Справа № 202/3782/22
Провадження № 2/202/261/23
24 липня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.
за участю секретаря Калантаєнка Д.В.
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши в спрощеному позовному провадженні у залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Єгорова Оксана Анатоліївна про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) зі сплати аліментів, -
І. Стислий виклад позиції позивача.
ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою за результатом розгляду якої, просила стягнути з ОСОБА_3 :
-) заборгованість по аліментам у розмірі 143 206, 68 грн.;
-) неустойку (пеню) зі сплати аліментів у розмірі 53 950, 17 грн.;
-) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22 000, 00 грн.
Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19 січня 2007 року на користь позивача з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , 2002 року народження, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 процентів від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За час ухвалення рішення до досягнення дитиною повноліття відповідач постійно ухилявся від сплати аліментів та приховував місце своєї роботи та проживання, що спричинило виникнення заборгованості по аліментам. Виконавче провадження з виконання вказаного судового рішення було закрито, позивачу рекомендовано звернутись до суду для стягнення суми боргу у судовому порядку.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19 січня 2007 року було ухвалено рішення яким вирішено щомісячно стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 5 січня 2007 року до досягнення дитиною повноліття. Судове рішення набрало законної сили 29 січня 2007 року.
13 листопада 2013 року було відкрито виконавче провадження №40707217 з виконання вказаного вище судового рішення.
25 лютого 2020 року виконавче провадження №40707217 було закінчено у зв`язку із закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення (п.7 ч.1 ст.39, ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження»). Заборгованість за виконавчим провадженням становить 143 206, 68 грн.
Згідно розрахунку заборгованості пеня, за прострочення сплати аліментів, за період з січня 2007 року по березень 2020 року, складає 53 950, 17 грн.
У відповідності до копії акту приймання приймання наданих послуг до договору про надання правової допомоги №250622-1 від 25 червня 2022 року, ОСОБА_2 було сплачено 10 000,00 грн., що також підтверджується чеком.
ІІІ. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Отже, у даному конкретному випадку, позивач звернулась до суду у зв`язку із тим, що відповідач, будучи батьком спільної дитини, не виконував судове рішення, яким з останнього було стягнуто періодичні платежі (аліменти), внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 143 206, 68 грн., яку позивач просила стягнути на свою користь, оскільки виконавче провадження з виконання судового рішення про стягнення аліментів, було закінчено по досягненню дитиною повноліття. Крім того, позивач просила стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів, в сумі 53 950, 17 грн., та витрати на професійну правничу допомогу.
Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною третьою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.
Згідно з частинами першою, п.п. 1-5 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Пунктом 7 частини 1 статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції на момент прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження) передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.
Тобто державним/приватним виконавцем приймається мотивована постанова про закінчення виконавчого провадження, яка має містити інформацію про обставини, що доводять фактичне виконання судового рішення та засоби їх встановлення. Закінчуючи виконавче провадження із зазначених підстав, державний/приватний виконавець зобов`язаний пересвідчитися, що відповідне зобов`язання виконано суто відповідно до резолютивної частини рішення суду. Джерелом відомостей про фактичне і повне виконання рішення згідно з виконавчим документом можуть слугувати будь-які докази, що містять відповідну інформацію, вид і форма яких залежить від суті та змісту покладеного на боржника зобов`язання.
У відповідності до чт.4 ст.194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.
Відтак, наявність заборгованості за аліментами виключає можливість закінчення виконавчого провадження у зв`язку із досягненням дитиною повноліття та стягнення щомісячних платежів на її утримання.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлена до стягнення позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина, в сумі 143 206, 68 грн., не може бути задоволена, оскільки така заборгованість виникла внаслідок невиконання відповідачем судового рішення, яким з останнього було стягнуто аліменти.
Стягнення відповідної суми повинно продовжуватись у межах виконавчого провадження до повної оплати боргу, що утворився.
Суд зауважує, що повторне стягнення заявленої заборгованості, яка вже нарахована у межах виконавчого провадження про стягнення аліментів, буде фактично паралельним виконанням того ж виконавчого листа, та призведе до подвійного стягнення, що є прямим порушенням норм закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
В той же час, згідно вимог ч.1 ст. 196 СК України разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 квітня 2019 року (справа № 333/6020/16-ц, провадження № 14-616цс18) дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Так, судом було встановлено, що позивачем було проведено розрахунок пені у відповідності до вказаної вище правової позиції Верховного Суду, у тому суд вважає, що позовна вимоги про стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів в сумі 53 950, 17 грн., є такою, що підлягає задоволенню.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Виходячи із змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Стаття 80 ЦПК України презюмує, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню частково.
Згідно статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати у виді судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп.
Заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу стягненню не підлягає задоволенню з огляду на відсутність у матеріалах справи договору на правову допомогу.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 89 141, 263, 264, 265 ЦПК України,
УХВАЛИВ
Позовні вимоги ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 (адреса: адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Єгорова Оксана Анатоліївна про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) зі сплати аліментів, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку за прострочення сплати аліментів, на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з січня 2007 року по березень 2020 року, у розмірі 53 950, 17 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Поний текст судового рішення складено 24 липня 2023 року о 15 год.00 хв.
Суддя Г.О. Кухтін