Справа № 527/2984/23
провадження № 2-з/527/26/23
УХВАЛА

15 листопада 2023 року м. Глобине

Суддя Глобинського районного суду Полтавської області Левицька Т.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся з заявою про забезпечення позову, в якій вказав, що ним подано позовну заяву до Глобинського районного суду про визнання виконавчого напису нотаріуса № 49106 від 24.05.2021 року та виконавчого напису нотаріуса № 3804 від 23.03.2021 року такими, що не підлягають примусовому виконанню. У зв`язку з тим, що постановою приватного виконавця від 14.08.2023 року звернено стягнення на заробітну плату , пенсію, стипендію та інші доходи боржника в рамках виконавчого провадження № 65917854, позивач змушений звернутися із вказаної заявою про забезпечення позову до вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтю 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову, в тому числі, повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У заяві позивача про забезпечення позову вказано як причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, так і обґрунтовано необхідність їх вжиття, як це передбачено ст. 151 ЦПК України.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Виходячи з характеру заявлених вимог, тієї обставини, що на сьогодні на підставі постанови приватного виконавця у ході виконання оспорюваного виконавчого напису приватним виконавцем проводяться дії з примусового виконання, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню в частині зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису, виходячи зі специфіки спірних правовідносин та тієї обставини, що у випадку задоволення позовних вимог виконавче провадження буде закінчено.

Керуючись ст.ст. 149 - 151 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити .

Зупинити примусове стягнення по виконавчому провадженню № 65917854, розпочатому на підставі виконавчих написів № 49106 від 24.05.2021 року та № 3804 від 23.03.2021 року, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 - до розгляду справи по суті.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Суддя Т. В. Левицька