Справа № 157/466/23
Провадження №2/157/159/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря судового засідання Данилюк Ю.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позов обґрунтовано тим, що 13 січня 2020 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем. У цьому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_3 , який проживає разом із позивачкою.

Відповідач проживає окремо, у своїх батьків в с. Малі Голоби Камінь-Каширського району Волинської області. Матеріальну допомогу на утримання дитини він не надає, хоча як батько зобов`язаний це робити. Позивачка здійснює догляд за дитиною та не має можливості працевлаштуватися. Єдиним її доходом є щомісячна допомога при народженні першої дитини та допомога малозабезпеченій сім`ї. Відповідач отримує пенсію по 2 групі інвалідності та по втраті годувальника, крім цього виїжджає періодично за кордон на заробітки. Вважає, що для забезпечення мінімальних потреб дитини з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилаючись на викладені обставини, позивачка просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просить їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що не вважає себе батьком малолітнього ОСОБА_4 , а тому не згоден сплачувати аліменти на його утримання.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Цей факт підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 (а.с. 5).

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 4) сторони перебувають у шлюбі з 13 січня 2020 року, який був зареєстрований у Гуто-Боровенській сільській раді Камінь-Каширського району Волинської області, актовий запис №2.

Дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, що встановлено з довідки Черченського старостинського округу №16 Камінь-Каширської міської ради Волинської області від 09 березня 2023 року №413 (а.с. 6).

З досліджених у судовому засіданні довідок з Управління соціального захисту населення Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області №503, №504 від 10 березня 2023 року (а.с. 7, 8) встановлено, що місячний дохід позивачка складається із щомісячної одноразової допомоги при народженні першої дитини в розмірі 860 гривень та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 4148 гривень. Загальна сума сукупного місячного доходу позивачки становить 5008 гривень.

З довідки Управління соціального захисту населення Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області №889 від 13 квітня 2023 року вбачається, що відповідач перебуває на обліку як одержувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю 2 групи у розмірі 2100 гривень.

Крім того, з довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області 0300-0502-7/19076 від 18 квітня 2023 року вбачається, що відповідач одержує пенсію в разі втрати годувальника з 28 грудня 1991 року (інвалід з дитинства 2 групи з 11 серпня 2004 року довічно), призначену згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 2520 гривень.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно зі ст. 141 цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Виходячи з цього, відповідач як батько, зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своєї дитини нарівні з позивачкою.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Враховуючи обраний позивачем спосіб стягнення аліментів, суд на підставі ст. 183 СК України приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд керується вимогами статті 182 СК України та, зокрема, бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Таким чином, вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує майновий стан дитини та відповідача, стан здоров`я останнього, відсутність у нього інших утриманців та з урахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», визначає аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання.

У відповідності до частин 1 та 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з довідки Управління соціального захисту населення Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області №449/01-16/2-23 від 17 квітня 2023 року відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю з дитинства другої групи довічно, що у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» є підставою для звільнення його від сплати судового збору.

Керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 263-265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 141, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10 березня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне ім`я, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ; відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне рішення суду складено 25 квітня 2023 року.

Головуючий: Б. С. Гамула