31.03.2023 Єдиний унікальний номер 205/7276/22
Провадження № 2/205/431/23
УХВАЛА

про передачу справи на розгляд іншому суду

31 березня 2023 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Кривозуб О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування адміністрація Новокодацького району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищезазначена цивільна справа.

Представник позивача ОСОБА_3 надала суду заяву в якій просила направити вищевказану цивільну справу за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з підстав надходження до суду інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, на підставі ст. ст. 128, 130 ЦПК України повідомлялася належним чином про день, час та місце розгляду справи, однак про причини неявки суд не повідомила та не надала клопотання про відкладення або розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи Синько Т.М. надала до суду заяву в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, підтримує висновок органу опіки та піклування Новокодацького району Дніпровської міської ради від 20 лютого 2023 року та просила прийняти рішення в інтересах дитини

Положеннями вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у разі відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 статті 27 та частиною 1 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до відповіді Міністерства соціальної політики України від 20 березня 2023 року відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 ; адреса для листування та фактичного проживання: АДРЕСА_2 з 17 березня 2020 року як внутрішньо переміщеної особи.

Також суддею через систему «Електронний суд» отримано відповідь № 9566 від 31 березня 2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації відповідача, відповідно до якої відсутня інформація щодо реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, з позовної заяви встановлено, що позивач посилається на вимоги ч. 1 ст. 28 ЦПК України, а саме: позови про стягнення аліментів також можуть пред`являтися за місцем проживання позивача: АДРЕСА_3 , а тому вважає, що позовна заява може бути розглянута Ленінським районним судом м. Дніпропетровська.

Отже, звертаючись до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, позивач додає до заяви довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 16 червня 2022 року № 1204- згідно якої, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01 жовтня 2014 № 509, абзацом 2 пункту 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Пунктом 9 Правил реєстрації місця проживання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 (в редакції, яка була чинна до 15 серпня 2017 року включно) передбачено, що відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно із додатком 1.

Проте, 09 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 579 Про внесення зміни до пункту 9 Правил реєстрації місця проживання, якою внесено зміни до пункту 9 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», а саме виключено в абзаці першому слова «та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи».

Отже, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, до якого вноситься інформація про зареєстроване місце перебування особи.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що надана позивачем довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не є документом, який підтверджує зареєстроване місце проживання/перебування позивача за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки підтверджує лише факт внутрішнього переміщення особи та взяття її на облік.

Разом з тим, вимогами ЦПК України чітко визначено, що позови можуть пред`являтися позивачем за зареєстрованим місцем проживання чи перебування сторін.

З позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресю: АДРЕСА_4 , що територіально відноситься до Жовтневого району м. Маріуполя Донецької області.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 06 березня 2022 року за № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територі альну підсудність судових справ Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області, Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області та Першотравневого районного суду Донецької області на Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, а територіальну підсудність судових справ Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області змінено на Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Отже, враховуючи, що відповідач зареєстрована у місті Донецьк та вказана справа стосується прав малолітньої дитини в інтересах якої позивач з`явилася до суду, а місцем реєстрації позивача є адреса: АДРЕСА_4 , що за територіальною підсудністю відноситься до Жовтневого району м. Маріуполя Донецької області, а тому справа не підсудна Ленінському районному суду м. Дніпропетровська та підлягає направленню за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 1 статті 32 ЦПК України передбачено, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що сторони на території Новокодацького району м. Дніпра не зареєстровані, а позивач зверталась до суду відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 ЦПК України за її місцем реєстрації, де вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , тому виходячи із правил підсудності, встановлених ст. 28 ЦПК України, суд вважає за необхідне направити позовну заяву за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за місцем реєстрації позивача.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 187, 247, 259, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування адміністрація Новокодацького району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів передати на розгляд до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська (49044, м. Дніпро, вул. Паторжинського, буд. 18-А).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.П. Терещенко

.