Постанова

Іменем України

28 березня 2023 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/5211/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Кравець В. А.,

за участю секретаря Ратушного А. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Святошинського районного суду м. Києва

від 23 грудня 2022 року

в складі судді Твердохліб Ю. О.

у цивільній справі №759/8759/22 Святошинського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К»

про захист прав споживача, стягнення коштів

У С Т А Н О В И В:

26 липня 2022 року ОСОБА_1 , посилаючись на порушення своїх прав, як споживача послуг за публічним договором роздрібної купівлі-продажу з умовою про доставку товару, звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К» (далі - ТОВ "Епіцентр К", Товариство), в якому просив стягнути з відповідача сплачені кошти за товар з доставкою в розмірі 6 657,76 грн та пеню у розмірі 18 375,42 грн.

Позовні вимоги мотивував тим, що він у ТОВ "Епіцентр К" в м. Харків придбав для особистих потреб облицювальну плитку та сплатив за її доставку. Вартість придбаного товару та послуги з його доставки склала загальну суму 6 657,76 грн, які він перерахував на банківський рахунок ТОВ" Епіцентр К" двома платежами на суму 6 357,76 грн та 300,00 грн. При оформленні документів з доставки придбаного товару, працівник відповідача забрав у нього товарний чек на куплений товар та видав фіскальний чек на сплату послуг з доставки товару, а оригінал чеку повинен був передати представник продавця при доставці товару. Доставка товару повинна була бути здійснена продавцем 22.02.2022. Однак, відповідач у визначений строк не здійснив доставку вже придбаного товару, а відтак не виконав взяті на себе зобов`язання, чим порушив права покупця на своєчасне отримання придбаного товару.

Вказував, що починаючи з 23.02.2022 він неодноразово телефонував відповідачу з приводу доставки товару, а 17.04.2022 звернувся з відповідною заявою про розірвання договору купівлі-продажу від 22.02.22022 та повернення сплачених грошових коштів, на що отримав відповідь, що ТОВ "Епіцентр К" не займається поверненням коштів покупцю, оскільки це є прерогативою торгівельного центру, в якому було придбано товар. 28.04.2022 засобами електронного зв`язку направив на адресу продавця претензію, з вимогою розірвати договір роздрібної купівлі-продажу з умовою про доставку покупцеві від 22.02.2022 та повернути грошові кошти. Відповіді на претензію від продавця не надійшло.

Позивач вважав, що за таких обставин наявні правові підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача на його користь коштів за сплачений товар в сумі 6 357,76 грн та сплачених коштів за доставку в сумі 300,00 грн.

Також, позивач, посилаючись на те, що відповідач прострочив виконання зобов`язання за договором роздрібної купівлі-продажу, яке почалося з 24.04.2022, просив з підстав, визначених ч. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" стягнути з відповідача пеню у розмірі 18 375,42 грн за період з 24.04.2022 по день подання позовної заяви (25.07.2022).

Відповідач позов не визнав. В обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що позивачем було укладено не один договір купівлі-продажу з умовою про доставку, як він стверджує, а два окремих договори. Першим договором є договір роздрібної купівлі-продажу, по якому Товариство виконало свій обов`язок, надавши товар в розпорядження позивача за його місцезнаходженням. Другим договором є окремий договір перевезення, по якому Товариство взяло на себе зобов'язання доставити товари позивача. На думку відповідача, те що було укладено два договори підтверджується наданими позивачем поясненнями, документами, а також тим, що ці договори укладалися неодночасно, оплачувалися неодночасно та взагалі позивач міг і не укладати договір з перевезення для доставки придбаних товарів та вивезти товар самостійно.

Також відповідач зазначив, що твердження позивача з приводу замовленої послуги доставки товару на 22.02.2022 не відповідає дійсності, оскільки термінова доставка оформляється послугою "Експрес доставка", коштує дорожче ніж 300,00 грн та передбачає доставку товару день в день або на наступний день. Відповідно до заявки на послугу доставки товару, така доставка була запланована на 24.02.2022, яка не була виконана у зв'язку з початком 24.02.2022 військової агресії, яка безпосередньо мала місце на території м. Харків та Харківської області.

Відповідач вважав, що не виконання зобов'язань з доставки товару не залежало від його волі та не могло бути виконане з незалежних від нього обставин, що є форс-мажором та відповідно виключає відповідальність ТОВ "Епіцентр К".

Щодо позовної вимоги про стягнення пені зазначив, що позивач безпідставно нараховує пеню не на вартість самої простроченої послуги з доставки товару в сумі 300,00 грн, а й додаткового на вартість самого товару, тоді як це є два самостійні договори.

Крім цього, позивачем невірно обраховано період нарахування пені. Так, позивач надсилав заяви про повернення грошових коштів в електронній формі на електронні адреси відповідача, посилаючись на інструкції, розміщені на сайті Товариства. Проте, слід зауважити, що ці інструкції з сайту ТОВ "Епіцентр К" стосуються можливості звернення в електронній формі по онлайн-покупкам, здійсненим через мережу Інтернет, що випливає з їх змісту.

Звернув увагу, що покупка була здійснена позивачем не через мережу Інтернет, а роздрібно, особисто позивачем в магазині ТОВ "Епіцентр К". При такій покупці для повернення товару позивач повинен був особисто звернутися до магазину де придбав товар або до найближчого працюючого магазину з відповідною заявою, документом, що посвідчує особу та з банківською карткою, якою він розраховувався за товар. Однак, позивач в жоден з магазинів у м. Харкові не звертався.

Додав, що після відкриття провадження у даній справі представники Товариства зв'язалися з позивачем та запропонували йому звернутися до магазину для повернення коштів. В результаті відвідування позивачем магазину останньому було повернуто грошові кошти за товар та за доставку, шляхом перерахування коштів з використанням позивачем банківської картки, що підтверджується платіжними дорученнями.

За наведених обставин відповідач просив відмовити в задоволенні позову або закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю предмету позову.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Як на підставу скасування рішення суду посилався на те, що висновок суду про неможливість виконання відповідачем обов'язку з доставки товару у зв'язку з введенням воєнного стану є безпідставним, оскільки посилаючись на такі обставини, суд в рішенні не навів будь-яких обґрунтувань з цього приводу.

Також суд не врахував, що для звільнення зобов'язаної за договором сторони від виконання своїх зобов'язань, крім наявності, засвідчення обставини форс-мажору, необхідно умовою має бути безпосередній зв'язок, вплив обставин форс-мажору на неможливість виконання зобов'язань за договором, зокрема, знищення чи пошкодження приміщення, знищення чи пошкодження обладнання, відсутність електро-водопостачання, інтернет-зв'язку, персоналу, припинення роботи підприємства; такий стан має бути документально підтверджений.

На думку позивача, сам лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин не виконання відповідачем обов'язку з поставки товару.

Зауважив, що оскаржуване рішення не містить посилання на будь-які докази наявності дії непереборної сили щодо перешкоджання відповідачу здійснити поставку товару або після 17.04.2022 повернути грошові кошти за не отриманий товар.

Суд проігнорував той факт, що відповідач зобов'язаний був повернути оплату за товар у семиденний строк з дня пред'явлення позивачем вимоги про повернення грошових коштів, перебіг якого починається з 17.04.2022 до 22.04.2022 включно.

Суд також, ухвалюючи рішення, проігнорував вимоги ст. 536, 625 ЦК України та ч. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів".

Крім цього, в обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що жодний доказ, наданий відповідачем до відзиву не відповідає вимогам Глави 5 "Докази та доказування" Розділу І ЦПК України. На думку позивача, долучені відповідачем докази не оформлені відповідачем з проставлянням надпису "Згідно оригіналу", підпису та посади уповноваженої особи, дати, а тому в силу приписів ст. 78 ЦПК України є недопустимими доказами.

Додав, що вказуючи про повернення грошових коштів позивачу, суд не дослідив, не надав оцінку та не здійснив посилання на документи, якими підтверджується повернення грошових коштів. До того ж, позовні вимоги пред'явлені до ТОВ "Епіцентр К", тоді як повернення коштів за не надані послуги з доставки товару здійснено не відповідачем, а іншою не уповноваженою на це особою.

За вказаних обставин просив скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2022 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідач, заперечуючи проти апеляційної скарги, подав відзив. У відзиві, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване.

Позивач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи (а. с. 146), в судове засідання не з`явився та свого представника не направив.

Представник відповідача - Песиголовець Я. О. в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Пояснив суду, що в одному з магазинів ТОВ "Епіцентр К" в м. Харкові ОСОБА_1 було 22.09.2022 повернуто грошові кошти за оплату товару в сумі 6 357,76 грн шляхом зарахування на банківську картку, тобто в такий же спосіб як і було сплачено ці кошти за товар. Кошти з оплати послуги за доставку товару в сумі 300 грн ОСОБА_1 22.09.2022 відмовився отримати, посилаючись на те, що в майбутньому буде придбавати товар в ТОВ "Епіцентр К" і ці кошти будуть використані для оплати доставки придбаного в майбутньому ним товару.

Також пояснив, що в подальшому кошти з оплати послуги за доставку товару в сумі 300 грн були повернуті ОСОБА_1 ним особисто зі своєї картки. На здійснення таких дій в нього є повноваження, про що зазначено в довіреності, виданої ТОВ "Епіцентр К".

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача Песиголовця Я. О. , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що зобов'язання щодо повернення коштів за товар та за оплату доставки товару виконані відповідачем.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 22 лютого 2022 року в магазині ТОВ "Епіцентр " було придбано та оплачено товар (плитку). Розрахунок відбувався за допомогою банківської картки. В цей же день - 22.02.2022 після придбання товару позивачем була оформлена заявка на послугу з доставки товару. Оплата послуги з доставки товару також здійснена за допомогою банківської картки та проведена окремим чеком. Час друку чеку купівлі-продажу плитки 14:42, час друку чеку з оплати доставки товару - 14:49.

Наведені фактичні обставини підтверджуються наступними доказами: накладна відпуску товару за № УСл/Нз-0001668 від 22.02.2022, придбано два найменування товару на загальну суму 6 357,74 грн; акт прийняття робіт по № Усл/Нз-0001668 від 22.02.2022, доставка зона 2 (1 шт.), замовний Безпаловський, 29, вартість робіт становить 300,00 грн; фіскальний чек від 22.02.2022 на суму 300 грн та на суму 6 357,76 грн; квитанція №К949-1Т97-ТМ9Ч-ЧТ9А від 22.02.2022, згідно якої платник ОСОБА_1 здійснив оплату на суму 6 357,76 грн, одержувач ТОВ "Епіцентр К Харків" та квитанція №2Н41-АЕ6К-3Т2Р-6КЕХ від 22.02.2023, платник ОСОБА_1 здійснив оплату на суму 300 грн, одержувач "Епіцентр".

З наведеного слідує, що в силу приписів ст. 626, 633, 698, 704 ЦК України, між сторонами 22.02.2022 було укладено публічний договір роздрібної купівлі-продажу з умовою про доставку товару покупцю.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не здійснив доставку товару, придбаного позивачем.

17 квітня 2022 року ОСОБА_1 направив керівнику ТОВ "Епіцентр К" заяву про розірвання договору купівлі-продажу від 22.02.2022 та повернення сплачених коштів в сумі 6 657,76 грн.

20 квітня 2022 року відповідачем повідомлено ОСОБА_1 про те, що ТОВ "Епіцентр К" не займається поверненням коштів покупцям, а це є прерогативою торгівельного центру, в якому було придбано товар.

28 квітня 2022 року ОСОБА_1 засобами електронного зв'язку направив на адресу продавця претензію з вимогою розірвати договір роздрібної купівлі-продажу від 22.02.2022, з умовою про доставку товару покупцеві, та повернути грошові кошти в сумі 6 657,76 грн, попередньо сплачені 22.02.2022.

Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно квитанції відповідачем 22.09.2022 повернуто ОСОБА_1 грошові кошти за товар в сумі 6 357,76 грн.

05 жовтня 2022 року, що підтверджується платіжним дорученням (чек ФН 7 від 22.02.2022) ОСОБА_1 повернуто грошові кошти за оплату доставки в сумі 300 грн.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує факту повернення йому відповідачем грошових коштів в сумі 6 657,76 грн, сплачених за товар та за доставку товару, а лише посилається на те, що долучені відповідачем докази на підтвердження повернення коштів не оформлені належним чином, а саме за відсутності реквізитів з проставляння напису "Згідно оригіналу", підпису та посади уповноваженої особи, дати засвідчення. На думку позивача, дані докази про повернення коштів в силу приписів ст. 78 ЦПК України є недопустимими доказами

Колегія суддів вважає безпідставними такі доводи апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами частин 2-5 статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться в нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Як вже вказувалося вище та вбачається з матеріалів справи, на підтвердження повернення позивачу коштів в сумі 6 657,76 грн відповідачем надано письмові докази, а саме копію квитанції від 22.09.2022, копію фіскального чеку від 22.09.2022 про повернення 6 357,76 грн, копію платіжного доручення від 05.10.2022 про повернення 300 грн.

З наданих відповідачем доказів на підтвердження повернення позивачу грошових коштів в сумі 6 657,76 грн вбачається, що останні засвідчені належним чином, оскільки містять проставляння напису "Згідно з оригіналом", ПІБ уповноваженої особи, підпис уповноваженої особи і дата засвідчення (а. с. 61-64).

Таким чином, надані відповідачем докази на підтвердження повернення позивачу коштів засвідчені належним чином у відповідності до вимог закону, а відтак правомірно взяті до уваги суду під час вирішення спору.

Щодо посилань в апеляційній скарзі на те, що повернення коштів відбулося не відповідачем, а іншою, на думку позивача, не уповноваженою на це особою Песиголовцем Я. О. , колегія суддів зазначає таке.

З квитанції про повернення коштів за оплату товару в сумі 6 357,76 грн вбачається, що ці кошти повернуто касиром ТОВ "Епіцентр К" шляхом зарахування на банківську картку ОСОБА_1 (а. с. 61). До того ж, повернення коштів в сумі 6 357,76 грн було здійснено в магазині, який є структурним підрозділом ТОВ "Епіцентр К".

З платіжного доручення від 05 жовтня 2022 року вбачається, що Песиголовець Я. О. здійснив переказ коштів за доставку по чеку ФН 300092187 від 22.02.2022 (а. с. 63). Згідно даного платіжного доручення сума переказу становить 300 грн.

З матеріалів справи також вбачається, що згідно довіреності від 08.10.2019, виданої ТОВ "Епіцентр К", Песиголовець Я. О. є уповноваженим представником відповідача (а. с. 50). В даній довіреності зазначено, що остання видана строком на три роки, без права передоручення і дійсна до 08.10.2022.

Також, в цій же довіреності серед іншого, ТОВ "Епіцентр К" уповноважило Песиголовця Я. О. для здійснення представництва від імені ТОВ "Епіцентр К" сплачувати (вносити) грошові кошти.

Сукупність наведених обставин вказує на те, що належними, достатніми та допустимими доказами підтверджується, що ТОВ "Епіцентр К" здійснило повернення ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 6 657,76 грн, що є предметом спору за основною вимогою. А відтак суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення пені, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 6 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача або внаслідок дії непереборної сили.

Як вже неодноразово вказувалося вище, оплату за товар та за доставку товару ОСОБА_1 здійснив в магазині ТОВ "Епіцентр К", що знаходиться у м. Харків. Доставку товару заплановано на 24.02.2022.

Загальновідомим є той факт, що з 24.02.2022 по всій території України введено воєнний стан, який діє й досі.

Також загальновідомим є той факт, що бойові дії внаслідок військової агресії Російської Федерації відбувалися безпосередньо на території м. Харкова.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, Харківська міська територіальна громада є територією на якій ведуться бойові дії.

З урахуванням наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог і в частині стягнення пені.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір суд першої інстанції в межах доводів позову повно та всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 31 березня 2023 року.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

В. А. Кравець