстрації та без його дозволу. Остання не була членом сім`ї попереднього власника не є членом його сім`ї, не бажає добровільно виселятися, у зв`язку з чим він звертався з цього приводу до правоохоронних органів та в подальшому до суду, а тому, за відсутності передбачених законом будь-яких інших підстав для проживання в будинку, відповідач позбавлена права користування належним позивачу будинком.

В даному випадку, наявність чи відсутність конфліктів між сторонами в справі жодного правового значення для висновку про те, чи чиняться відповідачем перешкоди позивачу в користуванні належним останньому на праві власності будинком не мають.

Адже факт проживання відповідача в будинку після зміни власника за умови відсутності для того передбачених законом підстав є сам по собі достатнім доказом того, що такі перешкоди чиняться, оскільки ця обставина унеможливлює користування та розпорядження власником належним йому майном на власний розсуд, а як зазначив позивач він має намір проживати у належному йому будинку у зв`язку з потребою в окремому житлі.

З врахуванням наведеного, ОСОБА_8 не має правових підстав проживати будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим, суд вважає за можливе здійснити її виселення без надання їй іншого жилого приміщення, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.

Так, позивачем в позовній заяві було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він планує понести у зв`язку з розглядом справи у суді. В матеріалах справи наявний договір про правничу допомогу від 17.05.2021, ордер про надання правничої допомоги, розрахунок суми гонорару адвоката від 14.06.2021 року з зазначенням вартості, часу та опис наданої послуги та квитанція до прибуткового касового ордеру від 14.06.2021 №79 у розмірі 1500 грн.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908 грн. та 1500 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи зазначене вище керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 141, 263-266, 268, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 316, 317, 319, 321 391 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні належним ОСОБА_1 , житловим будинком, що за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 , з житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. та 1500 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 02.10.2023 року.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО