Справа № 145/570/23
Провадження №2/145/581/2023
У Х В А Л А

13.11.2023 смт Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Крикливій М.С.,

за участі прокурора Діхтяр А.,

представників позивачів Єзерської О.С., Хомеренчук Ю.О., ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

у справі за позовом керівника Тульчинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької обласної військової адміністрації, квартирно-експлуатаційного відділу міста Вінниця Міністерства оборони України, Міністерства оборони України до ОСОБА_3 та Вінницької районної військової адміністрації про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом її повернення.

встановив:

В провадженні Тиврівського районного суду знаходиться справа за позовом керівника Тульчинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької обласної військової адміністрації, квартирно-експлуатаційного відділу міста Вінниця Міністерства оборони України, Міністерства оборони України до ОСОБА_3 та Вінницької районної військової адміністрації про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом її повернення.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 подав клопотання, відповідно до якого просить залишити позов без руху, оскільки вважає, що у даних спірних правовідносинах немає передбачених законом виключних підстав для звернення прокурора до суду за захистом інтересів держави. Прокурор не уповноважений звертатись до суду із вказаним позовом, інтереси держави повинні захищати насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень,

Прокурор Діхтяр А.В. та представники позивача Єзерська О.С., Хомеренчук Ю.О., Григорчук С.А. заперечують проти задоволення клопотання представника відповідача, просять відмовити в його задоволенні.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про залишення позову без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та Інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом,

Згідно ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Конституційний Суд України в рішенні від 08.04.1999 визначив, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. При цьому інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Пунктом 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України визначено, що під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», треба розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, який законом наділений повноваженнями органу виконавчої влади.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначають з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовують в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначають орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

З огляду на вказане, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «Інтерес держави».

Як уже зазначалось вище, відповідно до ст. 131-1 Конституції України, та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» у прокурора виникає право на звернення із позовною заявою до суду з метою захисту порушених інтересів держави відповідно до встановленої законодавством процедури, що підтверджено правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19).

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи.

Частиною сьомою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.

Тульчинська окружна прокуратура листом від 30.09.2022 за №02.55-2334вих-22 повідомляла Міністерство оборони України про порушення інтересів держави у земельній сфері. Водночас Міністерство оборони України, а саме Центральне управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України повідомило, що КЕВ м. Вінниця направлено до відповідних органів листи з проханням, щодо вжиття заходів щодо захисту інтересів Міністерства оборони України стосовно порушеного права розпорядження землями оборони військового містечка № НОМЕР_1 , про вжиття (чи про наміри) самостійно звернутися з позовом до суду в листі не заявлено.

Тульчинська окружна прокуратура листом від 30.09.2022 за № 02.55-2335 вих-22 повідомляла КЕВ м. Вінниця про порушення інтересів держави у земельній сфері. КЕВ м. Вінниця своїм листом повідомило, що заходи позовного характеру із захисту інтересів держави не вживалися. Земельна ділянка 179,8 га, в тому числі 24,7429 га, які використовуються для ведення. товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Великовулизької сільської ради Тиврівського району (на даний час Тульчинського району), до цього часу рахуються на обліку КЕВ м. Вінниця.

Листом від 11.01.2023 за № 02.55-96 вих-23 Тульчинська окружна прокуратура повідомила Вінницьку обласну військову адміністрацію про порушення інтересів держави у земельній сфері. Вінницька обласна військова адміністрація повідомила про те, що вони заходи із захисту інтересів держави при використанні земельних ділянок (зазначених у листі окружної прокуратури) не проводили.

Окрім того, керівник Тульчинської окружної прокуратури на виконання вимог п.п.2 п.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» 15.03.2023 попередньо повідомив за вихідним №02.55-785 вих-23 Міністерство оборони України, за вихідним №02.55-784 вих-23 КЕВ м. Вінниця та за вихідним №02.55-786 вих-23 Вінницьку обласну військову адміністрацію про представництво інтересів держави в їх особі при зверненні з позовною заявою до суду.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 05.07.2023 відкрито провадження у даній справі, при чому з`ясовано, що підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення заяви чи відмови у відкритті провадження у справі не встановлено.

Суд вважає, що прокурором доведено право на звернення до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Вінницької обласної військової адміністрації, Квартирно - експлуатаційного відділу міста Вінниця, Міністерства оборони України, а тому клопотання представника відповідача про залишенння позову без руху не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.222, 258, 259, 260 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про залишення позову без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ратушняк І. О.