Справа № 463/4493/23
Провадження № 2/463/1330/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Жовніра Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Косопуд М.В.

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представник відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) про розірвання шлюбу,-

встановив:

позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 8 грудня 2020 року ОСОБА_6 , 200, м. Ельстик Данія, про що зроблено актовий запис №1616.

Позов мотивує тим, що 8 грудня 2020 року сторони зареєстрували шлюб. Спільних дітей у сторін немає. Зазначає, що сімейне життя між ними не склалось, мають різні інтереси та погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим. Спільного господарства не ведуть. Просить позов задоволити.

Ухвалою судді від 01 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

15 серпня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого сторона відповідача заперечує, щодо викладених аргументів у позовній заяві, в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з аналогічних підстав наведених у позовній заяві та просить позов задоволити. Додатково зазначила, що примирення з відповідачем не можливо та суперечить її інтересам, однак відповідач пропозицію позивача добровільно розірвати шлюб ігнорує. Крім того, відповідач систематично вчиняв щодо неї фізичне та психологічне домашнє насильство.

Представник позивача підтримала позов та просить суд такий задоволити.

Представник відповідача зазначила, що відповідач не має постійного місця проживання чи реєстрації, а його постійне місце проживання є за межами України на території Швейцарії. Вважає, що дана справа не підсудна Личаківському суду м. Львова. Проти позову заперечила.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що клопотання представника відповідача про надання строку для примирення не підлягає до задоволення, а позов слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ч. 1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з ст.56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.ст.104-105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України.

Ст.109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб перекладеного з даткської та англійської мов українською, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 8 грудня 2020 року зареєстрували шлюбу у ОСОБА_6 , 200, м. Ельстик Данія, про що зроблено актовий запис №1616.

До матеріалів справи долучено копію постанови Сихівського районного суду м. Львова від 23.10.2023 про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП

Також судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, шлюб існує лише формально, між сторонами тривалий час немає взаєморозуміння, вони не живуть разом, не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, що свідчить про стійкість конфлікту. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу із відповідачем.

При вирішенні позову суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, а позов може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

За таких обставин, незважаючи на невизнання позову відповідачем, у суду немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства та інтересам подружжя, а відтак шлюб між сторонами слід розірвати.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 76-82, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив:

позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) зареєстрований8 грудня 2020 року ОСОБА_6 , 200, м. Ельстикк, Данія, про що зроблено актовий запис №1616.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Г.Б. Жовнір