ЄУН №337/787/23
Провадження №2/337/449/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27 квітня 2023 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
в складі: головуючого судді Салтан Л.Г.
за участю секретаря Трегуб Т.В.
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною зяавою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , що мешкає: АДРЕСА_1 ), представник позивача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрований: АДРЕСА_3 ) про стягнення заборгованості за договором позики
13.02.2023 року представник позивача ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою від ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на неналежне виконання своїх зобов`язань з боку відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на його на користь 731 372 грн, основного боргу, 207 576,29 втрат від інфляції та 27 832,22 грн. трьох відсотків річних; а також понесені судові витрати.
Ухвалою суду від 14.02.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 13.03.2023 року справу призначено до розгляду.
У судове засідання позивач та її представник не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому порядку, представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутністю, в якій заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, причину неявки суду не повідомив.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відзив на позов у відповідності до ст. 178 п.8 ЦПК України не надано, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України.
У відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Оскільки, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст. 280 ЦПК України.
Вислухавши пояснення учасників провадження, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов пред`явлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав.
За положеннями ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України).
Вказане узгоджується із положеннями ч.1 ст. 81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, 01 листопада 2019 року між ОСОБА_1 у якості позикодавця та ОСОБА_3 у якості позичальника був укладений договір позики, за яким Позикодавець передав у власність Позичальнику строком до першого листопада дві тисячі дев`ятнадцятого року грошові кошти в сумі, що є еквівалентом 20 000,00 (двадцяти тисяч) доларів США, що на дату підписання договору за офіційним курсом НБУ становить 494 389,34 (чотириста дев`яносто чотири тисячі триста вісімдесят дев`ять) грн. 34 коп., що підтверджується розпискою від 01 листопада 2019 року, підписаною ОСОБА_3 у присутності двох свідків.
Відповідно до п.2.2 Договору позики, позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві позику у строк до 01 листопада 2021 року, у безготівковому порядку, або інший не заборонений чинним законодавством спосіб. Однак у зазначений договором термін, а саме до 01.11.2021 позичальник борг не повернув.
У пункті 1.2. Договору визначено, що поверненню підлягає сума, що є еквівалентною 20 000 (двадцяти тисячам) доларів США.
Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст.ст. 525 та 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких до умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається
Нормами ст. 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором..
Відповідно до частини 1 статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.
Разом з тим частина 2 статті 524 та частина 2 статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.
Оскільки у пункті 1.2. Договору визначено, що поверненню підлягає сума, що є еквівалентною 20 000 (двадцяти тисячам) доларів США, сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом та станом на 07 лютого 2023 року сума боргу становить 731 372,00 грн, що еквівалентна 20 000 доларів США, оскільки Національним банком України встановлено офіційний курс гривні до іноземної валюти Долар США станом на 07.02.2023 36,5686 грн . за 1 Долар США.
Крім цього, у п. 4.1 Договору позики від 01.11.2019, укладеного з відповідачем, зазначено про те, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язання за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством.
Положеннями ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).
Відповідно до норм ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання та не повернув позивачу належні йому грошові кошти, що були передані ОСОБА_1 та отримані відповідачем у повному обсязі одночасно з підписанням договору позики, також стягненню підлягає три відсотки річних за період з 02.11.2021 по 07.02.2023, що становить 27 832,22 грн (731 372,00*3/100/365)*463) грн.
Щодо позовних вимог і частині стягнення інфляційних втрат за період з 02.11.2021 по 07.02.2023 суд зазначає наступне.
Статтею 99 Конституції України передбачено, що грошовою одиницею України є гривня.
Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці Україні - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.
Отже, гривня, як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України.
Згідно з ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Таким чином, сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, індексація внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.
Норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.
У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти. Таких висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 01 березня 2017 року у справі № 6-284цс17. Також вказаний правовий висновок застосований у постановах Верховного Суду від 03 березня 2021 року по справі № 130/2604/18, від 09 червня 2021 року по справі № 361/4822/18, від 21 квітня 2021 року по справі № 346/4771/16-ц
Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем виражена у гривні з визначенням еквівалента в іноземній валюті, то у спірних правовідносинах підлягають нарахуванню інфляційні втрати, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до частини задоволених позовних вимог, що становить 78,53 відсотків.
Керуючись ст.2,4,5,12,13,76-82, 89, 141, 259, 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , що мешкає: АДРЕСА_1 ), представник позивача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрований: АДРЕСА_3 ) про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 ) 731 372 грн. суму основного боргу, 27 832, 22 грн. - три відсотків річних; а також судовий збір у розмірі 7592, 13 грн., а всього 766796 (сімсот шістдесят шість тисяч сімсот дев`яносто шість) грн, 35 коп.
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня з дня виготовлення повного тексту рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Повний текст виготовлений 28 квітня 2023 року, копію рішення надіслати учасникам провадження.
Суддя: Л.Г. Салтан