ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 622/1056/21 Номер провадження 22-ц/814/3273/23Головуючий у 1-й інстанції Петренко Л.Є. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Прядкіної О.В., Кузнєцової Ю.О., при секретарі: Андрейко Я.Г., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 22 лютого 2023 року у справі за позовною заявою керівника Богодухівської обласної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Золочівської селищної ради Харківської області до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Харківської області про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки, скасування їх державної реєстрації та повернення земельних ділянок, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року прокурор Богодухівської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави звернувся до Золочівського районного суду Харківської області із позовом, в якому просив: - визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Харківській області №3566-СГ та №3566-СГ від 22.12.2014 про затвердження проекту землеустрою та надання ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку, розташовану за межами населених пунктів Золочівської селищної ради на території Золочівського району Харківської області, з кадастровим номером :04:001:0761, площею 50,0000 га/ :05:002:0912, площею 13,0000 га для ведення фермерського господарства; - визнати недійсним договори оренди земельної ділянки від 14.01.2015, загальною площею 50,0000 га, кадастровий номер :04:001:0761, та :05:002:0912, площею 13,0000 га, укладений між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області та ОСОБА_1 , та скасувати його державну реєстрацію; - зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку, загальною площею 50,0000 га. кадастровий номер :04:001:0761 та :05:002:0912, площею 13,0000 га до комунальної власності Золочівської селищної ради.

В обґрунтування позовної заяви вказував, що в ході вивчення правомірності передачі в оренду земельних ділянок, розташованих на території Золочівської ОТГ Богодухівського району Харківської області, Богодухівською окружною прокуратурою Харківської області було встановлено, що наказом Головного Управління Держземагенства у Харківській області №2712-СГ від 15.10.2014 від 15.10.2014 надано відповідачу ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 50,0000 га та 13,0000 га, розташованої за межами населених пунктів Золочівської селищної ради на території Золочівського району Харківської області.

В подальшому, наказом ГУ Держземагенства у Харківській області №2712-СГ від 15.10.2014, №3566-СГ та №3565 від 22.12.2014 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, потім затверджено розроблені проекти землеустрою та надано ОСОБА_1 в оренду земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів Золочівської селищної ради на території Золочівського району Харківської області, з кадастровим номером :04:001:0761, площею 50,0000 га та :05:002:0912, площею 13,0000 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля) для ведення фермерського господарства, строком на 49 років.

На виконання зазначених наказів між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області та відповідачем ОСОБА_1 14.01.2015 укладено два договори оренди земельних ділянок строком на 49 років, які зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про інше речове право: 8377177).

В подальшому, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідач ОСОБА_1 , на підставі договору від 29.01.2015, передав в суборенду спірну земельну ділянку СФГ ОСОБА_2 .

Прокурор вказував, що накази ГУ Держземагенства у Харківській області прийняті з порушенням законодавства, у зв`язку з чим надання землі в оренду та суборенду відбулося незаконно.

Так, при подачі ОСОБА_1 заяви про надання в оренду для ведення фермерського господарства земельної ділянки, не надано документа на підтвердження аграрної освіти, не підтверджено наявність необхідної матеріально-технічної бази для обробітку, не зазначено дані про членів сім`ї. Також з часу укладення договору оренди до часу подачі позову фермерське господарство ОСОБА_1 не створено, проте останній передав земельну ділянку в суборенду СФГ ОСОБА_2 , яке було засновано ним же 23.01.1998, а передача ділянки в суборенду здійснена ним як фізичною особою, що є порушенням ст.14 ЗУ «Про фермерське господарство».

Також раніше ОСОБА_1 у приватну власність надавалася земельна ділянка Золочівською селищною радою для ведення товарного с/г виробництва та у користування СФГ ОСОБА_2 для створення і ведення фермерського господарства. Таким чином дії ОСОБА_1 були спрямовані на розширення земельного банку СФГ ОСОБА_2 в користування вищевказаної земельної ділянки за спрощеною процедурою, а саме без проведення земельних торгів, а сам ОСОБА_1 не мав жодних намірів на створення фермерського господарства та використання землі за призначенням.

Також, оскільки оспорювані накази Держгеокадастру підлягають визнанню незаконними та скасуванню, то і договори оренди підлягають визнанню недійсними, а земельні ділянки підлягають поверненню власнику.

В даному випадку, порушення інтересів держави полягає в недотриманні Головним управлінням Держземагенства у Харківській області вищевказаних вимог законодавства, що призвело до незаконної передачі у користування ОСОБА_1 земельних ділянок без проведення обов`язкових земельних торгів (аукціону), чим підривається авторитет держави в особі органів виконавчої влади, які уповноваженні на виконання функцій держави та реалізації державної політики на конкретній території.

З огляду на те, що прокурор звернувся з позовною заявою в інтересах держави в особі Золочівської селищної ради Богодухівського району Харківської області й про вказані правопорушення прокурору стало відомо в 2018 році, тобто після опрацювання спірних наказів Держгеокадастру, які не перебувають у вільному доступі, то строки позовної давності пропущено з поважних причин.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 22 лютого 2023 року у задоволенні позовних вимог керівника Богодухівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Золочівської селищної ради до Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, ОСОБА_1 про визнання наказу незаконним, договорів оренди земельних ділянок недійсними, скасування реєстрації та повернення земельних ділянок, - відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодився заступник керівника Харківської обласної прокуратури, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Диканського районного суду Полтавської області від 22 лютого 2023 року, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги керівника Богодухівської окружної прокуратури задовольнити.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Обґрунтовуючи свою позицію скаржник посилається на те, що у матеріалах справи відсутні докази обізнаності позивача Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області про вибуття з володіння об`єднаної територіальної громади, як законного власника, спірної земельної ділянки.

Крім того, посилається на те, що у випадку, якщо прокурором пред`явлено позов в інтересах держави у зв`язку із вчиненням порушення тим органом, на який покладено владні повноваження в цій сфері, момент початку перебігу строку позовної давності повинен відліковуватися з моменту коли про порушення прав або про особу, яка їх порушила дізнався або мав можливість дізнатися відповідний орган державної влади.

Від представника відповідачів ОСОБА_1 та ГУ Держгеокадастру в Харківській області адвоката Халабурдіна С.В. надійшли відзиви, в яких він посилаючись на безпідставність тверджень апелянта про те, що судом першої інстанції не досліджено поважності причин пропуску позовної давності, а також те, що держава в особі її уповноваженого органу довідалася або могла довідатися про імовірні порушення її прав, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Судове засідання проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справи. На момент розгляду справи в режимі відеоконференції брав участь представник відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ГУ Держгеокадастру у Харківській області просив проводити розгляд справи без його участі, позивач в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно інформації, розміщеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 є кінцевим бенефіціарним власником, керівником та підписантом СФГ «Цилюрик», яке засновано та зареєстровано 23.01.1998 (а.с.44-49).

Наказом Головного Управління Держземагенства у Харківській області №2712-СГ від 15.10.2014 Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою гр. ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів Золочівської селищної ради на території Золочівського району Харківської області. Орієнтовний розмір земельних ділянок 71,0000 га (із них земельна ділянка № НОМЕР_1 - 50,0000 га, земельна ділянка № НОМЕР_2 8,0000 га, та земельна ділянка № НОМЕР_3 - 13,0000 га), за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля) для ведення фермерського господарства (код згідно КВЦПЗ 01.02). ОСОБА_1 наказано замовити розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з урахуванням вимог статті 26 Закону України Про землеустрій. Розроблені та погоджені відповідно до ст. 186-1 Земельного кодексу України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, після отримання позитивного висновку обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації подати на затвердження в порядку, встановленому ст.ст.186, 186-1 зазначеного Кодексу (а.с.20-21).

Наказом Головного Управління Держземагенства у Харківській області №3566-СГ від 22.12.2014 Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду затверджено розроблені ФОП ОСОБА_3 «Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок на умовах оренди гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства, розташованих за межами населених пунктів Золочівської селищної ради на території Золочівського району Харківської області. Надано гр. ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку, розташовану за межами населених пунктів Золочівської селищної ради на території Золочівського району Харківської області з кадастровим номером :04:001:0761, площею 50,0000 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарські угіддя (рілля) для ведення фермерського господарства (код згідно КВЦПЗ-01.02), строком на 49 років. Наказано укласти договір оренди землі з Головним управлінням Держземагенства у Харківській області (а.с. 22-23).

14.01.2015 між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області і відповідачем ОСОБА_1 укладено договір оренди спірної земельної ділянки, кадастровий № :04:001:0761, площею 50 га, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя (рілля) строком на 49 років (а.с. 28-33).

Також, 14.01.2015 між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області і відповідачем ОСОБА_1 укладено договір оренди спірної земельної ділянки, :05:002:0912, площею 13 га, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя (рілля) строком на 49 років (а.с. 13-15).

Вищезазначені договори оренди земельних ділянок зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно в розділі про державну реєстрацію іншого речового права. Форма власності земельних ділянок державна, власник Головне управління Держземагенства у Харківській області. Інформаційну довідку сформовано станом на 20.03.2018 (а.с. 41-43).

З матеріалів справи вбачається, що після укладання вказаних договорів оренди, громадянин ОСОБА_1 фермерське господарство не створював.

Згідно інформації начальника Слобожанського управління Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 20.03.2019, наданої на запит керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області, згідно бази даних інформаційного реєстру ДФС України Податковий блок, підсистем Плата за землю по платнику податків фізичній особі ОСОБА_1 станом на звітну дату обліковується три договори оренди земельних ділянок від 04.01.2015. Розмір орендованих земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення (рілля) становлять 50,0 га (кадастровий номер :04:001:0761), 13,0 га (кадастровий номер :05:002:0912), 8,0 га (кадастровий номер :05:002:0911) відповідно. Договори оренди на вказані земельні ділянки заключенні з Головним управлінням Державного земельного агентства у Харківській області, згідно яких орендна плата встановлена у розмірі 4 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Вказані ділянки розташовані за межами смт. Золочів Золочівської селищної ради. (а.с35).

За даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно фізичною особою ОСОБА_1 29.01.2015 заключено договори суборенди по вище вказаним земельним ділянкам з селянським (фермерським) господарством Цилюрик. (а.с.42).

Рішенням ХІІ сесії VІІІ скликання Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області №1941 від 30.10.2018 вирішено прийняти земельні ділянки сільськогосподарського призначення розташовані за межами населених пунктів на території Золочівської селищної об`єднаної територіальної громади, у тому числі земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0912 (а.с.18).

В.о. керівнику Богодухівської окружної прокуратури Харківської області Владиславу Стеріоні за №02-21/4319 від 14.09.2021 головою Золочівської селищної ради Коваленко В.М,. надіслано лист щодо представництва в суді інтересів держави та щодо звернення до суду з вищезазначеними позовами (а.с.18,19).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог керівника Богодухівської обласної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Золочівської селищної ради Харківської області до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Харківської області про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки, скасування їх державної реєстрації та повернення земельних ділянок, суд першої інстанції виходив з того, що при зверненні до суду з даним позовом прокурором було пропущено встановлений законом строк позовної давності, зазначивши при цьому, що дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за частиною першою статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

За змістом частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Разом з тим відповідно до частин першої, другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 20 ГПК України встановлені особливості предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів, якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами, та встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (в тому числі землю), крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем. Спори щодо користування землями фермерського господарства, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, з іншими юридичними особами розглядаються господарськими судами.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України від 19 червня 2003 року № 973-IV «Про фермерське господарство» (далі - Закон № 973-IV) фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

У статті 2 Закону № 973-IV закріплено, що відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України. Тобто спеціальним нормативно-правовим актом у таких правовідносинах є Закон № 973-IV.

За частиною першою статті 5, частиною першою статті 7 Закону № 973-IV право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

Після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб (стаття 8 Закону № 973-IV).

Тобто можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства як форми підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією.

Надання (передача) фізичній особі земельних ділянок для ведення фермерського господарства є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства. Натомість відсутність такої реєстрації протягом розумного строку є невиконанням умов закону для отримання земельної ділянки з метою ведення фермерського господарства.

Зі змісту положень статті 12 Закону № 973-IV вбачається, що земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земель фермерського господарства.

З комплексного аналізу норм статей 1, 5, 7, 8, 12 Закону № 973-IV можна зробити висновок, що після укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство мало бути зареєстроване в установленому законом порядку і з дати реєстрації набути статусу юридичної особи. З цього часу землекористувачем земельної ділянки є фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Фермерські господарства створюються для вироблення товарної сільськогосподарської продукції, здійснення її переробки та реалізації з метою отримання прибутку.

За положенням статті 42 Господарського кодексу України (далі - ГК України) підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, і відповідно до статті 1 Закону № 973-IV, і відповідно статті 42 ГК України фермерське господарство є формою підприємницької діяльності, а надана громадянину у встановленому порядку для ведення фермерського господарства земельна ділянка в силу свого правового режиму є такою, що використовується виключно для здійснення власної підприємницької діяльності, а не для задоволення особистих потреб.

Земельна ділянка надається фізичній особі, однак метою надання є подальше створення фермерського господарства як суб`єкта підприємництва (господарювання) з переданням цьому суб`єкту земельної ділянки. Отже, в процесі створення фермерського господарства його засновник має обмежені правомочності щодо землі, оскільки його обов`язком є створення фермерського господарства, що і буде користувачем цієї землі.

Аналізуючи відносини щодо створення фермерського господарства і набуття ним права власності (користування) землею, можна зробити висновок, що de jure отримує землю фізична особа - засновник фермерського господарства, однак de facto він діє в інтересах створюваного ним фермерського господарства.

У спорах щодо земельних відносин при розмежуванні юрисдикції між цивільними і господарськими судами на першому місці - зміст правовідносин і вже другорядне значення надається суб`єктному складу (фізична чи юридична особа). Адже господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності як за участю юридичних осіб, так і за участю фізичних осіб- підприємців, а в певних випадках і за участю осіб, які не мають статусу суб`єкта господарювання.

Враховуючи наведене, спори щодо користування землями фермерського господарства, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, з іншими юридичними особами, мають розглядатися господарськими судами незалежно від того, чи отримувала фізична особа раніше земельну ділянку для створення фермерського господарства і того, чи створила вона це фермерське господарство.

Вказана вище позиція була викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2022 року у справі №922/1830/19.

Таким чином, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції помилково вказав, що дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, натомість провадження у цій справі належало закрити на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення Диканського районного суду Полтавської області від 22 лютого 2023 року підлягає скасуванню, а провадження у даній справі закриттю.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури задовольнити частково.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 22 лютого 2023 року скасувати.

Провадження у справі №622/1056/21 за позовною заявою керівника Богодухівської обласної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Золочівської селищної ради Харківської області до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Харківської області про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки, скасування їх державної реєстрації та повернення земельних ділянок, - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст постанови суду виготовлено 27 липня 2023 року.

Головуючий суддя : ________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: __________________ О.В. Прядкіна ________________ О.Ю. Кузнєцова