Справа №:755/8752/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" жовтня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Локотковій І.С.

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачів 2, 3 ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

представник відповідача 4 Лещенко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - Цисарь І.О. про закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горбунова Леся Василівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко Олег Анатолійович, громадська організація «Фонд допомоги Олени Орєхової», ОСОБА_10 про визнання правочинів недійсними, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, скасування державної реєстрації нерухомого майна, витребування майна з чужого незаконного володіння.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_6 - адвокат Цисарь І.О. заявив клопотання про закриття провадження у справі відповідно до п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, посилаючись на те, що 05.09.2018 року ОСОБА_1 вже звертався до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горбунова Леся Василівна, громадська організація «Фонд допомоги Олени Орєхової» про визнання недійсними договорів довічного утримання, свідоцтва про право на спадщину за законом, договорів про зміну набувача в договорі довічного утримання. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2020 року провадження у вказаній справі закрито. Позивачем ОСОБА_1 заявлені нові позовні вимоги, які є тотожними вимогам, які була предметом судового розгляду раніше.

В судовому засіданні судом поставлено на обговорення клопотання представника відповідач ОСОБА_6 про закриття провадження у справі.

Позивач в судовому засіданні заперечує проти закриття провадження у справі посилаючись на те, що дані позови не є тотожними, оскільки раніше з позовом зверталась ОСОБА_11 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_1 .

Представник відповідачів 2,3, відповідач 4 та його представник висловили думку про вирішення клопотання на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_6 та її представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Треті особи, в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд, дослідивши клопотання, заслухавши думку позивача, представника відповідачів 2,3 відповідача 4, його представника, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили чи ухвали суду про закриття провадження у справі, постановленої між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду чинності.

Йдеться про те, що в тих випадках, коли справа вже вирішена судом або коли сторони розпорядилися своїми правами певним чином і суд затвердив ці дії, повторне звернення до суду не допускається.

Неможливість повторного розгляду справи, коли є судове рішення, що набрало законної сили і не скасоване у встановленому законом порядку, перш за все пов`язана з виключністю судового рішення. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. При цьому, зазначені підстави для відмови у відкритті провадження у справі спрямовані на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

При визначенні підстави позову як елемента його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Верховний Суд в своїй постанові від 25 квітня 2019 року у справі № 540/406/19, від 22 травня 2019 року у справі № 640/7778/18 (провадження № 61-48585св18) зазначив, що закриття провадження у справі разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Так, судом встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2020 року закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_11 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_1 , до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горбунова Леся Василівна, Сома Київська державна нотаріальна контора, Громадська організація «Фонд допомоги Олени Орєхової» про визнання недійсними договорів довічного утримання, свідоцтва про право на спадщину за законом, договорів про зміну набувача в договорі довічного утримання.

Отже, спір виник між іншими сторонами, оскільки в даній справі позивачем виступає особисто ОСОБА_1 як спадкоємець померлої ОСОБА_11 , матеріально-правові вимоги в цих позовах не є тотожними, підстави та предмет позов не є ідентичними.

За наведених обставин та враховуючи підстави та предмет позову, суб`єктивний склад сторін спору, суд приходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження у цивільній справі.

На підставі викладеного, керуючись статями 2-5, 12-13, 19, 255, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - Цисарь І.О. про закриття провадження по справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.О. Яровенко