УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 753/4652/20

провадження № 61-5001ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року про повернення апеляційної скарги в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , комунального підприємства «Житлоінвестбуд УКБ», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуцевич Олена Олександрівна про визнання правочину недійсним в частині покупця,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом про визнання правочину недійсним в частині покупця.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 вересня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Не погоджуючись із указаними судовими рішеннями, ОСОБА_1 подав апеляційні скарги.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 13 січня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» відмовлено, апеляційні скарги залишено без руху для сплати судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року в задоволенні клопотання відмовлено та апеляційні скарги на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 вересня 2022 року, на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2022 року та на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2022 року залишено без руху для сплати судового збору.

На усунення недоліків ухвал апеляційного суду про залишення апеляційних скарг без руху, ОСОБА_1 подав заяву, в якій зазначив, що він як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору в зв`язку з порушенням будь-яких його прав, незалежно від характеру, предмету і підстав такого позову (пункт 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»).

Ухвалами Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року апеляційні скарги на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 вересня 2022 року, на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2022 року та на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2022 року повернуто особі, яка їх подала.

Ухвали суду апеляційної інстанції мотивовані тим, що особою, яка подала апеляційні скарги, у встановлений судом строк не виконано вимоги ухвал про залишення апеляційних скарг без руху. Тому на підставі статей 185, 356, 357 ЦПК України апеляційні скарги слід вважати неподаними та повернути. При цьому, апеляційний суд зазначив, що в постанові від 12 лютого 2020 року в справі №545/1149/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до неї особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У справі, яка переглядається, спір стосується визнання правочину недійсним, а отже не стосується порядку, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином не стосується соціального і правового захисту позивача як учасника бойових дій, а отже у цій справі ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору.

Про те, що позивач не звільнений від сплати судового збору, наголошувалось і в ухвалі Київського апеляційного суду від 13 січня 2023 року про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху, в якій йому було відмовлено у звільненні від сплати судового збору з аналогічних підстав.

05 квітня 2023 року ОСОБА_1 з пропуском строку на касаційне оскарження засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвали апеляційного суду від 16 лютого 2023 року та просив поновити строк, посилаючись на те, що оскаржені ухвали він отримав 08 березня 2023 року, що підтверджується доданими до касаційної скарги доказами.

Указані обставини є достатніми для поновлення строку на касаційне оскарження на підставі статті 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені ухвали апеляційного суду. Зазначає, що пункт 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» не є відсильною нормою на інші закони України та містить конкретно визначені суб'єкти - учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України. Відповідно до статті 12 (пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняних до них) та статті 22 (оскарження рішень підприємств, установ і організацій, які надають пільги) Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» суб'єктами є ветерани війни та члени сімей загиблих ветеранів війни, які отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Указує, що в справі № 753/4652/20 ОСОБА_1 є позивачем, який звернувся за захистом своїх особистих порушених цивільних і конституційних прав, які стосуються придбаного ним житла та виселення його з цього житла відповідачем.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень пункту 13 частини першої статті 5 вказаного Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) вказано, що «відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII. Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18). Підстави для відступу від неї відсутні».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2021 року по справі № 756/1027/20 (провадження № 61-7638св21) зазначено, що «вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти, чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19). ОСОБА_1 в апеляційному порядку оскаржував судове рішення у справі за позовом про визнання недійсним правочину від 05 лютого 2019 року, укладеного у вигляді розписки про отримання застави як забезпечення виконання основного зобов`язання, та застосування наслідків недійсності правочину шляхом повернення відповідачем на користь позивача і третьої особи грошових коштів у розмірі 1 500,00 дол. США, тобто зазначена справа не пов`язана із захистом порушених прав ОСОБА_1 як учасника бойових дій. Ураховуючи наведене, підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги не було, а тому апеляційний суд правомірно залишив апеляційну скарг без руху у зв`язку з несплатою судового збору за її подання». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 285/3858/17 (провадження № 61-34722св18) зроблено висновок, що «відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час постановлення ухвали суду про усунення недоліків апеляційної скарги) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Верховний Суд зазначає, що зазначена пільга щодо сплати судового збору поширюється на учасників бойових дій, які звертаються до суду як позивачі за захистом своїх порушених прав».

Тлумачення частини другої статті 121, статті 185, статті 357 ЦПК України свідчить, що якщо особа, яка подала апеляційну скаргу, не усунула недоліки скарги в строк, наданий судом, скарга вважається неподаною та повертається.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Апеляційний суд установивши, що ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом про визнання правочину недійсним в частині покупця, який не стосується порядку надання, обсягу соціальних гарантій, соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 закону України «Про судовий збір». Таким чином, оскільки у встановлений судом строк особою, яка подала апеляційну скаргу на рішення суду, не виконала вимоги ухвал про залишення апеляційних скарг без руху, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про повернення апеляційної скарги.

Ураховуючи викладене, підстави вважати, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права, відсутні.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук