КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 757/6016/20-ц Головуючий у 1 інстанції: Литвинова І.В.
Провадження № 22-ц/824/7010/2023 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Крижанівської Г.В.,

секретар Шевченко Т.В.,

розглянувши апеляційні скарги Мостиського районного відділу Держаної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та Пальчика Віктора Олеговича , який діє від імені та в інтересах Державної казначейської служби України, на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року та додаткове рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України та Мостиського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України та Мостиського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями. Зазначав, що постановою Апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2017 року конфіскований в доход держави транспортний засіб марки Audi А8 реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , 2004 року виготовлення. 05 березня 2018 року Львівська митниця ДФС України звернулася до Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2017 року. Постановою заступника начальника Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 05 березня 2018 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_5. У зв`язку з неможливістю реалізувати конфіскований автомобіль на електронних торгах начальник Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області безоплатно передав його командиру автомобільної роти військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_3 згідно акту передачі від 11 жовтня 2018 року. Не погоджуючись із постановою про відкриття виконавчого провадження та діями у межах виконавчого провадження, він оскаржив їх до суду. Постановою Львівського апеляційного суду від 17 липня 2019 року визнано такою, що не підлягає виконанню постанова Апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2017 року про конфіскацію транспортного засобу, оскільки Львівській митниці ДФС України не поновлений строк пред`явлення виконавчого документу до виконання. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2019 року за його адміністративним позовом визнана незаконною та скасована постанову заступника начальника Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Буриш Л.А. від 05 березня 2018 року про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_5. Посилаючись на неповернення майна та відсутність правових підстав для його утримання, порушення законних прав, ОСОБА_2 просив відшкодувати заподіяну незаконним рішенням та діями посадової особи Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в межах виконавчого провадження № НОМЕР_5 шкоду за рахунок держави у розмірі 908 160,56 грн., що відповідає вартості конфіскованого автомобіля.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволений. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 908 160, 56 грн. у відшкодування майнової шкоди, завданої незаконним рішенням заступника начальника Мостиського районного відділу Держаної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Буриш Л.А.

Додатковим рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 55 500, 00 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03 лютого 2023 року залишені без задоволення заяви Державної казначейської служби України та Мостиського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про перегляд заочного рішення суду.

В апеляційних скаргах на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року та додаткове рішення цього ж суду від 24 червня 2021 року, Мостиський районний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та представник Державної казначейської служби України просять їх скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 . Посилаються на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставини, що мають значення для справи. Зазначають, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів безповоротного вибуття транспортного засобу марки Audi А8 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з володіння позивача. Всудовому засіданні з`ясовано, що належний позивачеві автомобіль перебуває у розпорядженні військової частини НОМЕР_3 . Враховуючи фактичні обставини даної справи, правильним способом захисту для позивача було б саме повернення або витребування конфіскованого майна, а не відшкодування його вартості. Звернення до суду із позовом про відшкодування шкоди є можливим тільки після вжиття дій щодо повернення конфіскованого транспортного засобу, у випадку, якщо вони не призвели до бажаного результату. Зважаючи на непред`явлення позивачем вимоги про повернення конфіскованого в нього транспортного засобу та відсутності висновку про неможливість такого повернення внаслідок пошкодження або знищення транспортного засобу, висновок про завдання позивачу майнової шкоди у сумі, що дорівнює вартості цього транспортного засобу, є передчасним. Суд також допустив помилку при визначенні вартості автомобіля Audi А8 реєстраційний номер НОМЕР_1 , в розмірі 908 160,56 грн., оскільки автомобіль не був розмитнений. Згідно висновку про вартість майна від 20 квітня 2018 року зазначена вартість включає в себе суму податків і зборів, що підлягала сплаті при переміщенні через кордон, яка складала 769 338,56 грн. Також суд безпідставно стягнув на користь позивача з Державного бюджету судові витрати.

Представник ОСОБА_2 подав відзиви на апеляційні скарги. Просить залишити апеляційні скарги Мостиського районного відділу Держаної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та представника Державної казначейської служби України, без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В апеляційній інстанції представник Державної казначейської служби України підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

В судове засідання представник Мостиського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), позивач ОСОБА_2 і його представник не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення представника Державної казначейської служби України, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, постановою Галицького районного суду м. Львова від 03 серпня 2017 року у справі № 461/4964/17 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні митного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 483 Митного кодексу України. Накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 11 500, 00 грн, а транспортний засіб, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 0543/209090401/17 від 20 лютого 2017 року, легковий автомобіль марки Audi А8 (реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , 2004 року виготовлення (з ключем запалювання)) із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 04 лютого 2017 року вирішено повернути ОСОБА_2 .

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2017 року скасовано постанову Галицького районного суду м. Львова від 03 серпня 2017 року у справі № 461/4964/17 у частині повернення транспортного засобу та постановлено легковий автомобіль марки Audi А8 (реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , 2004 року виготовлення (з ключем запалювання)) із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 04 лютого 2017 року конфіскувати в дохід держави.

05 березня 2018 року Львівська митниця ДФС України звернулася до Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2017 року про конфіскацію в дохід держави легкового автомобіля марки Audi А8 (реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , 2004 року виготовлення (з ключем запалювання)) та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 04 лютого 2017 року.

Постановою заступника начальника Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Буриш Л.А. від 05 березня 2018 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_5 з виконання постанови Апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2017 року про конфіскацію автомобіля «Audi А8».

У межах вказаного виконавчого провадження, з метою реалізації конфіскованого у ОСОБА_2 автомобіля марки Audi А8 (реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , 2004 року виготовлення) начальником Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Дідиком Р.З. до Львівської філії ДП «СЕТАМ» направлено заявку на реалізацію транспортного засобу. Згідно інформації, яка міститься у заявці, вартість автомобіля, склала 908 160, 56 грн.

У зв`язку з неможливістю реалізувати вказаний конфіскований автомобіль на електронних торгах на ДП «СЕТАМ» начальник Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Дідик Р.З. безоплатно передав автомобіля марки Audi А8 (реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , 2004 року виготовлення) командиру автомобільної роти військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_3 , згідно з Актом передачі майна безоплатно від 11 жовтня 2018 року.

11 жовтня 2018 року постановою заступника начальника Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Буриш Л.А. закінчено виконавче провадження № НОМЕР_5 та припинено чинність арешту майна боржника.

Не погоджуючись із постановою про відкриття виконавчого провадження та діями у межах виконавчого провадження НОМЕР_5, ОСОБА_2 оскаржив їх до суду.

Постановою Львівського апеляційного суду від 17 липня 2019 року у справі № 461/4964/17 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 та скасовано постанову Галицького районного суду м. Львова від 16 жовня 2018 року Визнано такою, що не підлягає виконанню постанову Апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2017 року про конфіскацію транспортного засобу. Приймаючи дану постанову, Львівський апеляційний суд виходив з того, що постановою судді Галицького районного суду м.Львова від 13 лютого 2018 року стягувачу Львівській митниці ДФС України відмовлено у поновленні строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2019 року у справі № 461/6691/18 задоволений адміністративний позов ОСОБА_2 . Визнано незаконною та скасовано постанову заступника начальника Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Буриш Л.А. від 05 березня 2018 року про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_5.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про відшкодування заподіяної протиправними рішеннями шкоди шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_2 грошових кошти у розмірі 908 160, 56 грн., суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем факту завдання майнової шкоди незаконними рішеннями та діями посадових і службових осіб Мостиського районного відділу державної виконавчої служби.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні позову ОСОБА_2 суд допустив порушення норм матеріального права.

Відповідно до положенням ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист у суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, шляхом відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Вказана стаття регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в межах позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до заявлених вимог ОСОБА_2 посилаючись на те, що він є власником автомобілямарки Audi А8 реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , 2004 року виготовлення, просив стягнути з Державного бюджету України на його користь у відшкодування майнової шкоди грошові кошти у розмірі 908 160, 56 грн., яка визначена ним як вартість вказаного автомобіля.

Разом з тим, позивач не надав суду доказів права власності на конфіскований автомобіль марки Audi А8 реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , 2004 року виготовлення.

Вимоги про відшкодування вартості автомобіля Audi А8, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , 2004 року виготовлення, ОСОБА_2 обґрунтовував незаконністю дій посадових осіб Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо відкриття виконавчого провадження від 05 березня 2018 року № НОМЕР_5 з примусового виконання постанови Апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2017 року про конфіскацію вказаного автомобіля та його передачу командиру автомобільної роти військової частини НОМЕР_3 згідно акту передачі від 11 жовтня 2018 року.

Разом з тим, постанова Апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2017 року про конфіскацію в дохід держави автомобіля марки Audi А8 реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , 2004 року виготовлення, не була скасована та набрала законної сили.

При цьому пропуск Львівською митницею ДФС України строку пред`явлення її на виконання не свідчить про втрату нею законної сили.

Оскільки ОСОБА_2 звернувся з даним позовом про відшкодування на його користь вартості автомобіля Audi А8 реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , після набрання законної сили постановою суду про його конфіскацію на користь держави, у суду першої інстанції були відсутні підстави для його задоволення.

Крім того, як було встановлено, на підставі постанови Галицького районного суду м. Львова від 03 серпня 2017 року та постанови Апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2017 року у справі № 461/4964/17 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні митного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 483 Митного кодексу України, накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 11 500, 00 грн, а також конфісковано легковий автомобіль марки Audi А8 (реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , 2004 року виготовлення (з ключем запалювання)) із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 04 лютого 2017 року в дохід держави. На підставі вказаної постанови виконавцем Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області було відкрито виконавче провадження. У зв`язку з тим, що автомобіль не був реалізований, 11 жовтня 2018 року за актом він був переданий начальником відділу державної виконавчої служби безоплатно командиру автомобільної роти військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_3 .

В судовому засіданні з`ясовано, що автомобіль марки Audi А8, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , 2004 року виготовлення, перебуває у розпорядженні військової частини НОМЕР_3 .

Враховуючи фактичні обставини справи, правильним способом захисту для позивача, який позиціонує себе як власника автомобіля, було б витребування його з чужого незаконного володіння або зобов`язання володільця автомобіля повернути його, а не одержання його вартості.

Позивач ОСОБА_2 не заявляв вимог про витребування автомобіля та надав належних та допустимих доказів неможливості його повернення.

Враховуючи, що вимоги про відшкодування вартості автомобіля можуть бути пред`явлені лише у разі його втрати або знищення, вимоги позивача є передчасними.

У відзиві на апеляційні скарги представник ОСОБА_2 посилався на те, що повернення автомобіля не є можливим з огляду на положення абз. 7 п. 25 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 985, згідно з якими визначено, що безоплатно передане на потреби ЗСУ майно поверненню органу державної виконавчої служби не підлягає.

Проте вказані положення стосуються неможливості повернення безоплатно переданого майна саме органу державної виконавчої служби, а не особи, яка вважає себе власником такого майна.

Крім того Порядок розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 985, в редакції, чинній на час звернення позивача із даним позовом та на час ухвалення оскаржуваного рішення суду, не містив таких положень. Вказаний Порядок був доповнений п. 25 лише згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 1043 від 16 вересня 2022 року.

Враховуючи викладене, заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України та Мостиського районного відділу Держаної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями. Також, підлягає скасуванню і додаткове рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Мостиського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та Пальчика Віктора Олеговича , який діє від імені та в інтересах Державної казначейської служби України, задовольнити.

Скасувати заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року та додаткове рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в позові ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України та Мостиського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 квітня 2023 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Матвієнко Ю.О.

Крижанівська Г.В.