ПОСТАНОВА

Іменем України

11 жовтня 2023 року м. Кропивницький

справа № 398/4650/22

провадження № 22-ц/4809/1138/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Дьомич Л.М., , Мурашка С.І.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учаснники справи:

позивач - ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 .

відповідач - ОСОБА_3 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про продовження строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про продовження строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати його та відповідача - ОСОБА_4 та після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі: на житловий будинок, що розташований в с. Пустельникове Олександрійського району Кіровоградської області; на земельну ділянку, що розташована на території Ізмайлівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області.

Зазначав, що вони є єдиними спадкоємцями.

Позивач вказував на те, що йому відомо було, що спадщину прийняла відповідач, а у нього необхідності в прийнятті спадщини не було, оскільки він хотів, щоб єдине відоме йому на той час майно, яке належало матері, а саме житловий будинок, прийняла та оформила у спадок саме сестра.

Посилався на те, що лише у жовтні 2021 року йому стало відомо, що спадкове майно складалося не лише з житлового будинку, а й із земельної ділянки (паю), яку мати отримала в результаті розпаювання КСП, членом якого вона була, про що йому раніше відомо не було, а доступу до материних документів він не мав, оскільки разом із матір`ю проживала сестра.

В даний час у нього виникла необхідність в оформленні спадщини у вигляді своєї частки на земельну ділянку, в чому йому було відмовлено державним нотаріусом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Відповідач категорично не надає своєї згоди на прийняття ним спадщини. В той же час він не відмовлявся від спадщини, однак мав об`єктивні причини, які перешкодили йому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк після смерті матері.

Вважав, що поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини є його необізнаність щодо складу спадкового майна.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Вважає, що поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини є його необізнаність щодо складу спадкового майна.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.10).

ОСОБА_4 є матір`ю позивача та відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.9).

Згідно копії довідки Виконавчого комітету Олександрійської міської ради №93 від 02.11.2021, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня своєї смерті була зареєстрована та знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Із ОСОБА_4 на день її смерті була зареєстровані та проживали: дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та онук - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які зареєстровані та проживають по сьогоднішній день (а.с.11).

Листом Олександрійської районної державної нотаріальної контори вих.№725-31 від 05.10.2021, ОСОБА_1 повідомлено, що нотаріальна контора не вправі видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку, розташовану на території Ізмайлівської сільської ради Олександрійського району, так як він не подав до нотаріальної контори на протязі 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця заяву про прийняття спадщини (а.с.12).

Судом першої інстанції досліджено копію спадкової справи №358 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с.47-53).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.07.2001 ОСОБА_6 успадкувала від ОСОБА_7 право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Кірова, розміром 8,17 гектара посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КР 0106455 виданого Олександрійською районною державною адміністрацією на ім`я спадкодавця 18.12.1996 та зареєстрованого № 274.

Звернувшись із даним позовом до суду позивач вказував на те, що йому стало відомо лише у жовтні 2021 року про те, що мати за життя мала право на земельну частку (пай).

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позов є необґрунтованим.

Судом встановлено та не заперечується позивачем, що він знав про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилась спадщина після смерті його матері ОСОБА_4 ..

Із заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори у визначений шестимісячний строк не звернувся у зв`язку з тим, що не бажав оформлювати свої спадкові права на житловий будинок померлої матері, бажав щоб будинок залишився сестрі.

Зазначив, що про існування спадкового майна у вигляді права на земельний пай йому стало відомо лише в жовтні 2021 року, проте на підтвердження зазначених доводів ніяких підтверджуючих доказів не надав.

Згідно ч.ч. 4, 5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України (в редакції 2004 року), відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (в редакції 2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 лютого 2019 року у справі №145/797/15-ц вказала, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у томи числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються новим ЦК України.

Спадщина після смерті ОСОБА_4 , відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , до даних правовідносин застосовуються положення ЦК УРСР 1963 року.

Стаття 525 ЦК УРСР (чинного на час виникнення правовідносин) визначає, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Стаття 529 ЦК УРСР визначає першу чергу спадкоємців за законом. Так, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до статті 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається.

Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Для набуття спадщини необхідним є її прийняття, тобто волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій, а саме: фактичне вступлення в управління або володіння спадковим майном або подання державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 549 цього кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку й без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно до пунктів 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визнання особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Строк може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску.

Якщо в указаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд із цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Правила частини першої статті 550 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини без поважних причин, то правові підстави для вирішення питання про продовження строку для прийняття спадщини відсутні.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 24.01.2020 по справі №192/1663/17 зазначив, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Таким чином, позивачу було відомо про відкриття спадщини після смерті його матері і у визначений законом шестимісячний строк не подав заяви про прийняття спадщини, а необізнаність позивача про наявність спадкового майна не є поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приймаючи до уваги встановлені обставини, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують,оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_1 -залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 червня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

10.11.2023 - складено постанову.

Головуючий суддя: О.Л.Дуковський

Судді: Л.М.Дьомич

С.І. Мурашко