ПОСТАНОВА

Іменем України

15 лютого 2023 року м. Кропивницький

справа № 383/853/22

провадження № 22-ц/4809/306/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів: Дьомич Д.М, Письменного О.А

з участю секретаря: Федоренко Т.О.

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2022 року, у складі головуючого судді Могиленко В.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обгрунтування позову вказував, що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобринецького районного управління юстиції 07.07.2008 було зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вказував, що після розірвання шлюбу з відповідачем ще певний час проживали разом, намагалися вести спільне господарство та відновити сімейні стосунки.

Мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте шлюбні стосунки було остаточно розірвано, будь-які відносини фактично відсутні.

Зазначав, що час син ОСОБА_4 проживає з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення про проживання сина ОСОБА_5 разом з ним приймалося спільно з відповідачем. Також була врахована думка сина ОСОБА_5 щодо місця його проживання, який виявив бажання проживати разом з ним.

Посилався на те, що відповідач тривалий час не приймала участі в утриманні сина та відмовлялася її надавати, а тому має підстави що ОСОБА_2 і в подальшому в добровільному порядку буде ухилятись від матеріального утримання дитини.

Просив стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розпочавши стягнення з 21.09.2022.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відповідачка не погодившись із вказаним рішенням суду подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вказує, що судом першої інстанції не були з?ясовані усі обставини справи та не досліджено докази у справі.

Вважає, що факт проживання дитини в одному житловому приміщенні, де мешкає один з батьків, не може бути підставою для стягнення аліментів на його користь.

Крім того, місце проживання дитини з одним із батьків не визначено.

Позивач не подав відзив на апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №49 від 07.07.2008 (а.с.33).

Встановлено, що після розірвання шлюбу сторони продовжувала спільно проживати та в цей період у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 25.11.2009 (а.с.7).

Судом встановлено, що малолітній син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 15.09.2022 №280 (а.с.8).

З характеристики виданої КЗ «Костомарівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Кетрисанівської сільської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в сьомому класі вказаного закладу. Батьки приділяють увагу вихованню сина, мама систематично відвідує батьківські збори, приймає участь у вихованні сина (а.с.47).

Згідно довідки та характеристики Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 20.10.2022 №316, №315, ОСОБА_2 з 2019 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, але має в самостійному обробітку земельний пай, займається господарством (а.с.45, 46).

Судом встановлено, що відповідачка має у власності земельну ділянку площею 11,6098 гектарів, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області (а.с.52-53).

Свідки пояснення, яких були заслухані в суді першої інстанції вказували на те, що відповідачка спілкується із сином та надає йому матеріальну допомогу.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України).

Колегія суддів вважає, що суд дослідивши обставини справи, щодо реального перебування дитини на утриманні одного з батьків, правильно вирішив спір діючі виключно в інтересах неповнолітньої дитини.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

16.03.2023 - складено постанову.

Головуючий суддя О.Л.Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний