Номер провадження: 22-ц/813/3107/23
Справа № 523/6114/20
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Князюка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Власенко С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 січня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10 000 гривень, щомісячно, починаючи з 23.04.2020 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування вимог позивач зазначала, що з 02.06.2016 року по 23.07.2019 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась дитина ОСОБА_3 . Після припинення 26.03.2018 року з відповідачем сумісного проживання та ведення спільного господарства, дитина залишилась проживати разом з позивачем. Позивач самостійно утримує дитину та старається забезпечити її усім необхідним. З 01.04.2019 року позивач влаштувалась на роботу в ТОВ «ТРК «Південна хвиля ТВ», та поєднує її з вихованням дитини. При цьому відповідач, участі у житті дитини не приймає, матеріально дитину не утримує, розвитком дитини не цікавиться. Дитина досягла вже віку, коли потрібно йти в садочок, а потреби дитини все більше зростають. Державні садочки за їх місцем проживання не мають вільних місць, а ціна в приватних стартує від 6 000 гривень до 8 500 гривень на місяць. Оскільки позивач не може самостійно забезпечити належний рівень дитині, оскільки на її утриманні знаходиться ще одна дитина - син ОСОБА_4 , 2001 року народження, який є студентом морехідного коледжу, вона звернулася з цим позовом до суду. При цьому, позивач зазначає, що відповідач здоровий та працездатний, має нерухоме та рухоме майно, працює моряком на суховантажних суднах (балкари) на посаді третього помічника капітана та отримує достойну заробітню плату, а тому може, на думку позивача, платити на утримання їх спільної дитини аліменти, у розмірі 10 000 гривень на місяць.

Відповідач подав відзив на позовну заяву позивачки та згідно останніх його письмових пояснень позов визнав частково та просив стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання доньки у розмірі 1500 гривень на місяць до досягнення дитиною повноліття. При цьому відповідач зазначив, що обґрунтування позивачки, що він не приймає участі у житті дитини є надуманими та не відповідають дійсності. Він приймає активну участь в утриманні та вихованні доньки, по мірі своїх фінансових можливостей забезпечує її матеріально. Зазначав, що раніше він дійсно працював моряком та ходив у рейси далекого плавання, однак у зв`язку з погіршенням стану здоров`я вже не може продовжувати вказану діяльність. Останній його рейс був у 2020 році, а з 02.02.2021 року він працює в ПП «В та Компанія» на посаді коменданта з посадовим окладом 6 700 гривень на місяць. Вказана зарплата є єдиним джерелом його доходу. Крім того, на його утриманні перебуває ще повнолітній син, який навчається у НУ «Одеська морська академія» на якого він за рішенням Київського районного суду м.Одеси від 10.12.2021 року сплачує аліменти у розмірі частини з усіх своїх видів заробітку (доходу). Зазначав, що в м.Одесі є безліч державних дошкільних закладів, один з яких дитина і відвідує, а тому розгляд позивачкою приватного дитячого садочка є її власним необґрунтованим бажанням, яке відповідач, на жаль, не може оплатити.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 31 січня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 500 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.04.2020 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 січня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 500 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду справи відповідач вже не відвідує рейси, з 02.02.2021 року працює в ПП «В та Компанія» на посаді коменданта з посадовим окладом 6 700 гривень на місяць, іншого доходу не має. На утриманні відповідача перебуває ще повнолітній син ОСОБА_5 , 2001 року народження, який продовжує навчання в НУ «Одеська морська академія» та на якого з відповідача рішенням суду від 10.12.2021 року стягуються аліменти у розмірі частини з усіх його видів заробітку (доходу). З урахуванням матеріального стану відповідача, суд вважав, що 2 500 гривень на місяць на утримання дитини ОСОБА_6 , відповідатиме інтересам дитини та батька.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Розглядаючи питання про стягнення аліментів, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до частини першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст.7 ЗУ „Про державний бюджет на 2022 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Відповідно до ст.7 ЗУ „Про державний бюджет на 2023 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: 2272 гривні; а для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

Відповідно до ч.1-2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

За положеннями ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч.3 ст.70 ЗУ „Про виконавче провадження загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 (т.1, а.с.08).

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 23.07.2019 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02.06.2016 року Суворовським районним у м.Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, актовий запис № 486. Визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишено прізвище ОСОБА_7 (т.1, а.с.05-06).

ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року влаштувалась на роботу в ТОВ «ТРК «Південна Хвиля ТВ» на посаду журналіста (том 1, а.с.11).

Відповідач ОСОБА_2 в 2007 році закінчив Одеську національну морську академію за спеціальністю Судноволодіння, освітній ступінь бакалавр, має дипломи штурмана № 12620/2016/08 від 13.07.2016 року, загального оператора ГМЗЛБ № 12621/2016/08 від 13.07.2016 року, зі строком підтвердження до 04.07.2021 року (том 1, а.с.161-164).

Звертаючись з позовом про стягнення аліментів, позивачка вказувала, що відповідач має змогу платити на утримання доньки аліменти у розмірі 10 000 гривень на місяць, оскільки він регулярно відвідує рейси.

Матеріалами справи встановлено, що у лютому 2020 року ОСОБА_2 звертався до ТОВ «АВС Марітіме» за послугами з посередництва у працевлаштуванні за кордоном, з огляду на що між сторонами було укладено договір № 124 про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном від 04.02.2020 року (том 1, а.с.145-152).

За посередництвом ТОВ «АВС Марітіме» між ОСОБА_2 у якості моряка та компанією S-BULKERS SHIPPING LTD був укладений трудовий договір моряка від 03.03.2020 року строком на 5 місяців (+/- 1 місяць).

Згідно з трудовим договором від 03.03.2020 року ОСОБА_2 був працевлаштований на посаді третього помічника капітана на судні EL COMINO (прапор Республіка Маршаллові острови). Загальна заробітня плата за даним контрактом складала 2 917 доларів США, та включала в себе основну заробітню плату/базову ставку в місяць у розмірі 1 165 доларів США та надбавку у розмірі 1 752 доларів США на місяць (том 1, а.с.150).

Однак відомостей, що після закінчення цього контракту у 2020 році, відповідач знову відвідував рейси, матеріали справи не містять.

Натомість з матеріалів справи вбачається, що відповідач 02 лютого 2021 року працевлаштувався на нову роботу, в ПП «В та Компанія» на посаду Коменданта з посадовим окладом 6 700 гривень на місяць (том 1, а.с.65).

Роботодавець ПП «В та Компанія», а потім ПП «А та Компанія» на протязі 13 місяців у період з лютого 2021 року по лютий 2022 рік звітували про доходи працівника ОСОБА_2 в Пенсійний Фонд України.

За даними Пенсійного Фонду України, дохід ОСОБА_2 в ПП «В та Компанія», а після в ПП «А та Компанія» з лютого 2021 року по грудень 2021 року склав 77 819,26 гривень з урахуванням податків та зборів; а з січня по лютий 2022 року 13 185,92 грн.

Таким чином, середній дохід відповідача, виходячи з його доходу за період з лютого 2021 року по січень 2022 року включно (тобто за рік/12 місяців), за вирахуванням обов`язкового податку на доходи фізичних осіб 18% та військового збору 1,5% (який було введено в 2014 році для фінансування Збройних сил України) в місяць складає 5 703,38 грн.

Вказана сума розрахована наступним чином:

85 019,26 (заробітна плата з лютого 2021 по січень 2022) : 12 = 7084,94 сума доходу в місяць з податками та зборами.

7084,94 19,5% (ПДФО та військовий збір) = 1381,56 (сума податку, яка відраховується із нарахованої заробітної плати, від 7084,94 грн.).

7084,94 1381,56 = 5 703,38 грн. чистий дохід відповідача в місяць, без податків та зборів.

Таким чином, стягуючи аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 у розмірі 2 500 гривень на місяць, районний суд виходив з доходу відповідача, який він отримував на протязі останнього року та інтересів дитини для забезпечення гармонійного розвитку дівчинки, виходячи з фінансових можливостей відповідача.

Відомостей про інші джерела доходу відповідача, матеріали справи не містять.

Крім того, при визначенні розміру аліментів, районний суд враховував й те, що на утриманні відповідача перебуває ще повнолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на якого відповідач, на підставі рішення Київського районного суду м.Одеси від 10.12.2021 року, зобов`язаний сплачувати аліменти у розмірі частини з усіх видів свого заробітку (доходу), до закінчення 30.06.2024 року сином навчання (том 1, а.с.211-213).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з визначеним районним судом розміром стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_6 в сумі 2 500 гривень на місяць, який відповідає прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не врахував матеріальне становище ОСОБА_2 , зокрема наявності у його власності житлового будинку в АДРЕСА_1 та земельної ділянки за цією ж адресою, а також земельної ділянки, розташованої в центрі середньо-гірського кліматичного курорту села Татарів Івано-Франківської області з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку є не спроможніми, оскільки вказане майно належить ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності (1/2) на підставі свідоцтв про право на спадщину, виданих в 2015-2016 роках, тобто ще до народження ІНФОРМАЦІЯ_3 доньки ОСОБА_6 .

Тобто, доказів, що вказане майно відповідач набув протягом останніх років, що могло б свідчити про наявність у відповідача іншого/додаткового доходу, аніж той, який встановлений судом, матеріали справи не містять.

Крім того, доказів, що вказане майно відповідач продав чи здав в оренду, внаслідок чого отримав чи отримує додатковий дохід, матеріали справи також не містять.

Таким чином, встановивши, що відповідач після закінчення останнього контракту в 2020 році в рейси вже не ходить, з лютого 2021 року працює на іншій роботі в приватному підприємстві на посаді коменданта з середнім доходом без податків та зборів у розмірі 5 703,38 грн. на місяць, іншого доходу не має, на його утриманні перебуває ще одна дитина, на яку з нього стягуються аліменти за рішенням суду у розмірі з усіх його доходів (заробітку), суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 у розмірі 2500 гривень на місяць.

Крім того, як встановлено судом, позивачка з 01 квітня 2019 року також влаштувалась на роботу в ТОВ «ТРК «Південна Хвиля ТВ» на посаду журналіста та отримує заробітню плату.

Оскільки перед Законом батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, то позивачка має такий самий обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення спільної з відповідачем дитини.

Батьки, які виховують дитину, несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином звертаючись з апеляційною скаргою, позивачка не довела можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 10 000 гривень на місяць.

При цьому, колегія суддів звертає увагу позивачки, що розмір аліментів може бути збільшений за рішенням суду у разі зміни матеріального становища платника аліментів у кращу сторону (ст..192 СК України).

Тобто, у разі встановлення, що матеріальне становище відповідача покращилося і він може надавати матеріальну допомогу дитині у більшому розмірі, позивачка має право звернутися до суду з новим позовом про збільшення розміру аліментів або про зміну способу стягнення з відповідача аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу відповідача, якщо це відповідає інтересам дитини.

Таке саме право має і відповідач, у разі покращення чи погіршення його майнового стану, він має право звернутися до суду про збільшення чи зменшення розміру стягнення з нього аліментів.

Інші наведені доводи апеляційної скарги не впливають на правильність визначеного районним судом розміру стягнення аліментів.

Суд не може стягнути з відповідача аліменти у більшому розмірі ніж останній може сплатити, оскільки це може призвести до виникнення заборгованості по аліментам/її зростання та як наслідок дитина буде позбавлена матеріального утримання з боку батька.

Суд може стягнути аліменти у розмірі про який просить позивач у разі доведення нею джерела доходу відповідача, з якого він може сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі.

В даному випадку, позивачка не довела можливість сплачувати відповідачем аліменти у заявленому неї розмірі 10 000 грн на місяць, оскільки встановлений розмір доходу відповідача майже вдвічі менший і відповідач пов`язаний іншими зобов`язаннями по сплаті аліментів на ще одну дитину.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи, які є підставою для скасування (зміни) рішення, не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.367, 368, 375, 382-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч.3 п.2 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено: 03.04.2023 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

О.В. Князюк