Справа № 145/1671/22
Провадження №2/145/416/2023
У Х В А Л А

"19" січня 2023 р. смт Тиврів

Суддя Тиврівського районного суду Вінницької області Копилова Л. В. , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Тиврівської селищної ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Тиврівської селищної ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Ухвалою судді від 02.12.2022 року вказану позовну заяву було залишено без руху. Запропоновано позивачу в 10-денний строк з дня вручення ухвали сплатити судовий збір у відповідному розмірі та надати суду докази про його сплату.

Копію ухвали судді від 02.12.2023 р. згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримала 08.01.2023.

Тобто, до даного часу недоліки не усунуто, заяви про продовження строку їх усунення не подано.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд наголошує, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У цих рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Отже, в кожному випадку позивач при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне повернути позовну заяву позивачу.

Керуючись ч.3 ст.185, ст.ст. 260, 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Тиврівської селищної ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного судупротягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Копилова Л. В.