ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/819/220/23 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Орловської Н.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Майданіка В.В.,

секретар Доброва К.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Плахотнюк Сергій Олександрович, на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 31 січня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Плахотнюк Сергій Олександрович, про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

13.07.2021 року ОСОБА_2 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в сумі 174 797,97 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 25.11.2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

22 грудня 2021 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Плахотнюк Сергій Олександрович, звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат, а саме стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу в сумі 12 000,00 грн.

В обґрунтування вказаної заяви представник відповідача зазначив, що відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі відмови в задоволенні позову витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. Враховуючи, що рішенням суду в даній справі відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , тому понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12 000 грн підлягають стягненню з позивача.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31 січня 2021 року заяву представника відповідача про розподіл судових витрат залишено без розгляду.

Вказане судове рішення мотивовано тим, що заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат подана представником відповідача поза межами п`ятиденного строку, встановленого ч.8 ст.141 ЦПК України, питання про його поновлення заявником не порушено, що унеможливлює розгляд вказаної заяви та є підставою для залишення її без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Плахотнюк С.О., посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 31.01.2022 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заява про ухвалення додаткового рішення з метою розподілу судових витрат була подана представником відповідача в порядку ст.270 ЦПК України, якою передбачено, що суд може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Представник відповідача зазначає, що у відзиві на позовну заяву ним на виконання вимог ч.1 ст.134 ЦПК України зазначено, що ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом даної справи поніс витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12 000 грн, а також надано докази на підтвердження таких витрат.

Проте, судом при винесенні кінцевого рішення в порушення вимог п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України не вирішено питання про розподіл судових витрат, що стало підставою для звернення з відповідною заявою.

За позицією скаржника, судом першої інстанції безпідставно застосовано до вирішення вказаного процесуального питання положення ч.8 ст.141 ЦПК України, якою встановлено строк надання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат після ухвалення рішення суду, оскільки відповідні докази були надані відповідачем одночасно з відзивом на позов.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не є перешкодою у перегляді судового рішення.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення судових повісток - повідомлень на електронні скриньки, зазначені учасниками справи, а тому суд відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, відповідність ухвали суду нормам цивільного процесуального закону, апеляційний суд встановив наступне.

Зі змісту апеляційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що предметом розгляду в даній справі є питання про розподіл понесених відповідачем судових витрат.

Згідно ч. 1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати. (п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України)

Про розподіл судових витрат зазначається у резолютивній частині рішення суду. (п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України)

Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на позовну заяву, який відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України є заявою по суті, відповідачем ОСОБА_1 зазначено орієнтований розмір понесених ним витрат на правничу допомогу в сумі 12 000 грн, на підтвердження чого надано ордер та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвокатом Плахотнюком С.О., копію договору про надання професійної правничої допомоги від 26.08.2021р. та копію платіжного документа про сплату послуг адвоката. (а.с.23-39)

25 листопада 2021 року Херсонським міським судом Херсонської області ухвалено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в повному обсязі.

У мотивувальній частині рішення суд зазначив, що у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги не задоволено, суд вважає, що судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову, стягненню з відповідача не підлягає.

При цьому, питання щодо розподілу інших витрат, пов`язаних з вирішенням спору, в тому числі витрат на правничу допомогу, судом не вирішувалося.

За позицією відповідача, зазначення ним у відзиві на позовну заяву розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу та надання ним доказів на підтвердження таких витрат мало бути підставою для вирішення судом відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України питання про їх розподіл, що стало підставою для звернення до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в порядку ст.270 ЦПК України.

Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. (ч.2 ст.270 ЦПК України)

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. (ч.3 ст.270 ЦПК України)

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. (ч.5 ст.270 ЦПК України)

Зі встановлених судом обставин та наведених вище норм процесуального права слідує, що за наслідками розгляду заяви представника відповідача про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, докази на підтвердження яких були надані у межах розгляду справи, суд відповідно до ст.270 ЦПК України мав ухвалити таке додаткове рішення або постановити ухвалу про відмову у його прийнятті.

Натомість, судом першої інстанції залишено заяву представника відповідача про ухвалення додаткового судового рішення без розгляду з посиланням на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 17.11.2021р. по справі №205/213/20.

У вказаній постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив наступне:

«Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Аналіз положень статті 126, частини восьмої статті 141 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що у випадку неподання доказів витрат протягом визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку заява про розподіл судових витрат, зроблена стороною до закінчення судових дебатів у справі, повинна залишатися судом без розгляду, що унеможливлює розгляд судом питання розподілу судових витрат без поновлення цього строку.»

Отже, висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 17.11.2021р. по справі №205/213/20, містять правову оцінку обставин, за яких особа не надала докази на підтвердження понесених нею витрат на правову допомогу у встановлений ч.8 ст.141 ЦПК України строк, тобто до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Натомість у справі, що розглядається, відповідачем надано попередній розрахунок витрат на правничу допомогу та докази на їх підтвердження до закінчення судових дебатів, тобто у встановлений ч.8 ст.141 ЦПК України строк, а тому наслідки пропуску такого строку, а також висновки Верховного Суду, на які послався суд першої інстанції, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Суд першої інстанції наведеного не врахував, залишаючи заяву представника відповідача про ухвалення додаткового судового рішення без розгляду не надав належної фактичної та правової оцінки змісту вказаної заяви, неправильно застосував норми процесуального права, а також не встановив фактичних обставин, що мали значення для правильного вирішення вказаного процесуального питання.

У відповідності до ч.1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також порушення норм процесуального права.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Плахотнюк Сергій Олександрович, задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 31 січня 2022 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча ________________ Н.В.Орловська

Судді ________________ О.В.Кутурланова

________________ В.В.Майданік