Номер провадження: 22-ц/813/1125/23
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Сєвєрової Є.С., Цюри Т.В.,

за участю секретаря - Поворозко І.Ю.,

переглянувши справу №521/10190/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою представника Коверги Ганни Володимирівни в інтересах ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 березня 2021 року у складі судді Гуревського В.К., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 26 червня 2020 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що 29 вересня 2019 року з вини відповідача ОСОБА_2 мала місце дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої аварійно пошкоджено керований ним автомобіль марки «Ваз»-2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на день вчинення ДТП у порушення приписів пункту 21.1 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким передбачено, що на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, застрахована не була, тому вказана особа у день ДТП, тобто 29 вересня 2019 року здійснювала керування своїм транспортним засобом без наявності обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується листом, наданим Моторним транспортним бюро України за вих.№9-02/11487 від 8 квітня 2020 року. З метою оцінки нанесеної транспортному засобу автомобілю марки «Ваз»-2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, аварійним комісаром ФОП ОСОБА_3 визначено розмір спричинених в результаті ДТП збитків, де вартість відновлювального ремонту згідно Звіту №573/20 становить 6856,55 грн., вказане відображене у листі МТСБУ за вих. №3.1-02/17452 від 11 червня 2020 року, отриманому у відповідь на адвокатський запит. Позивач ОСОБА_1 зазначив, що оскільки управління транспортним засобом автомобілем марки «Ваз»-2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб та чинного страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, він, як користувач, має право на відшкодування завданої шкоди, так як володів транспортним засобом правомірно.

Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором чи на підставі Закону не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Позивач вважає, що йому належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному, що він вільний на власний розсуд обирати спосіб здійснення свого права. Позивач вказав, що як потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика/МТСБУ та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди.

Позивач ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на відшкодування завданих нею в наслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальних збитків 6856,55 грн., моральної шкоди 4000,00 грн., витрати на сплату судового збору та на професійну правничу допомогу (а.с.1-11).

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 7 липня 2020 року відкрито провадження у справі (а.с.50-51).

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов не подала.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті (а.с.85).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25 березня 2021 року позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальних збитків 6856,55 грн., моральної шкоди 4000,00 грн., стягнуто витрати на сплату судового збору в сумі 840,80 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12000,00 грн. (а.с.95-103).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 травня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника Коверги Г.В. в інтересах ОСОБА_2 на рішення суду.

В апеляційній скарзі представник Коверга Г.В. в інтересах ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (а.с.105-113).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Справа про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєне ДТП була закрита, тому погодитися з твердженням суду про єдину підставу доведеності вини ОСОБА_2 у скоєнні ДТП та як наслідок причинно-наслідкового зв`язку спричинення шкоди позивачу - постанову Одеського апеляційного суду від 14 лютого 2020 року в справі №509/5441/19 є необґрунтованою обставиною, як і визнання доводів постанови преюдиційними. Відповідачу не було надано можливості в суді першої інстанції реалізувати свої процесуальні права, в тому числі на подання клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи для визначення вартості матеріальної шкоди, завданої майну позивача внаслідок ДТП. Судом було прийнято до уваги лише докази позивача, який вартість відновлювального ремонту підтвердив Звітом №573/20 на суму 6856,55 грн. з посиланням на лист МТСБУ за вих. №3.1-02/17452 від 11 червня 2020 року. Згідно вказаного Звіту технічний огляд транспортного засобу автомобіля «Ваз» проводився у червні 2020 року, в той час як ДТП сталася 29 вересня 2019 року, тобто огляд проводився більше ніж через півроку після ДТП, крім того, в справі відсутній Звіт як такий, а лист МТСБУ з посиланням на Звіт №573/20 не є належним доказом розміру збитків. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначено без врахування положень частини 3 статті 23 ЦК України. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Однак, позивачем не надано доказів щодо спричинення йому моральної шкоди саме у розмірі 4000,00 грн. та доказів щодо обґрунтування заявленого у позові розміру моральної шкоди відповідно до вимог зазначеного законодавства. Принцип розумності та співмірності при задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди не враховано. Ненадання відповідачу можливості приймати участь в судовому засіданні шляхом визнання поданої заяви про відкладення розгляду справи такою, що не підтверджує знаходження відповідача на лікуванні, є порушенням прав відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що справа №509/5441/19 про адміністративне правопорушення має преюдиційне значення, правовідносини у цивільній справі виникли внаслідок дії лише одного джерела підвищеної небезпеки, а саме діяльності ОСОБА_2 з керування автомобілем марки «Land Rover». Преюдиційне рішення, яке встановлює відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, не існує. Натомість, наявні в мотивувальній частині постанови Одеського апеляційного суду від 14 лютого 2020 року у справі №509/5441/19 висновки про встановлення вини ОСОБА_2 дійсно є преюдиційними і були правильно враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення. Посилання щодо ненадання можливості відповідачу реалізувати свої процесуальні права безпідставні. Про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду відповідач була повідомлена, відзив на позовну заяву та жодні докази до суду подано не було. Неявка в судові засідання більше 5 разів правомірно була визнана судом такою, що спрямована на затягування розгляду справи, яка повинна бути розглянута судом в розумні строки. Щодо посилання апелянта на неналежний та недопустимий доказ, то відповідач не скористалась своїм процесуальним правом та не спростувала вартість відновлювального ремонту, що підтверджений та відображений у Листі МТСБУ №3.1-02/17452 від 11 червня 2020 року. Вказаний лист судом неналежним чи недопустимим доказом не визнаний, отже розмір відновлювального ремонту в розмірі 6856,55 грн. був належним чином підтвердженим. Суд дотримався вимог матеріального і процесуального права, забезпечив справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд справи, захистивши право ОСОБА_1 на відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.149-155).

10 серпня 2021 року представником ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 подано заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн., понесених у зв`язку з розглядом справи в апеляційному суді (а.с.170-172).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Постановою Одеського апеляційного суду від 14 лютого 2020 року в справі №509/5441/19 постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 10 січня 2020 року скасовано, провадження у справі про адміністративні правопорушенні, передбачені статтями 122-4, 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 закрито на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП. За змістом постанови дорожньо-транспортна пригода 29 вересня 2019 року за участю транспортних засобів автомобіля «Land Rover», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Ваз»-2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 сталася з вини водія ОСОБА_2 , при цьому керований водієм ОСОБА_1 транспортний засіб зазнав аварійних пошкоджень.

Транспортним засобом автомобілем марки «Ваз»-2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 володів на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого Іллічівським МРЕО УМВС в Одеській області, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії серії НОМЕР_4 , полісу №ЕР.149413181 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як власника наземного транспортного засобу автомобіля марки «Land Rover», реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент вчинення дорожньо-транспортної пригода 29 вересня 2019 року у порушення вимог пункту 21.1 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застрахована не була. Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

За інформацією Моторного (транспортного) страхового бюро України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 29 вересня 2019 року за участю транспортних засобів автомобіля «Land Rover», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Ваз»-2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , заведено справу №66538, у якій наявний Звіт №573/20 ФОП ОСОБА_3 про вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Ваз»-21005, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рівну 6856,55 грн.

Дані про виплату ОСОБА_1 у справі МТСБУ №66538 за рахунок коштів фонду захисту потерпілих шкоди, заподіяної транспортним засобом, власник якого ОСОБА_2 не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, відсутні.

За змістом позовних вимог ОСОБА_1 виходить з того, що має право вибору чи на відшкодування від МТСБУ, чи на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні винною особою. Проте, дана позиція не узгоджується з актуальною судовою практикою по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Отже, оскільки шкоди завдано власником наземного транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована не була, то майнова шкода (матеріальні збитки), завдані ОСОБА_1 аварійним пошкодженням транспортного засобу автомобіля «Ваз»-2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , підлягає відшкодуванню Моторним (транспортним) страховим бюро України у відповідності до положень підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Правові підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнової шкоди (матеріальних збитків) на підставі статей 1166, 1187 ЦК України в порядку деліктної відповідальності відсутні. Рішення суду в частині відшкодування матеріальних збитків в розмірі 6856,55 грн. підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні цих вимог до відповідача ОСОБА_2 .

Позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях позивача у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу як майна, яким правомірно володів, вирішено судом на підставі статті 1167 ЦК України правильно. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди 4000,00 грн. визначено у відповідності до положень частини 3 статті 23 ЦК України з урахуванням обставин справи, принципів розумності та співмірності. Рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 4000,00 грн. підлягає залишенню без змін, підстав для відмови в позові у цій частині чи зміни розміру грошового відшкодування шкоди не встановлено.

Скасування в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції в частині вимог про відшкодування майнової шкоди (матеріальних збитків) має наслідком новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції.

ОСОБА_1 пред`явив дві вимоги, а саме про відшкодування майнової шкоди (матеріальних збитків) та про відшкодування моральної шкоди. Судовий збір за подання до суду позову по кожній з цих вимог як майнового характеру, так і немайнового характеру становив по 840,80 грн.; судовий збір сплачено лише в сумі 840,80 грн. Отже, витрати позивача на сплату судового збору за подання позову з вимогами немайнового характеру (моральної шкоди) в сумі 840,80 грн. підлягають покладенню на відповідача в порядку частини 1, пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України (задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди) з урахуванням пункту 2 частини 2 даної статті (відмова в задоволенні вимог про відшкодування майнової шкоди).

Витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, заявлено в сумі 12000,00 грн.; клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, в суді першої інстанції подано не було; апеляційна скарга доводів щодо недоведеності чи неспівмірності витрат не містить. Отже, витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають покладенню на відповідача в сумі 6000,00 грн. в порядку частини 1 пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України (задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди) з урахуванням пункту 2 частини 2 даної статті (відмова в задоволенні вимог про відшкодування майнової шкоди).

Витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, заявлено в сумі 4000,00 грн.; клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, не подано. Отже, витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають покладенню на відповідача в сумі 2000,00 грн. в порядку частини 1 пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України (задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди) з урахуванням пункту 2 частини 2 даної статті (відмова в задоволенні вимог про відшкодування майнової шкоди).

Справа призначалась до розгляду на 24 березня 2022 року, 8 грудня 2022 року; 23 березня 2023 року; інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада»; учасники справи мали процесуальний час для надання суду обґрунтування власних позицій. Судом апеляційної інстанції вимоги статей 128, 130 ЦПК України щодо судового виклику/повідомлення учасників процесу виконувались, порядок вручення судових повісток дотримувався, учасники справи правом на отримання/неотримання надісланих поштою судових повісток розпоряджалися на власний розсуд; додатково учасники справи повідомлялися документом в електронному вигляді «Судова повістка…», «SMS»-повідомлення «Судова повістка…»; клопотань про відкладення розгляду справи на 23 березня 2023 року не подано, підстав для подальшого відкладення розгляду справи не встановлено.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 23 березня 2023 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.п.1,2 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 березня 2021 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків в розмірі 6856 грн. 55 коп. - відмовити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 березня 2021 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 4000 грн. 00 коп. залишити без змін.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 березня 2021 року в частині розподілу судових витрат - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору за подання позову за вимогами немайнового характеру в сумі 840 грн. 80 грн., витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, в сумі 6000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, в сумі 2000 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 березня 2023 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Є.С.Сєвєрова

Т.В.Цюра