ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 листопада 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 732/796/22

Головуючий у першій інстанції Карпинська Н. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1323/23

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої-судді: Шитченко Н.В.,

суддів: Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,

із секретарем: Зіньковець О.О.,

заявник: ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Орган опіки і піклування в особі Городнянської міської ради,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна,

місце ухвалення рішення суду м. Городня,

час проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду о 12 год 24 хв,

дата складання повного тексту рішення суду першої інстанції 07 червня 2023 року.

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася із заявою, в якій просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною, встановити над нею опіку та призначити опікуном останньої ОСОБА_1 . Заявлені вимоги обґрунтовувала тим, що ОСОБА_2 є її матір`ю, яка в силу свого фізичного та психічного стану не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Зазначала, що у жовтні 2021 року ОСОБА_2 оглядалася МСЕК і визнана такою, що потребує стороннього догляду та встановлення над нею опіки. В даний час матір проживає у Городнянському психоневрологічному інтернаті.

Рішенням Городнянського районного суду від 02 червня 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлено над ОСОБА_2 опіку та роз`яснено, що відповідно до ст. 66 ЦК України таку опіку над нею здійснює Городнянський психоневрологічний інтернат, тобто адміністрація такого закладу на час перебування підопічної ОСОБА_2 у Городнянському психоневрологічному інтернаті. У призначенні ОСОБА_1 опікуном над її недієздатною матір`ю ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду в частині вирішених вимог заяви про призначенні її опікуном ОСОБА_2 і вважаючи його незаконним, просить скасувати рішення суду в наведеній частині та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимогу про призначення її опікуном ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про ускладненість можливостей заявниці виконувати обов`язки опікуна через перебування ОСОБА_1 за межами країни перебування і проживання недієздатної матері.

Скаржниця зазначає, що чинним законодавством не встановлено для опікуна обов`язку проживати спільно або неподалік від підопічного. Їй, як дочці, буде вкрай важко, перебуваючи за кордоном, організувати, забезпечити та профінансувати для недієздатної матері максимальний догляд, комфортні побутові умови та лікування, захист її прав та інтересів.

Указує що, незважаючи на наявність у матері дозволу на постійне проживання в Італії, заявниця не змогла вивезти її до цієї країни, оскільки через наявний стан психологічного здоров`я ОСОБА_2 не усвідомлювала значення своїх дій і не змогла б висловити свої бажання та наміри працівникам прикордонної служби.

Посилалась на те, що у разі призначення її опікуном, вона матиме можливість вивезти хвору матір до Італії, де будуть створені необхідні побутові умови для її проживання, забезпечення догляду та лікування. Оспорюваним рішенням суд фактично обмежив заявницю у правах щодо вирішення питання забезпечення життєдіяльності матері, якісного та повноцінного забезпечення її потреб, позбавив ОСОБА_2 можливості проживати зі своїми рідними. Вважала, що у разі призначення її опікуном зможе, перебуваючи в іншій країні, укласти договори з лікарями, нянями, доглядальницями, а також юридичними компаніями для постійного представництва прав та інтересів ОСОБА_2 .

Наголошує на безпідставності посилання районного суду на наявність рішення Городнянської міської ради від 23 березня 2023 року, оскільки п. 2 цього рішення відмовлено у призначенні опікуна щодо іншої особи, а не її матері.

Заінтересованою особою відзив на апеляційну скаргу у встановлений строк не подавався.

Судове засідання для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 призначено апеляційним судом на 14 листопада 2023 року о 10 год.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленою про час і місце судового розгляду. Клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла.

За змістом ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або не вчиненням процесуальних дій. У ч. 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частково задовольняючи заяву ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок важкого психічного розладу ОСОБА_2 позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Остання проживає у Городнянському психоневрологічному інтернаті та знаходиться на повному державному забезпеченні.

Районний суд указав на те, що орган опіки та піклування об`єктивно не може внести подання на заявницю як особи-опікуна. Її можливості виконувати обов`язки опікуна ускладнені перебуванням за межами країни перебування і проживання недієздатної ОСОБА_2 , тому до усунення умов, які ускладнюють виконання обов`язків опікуна ОСОБА_1 , виконання обов`язків опікуна над недієздатною фактично покладається на Городнянський психоневрологічний інтернат.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судове рішення в частині задоволених вимог про визнання ОСОБА_2 недієздатною та встановлення над нею опіки не оскаржується, тому, відповідно до положень ст. 367 ЦПК України, апеляційним судом в цій частині не переглядається.

У справі встановлено, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9). Її Зареєстрованим місцем проживання зазначено АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 є матір`ю заявниці у справі ОСОБА_1 (а.с. 13).

Згідно з довідкою ЛЛК Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні від 11 листопада 2021 року ОСОБА_2 оглянуто комісією 27 жовтня 2021 року, їй встановлено діагноз: деменція при хворобі ОСОБА_3 . Висновок комісії: хвора може перебувати в психоневрологічному інтернаті, потребує стороннього догляду (а.с. 15). Цього ж дня ОСОБА_2 встановлено 2 групу інвалідності та видано довідку для направлення особи до будинку-інтернату (а.с. 17).

З довідки Городнянського психоневрологічного інтернату від 20 грудня 2021 року вбачається, що ОСОБА_2 з 03 грудня 2021 року зареєстрована в інтернаті за адресою: АДРЕСА_2 та знаходиться на повному державному забезпеченні (а.с. 14).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 61 від 02 лютого 2023 року у ОСОБА_2 має місце деменція при хворобі Альцгеймера (F00.0 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду). Внаслідок наявного вищезазначеного у неї важкого (тобто хронічного та стійкого) психічного розладу ОСОБА_2 позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 56-58).

Рішенням виконавчого комітету Городнянської міської ради від 23 березня 2023 року № 75 затверджено та надано суду подання щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 опікуном над недієздатною особою ОСОБА_2 (а.с. 97). У поданні зазначено, що опікунська рада, з`ясувавши обставини, встановила, що ОСОБА_2 на даний час перебуває у Городнянському психоневрологічному інтернаті, її дочка ОСОБА_1 не може виконувати обов`язки опікуна стосовно ОСОБА_2 , так як вона на даний час перебуває за кордоном (а.с. 98).

Звернувшись з вимогою про визнання ОСОБА_2 недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна, ОСОБА_1 зазначала, що матір в силу свого фізичного та психічного стану не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, внаслідок чого потребує стороннього догляду. В даний час матір проживає в Городнянському психоневрологічному інтернаті. Указувала, що у разі призначення опікуном зможе повністю організувати, забезпечити та профінансувати для недієздатної матері максимальний догляд, комфортні побутові умови, лікування, захист її прав та інтересів.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

За змістом ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 62 цього Кодексу опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Частинами 4, 5 ст. 63, ч. 1 ст. 67 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Таким чином, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

У статті 66 ЦК України визначено, якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад.

Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування.

Пунктом 2.1 Правил передбачено, що опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. Пунктом 2.4. визначено, що опіка встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). Згідно з п. 3.1 Правил для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

Пунктом 3.3. Правил визначено, що документами, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна, в тому числі, є: довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки.

За змістом п. 4.3 Правил опіки та піклування, як правило, опікун (піклувальник) повинен проживати разом з підопічним і може бути прописаний на житловій площі останнього на період виконання своїх обов`язків.

Главою 2 розділу IV ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. У заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (ч. 3 ст. 297 ЦПК України).

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Проаналізувавши наведені норми та обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги ОСОБА_1 про призначення її опікуном над недієздатною матір`ю ОСОБА_2 .

У справі встановлено, що заявниця є дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з наявним у ОСОБА_2 важкого психічного розладу остання позбавлена можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За висновком МСЕК ОСОБА_2 встановлено 2 групу інвалідності, хвора потребує стороннього догляду.

З 03 грудня 2021 року ОСОБА_2 зареєстрована в Городнянському психоневрологічному інтернаті за адресою: АДРЕСА_2 та знаходиться на повному державному забезпеченні.

Звертаючись із заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна, ОСОБА_1 наголошувала, що її матір в силу фізичного стану не може усвідомлювати своїх дій та керувати ними, і за висновком МСЕК визнана такою, що потребує стороннього догляду та встановлення над нею опіки. Заявниця стверджувала, що вона, як дочка, може забезпечити належний догляд за матір`ю, вивезти її на постійне мешкання до Італії, де будуть створені всі необхідні побутові умови для її проживання та лікування.

Колегія суддів виходить з того, що, вирішуючи питання про призначення повнолітній особі опіки або піклувальника, суд не діє самостійно. Орган опіки та піклування зобов`язаний подати до суду висновок про необхідність встановлення опіки та піклування щодо повнолітньої особи.

Органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад (п. 1.3 Правил опіки та піклування).

Питання щодо встановлення над ОСОБА_2 опіки та призначення опікуном її доньку ОСОБА_1 слухалося на засіданні опікунської ради виконавчого комітету Городнянської міської ради. Рішенням виконавчого комітету від 23 березня 2023 року № 75 було затверджене та надане суду подання про відмову у призначенні ОСОБА_1 опікуном над її недієздатною матір`ю. Дійшовши такого висновку, опікунська рада з`ясувала обставина та встановила, що заявниця не може виконувати обов`язки опікуна стосовно ОСОБА_2 , оскільки перебуває за кордоном.

Документами, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна є довідки про стан здоров`я майбутнього опікуна, довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку, акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки, довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки.

Отже, орган опіки і піклування, призначаючи опікуна недієздатній особі, має перевірити його можливість (побутову та фізичну) виконувати опікунські обов`язки, що об`єктивно неможливо зробити через перебування ОСОБА_1 за кордоном, про що правильно зазначив у рішенні суд першої інстанції.

Рішення органів опіки і піклування про призначення чи звільнення опікунів і піклувальників від виконання своїх обов`язків, а також з інших питань опіки і піклування можуть бути оскаржені в установленому законом порядку (п. 1.8 Правил опіки та піклування). ОСОБА_1 правом на оскарження рішення Городнянської міської ради від 23 березня 2023 року, яким затверджено подання про відмову у призначенні її опікуном недієздатної матері, не скористалася.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги з приводу того, що районний суд оспорюваним рішенням обмежив заявницю у правах щодо матері.

Суд першої інстанції, зважаючи на відсутність подання органу опіки та піклування щодо призначення ОСОБА_1 опікуном відповідної особи, зробив правильний висновок про відмову у задоволення її вимоги про призначення опікуном через недоведеність можливості виконувати обов`язки опікуна у зв`язку з перебуванням за межами України, що не позбавляє заявницю права повторно звернутися до суду з відповідною заявою після усунення причин, які стали підставою для відмови у її задоволенні. Крім того, право ОСОБА_2 на призначення опікуна не є порушеним, оскільки на даний час вона постійно проживає в Городнянському психоневрологічному інтернаті і знаходиться на повному державному забезпеченні, тому, відповідно до приписів ст. 66 ЦК України, наведений заклад охорони здоров`я здійснює опіку над матір`ю заявниці.

Апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про можливість виконувати обов`язки опікуна недієздатної особи, яка знаходиться в Україні, перебуваючи за кордоном, оскільки вони належними доказами не підтверджені з підстав, наведених вище, а отже є припущеннями, на яких не може ґрунтуватись судове рішення.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд приходить висновку, що суд першої інстанції, враховуючи норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, та відсутність подання органу опіки та піклування про призначення опікуна, правильно визначив відсутність правових підстав для задоволення вимоги ОСОБА_1 про призначення її опікуном недієздатної ОСОБА_2 . Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують і не дають підстав для скасування чи зміни правильного по суті судового рішення

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2023 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 листопада 2023 року.

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: Н.В. Висоцька

О.І. Онищенко