Справа № 630/1089/23
Провадження № 2/630/348/23
06 листопада 2023 року м. Люботин
Люботинський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Малихіна О.О.,
за участю секретаря Нерубацької А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу №630/1089/23 (провадження №2/630/348/23) за позовною заявою, поданою ОСОБА_1 представником ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 124 333,24 грн., 3 % річних 11 116, 12 грн, та стягнення судових витрат у розмірі 1354,50 грн.,
ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 124 333,24 грн., 3 % річних 11 116, 12 грн, та стягнення судових витрат у розмірі 1354,50 грн.
В обґрунтування позову представик позивача зазначає, що позивач надав відповідачу у борг грощові кошти в розмірі 3 400 доларів США, на підтвердження чого надано відповідну розписку. Відповідач зобов`язувався повернути борг до 11 жовтня 2020 року, однак борг до теперішнього часу не повернуто.
На день написання позову офіційний курс долару США складає 36,5686 грн. за долар США, тому за розрахунком позивача загальна сума боргу 124 333,24 грн.
Також позивач просить стягути 3 % річних в розмірі 11 116,12 грн.
Ухвалою від 10 жовтня 2023 року провадження в справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків.
Представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі у разі неявки відповідача.
В судове засідання відповідач ОСОБА_3 викликався шляхом надсилання засобами поштового зв`язку судової повістки за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Судову повістку разом із копією позовної заяви з доданими до неї документами, відповідач ОСОБА_3 отримав 16 жовтня 2023 року, про що свідчить поштове повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання відповідач не повідомив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин, відзив на позовну заяву у встановлений законом строк він не подавав.
Суд, зі згоди представника позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів.
В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі матеріали, суд встановив наступне.
ОСОБА_3 11 жовтня 2019 року отримав від ОСОБА_2 в борг кошти в розмірі 3400 доларів США під 4 % в місяць, які зобов`язався повернути до 11жовтня 2020 року, що підтверджується письмовою розпискою.
У визначений у розписці термін відповідач отримані від позивача грошові кошти у добровільному порядку не повернув, зважаючи на що виникла заборгованість в розмірі 3 400 доларів США.
Згідност. 1046 ЦК Україниза договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш яку десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а увипадках, коли позикодавцем є юридична особа, -незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Правовий аналіз ст.ст. 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
Згідно із ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування ст.ст. 1046, 1047ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умови.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15 та постанові від 18 січня 2017 року у справі № 6-2789цс16.
Зі змісту ч. 2 1047ЦК України вбачається,що розписка не є формою договору,а може лише підтверджувати укладення договору позики. По своїй суті розписка позичальника є тільки замінником письмової форми договору позики,оскільки вона підписується тільки позичальником. Розписка є документом, який боржник видає кредитору, підтверджуючи як укладення договору позики, так і його умови, а також засвідчуючи отримання певної грошової суми.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.
З дослідженого змісту розписки судом встановлено, що вона містить відомості про те, що ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 3400 доларів США, які зобов`язався повернути до 11.10.2020.
Враховуючи вищевикладене судом встановлений факт отримання відповідачем грошових коштів в розмірі 3400,00 доларів США, які до теперішнього часу позивачу не повернуті.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем заявлено вимогу про стягненння 3 % річних від суми боргу за період з 11 жовтня 2020 року по 03 жовтня 2023 року однак стягненню з відповідача підлягають 3 % річних від суми боргу за період з 11жовтня 2020 по 23 лютого 2022 року в розмірі 241,94 доларів США.
Відповідно до п.18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно доЗакону України «Про правовий режим воєнного стану`Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введенню воєнного стану в Україні», затвердженогоЗаконом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який згодом неодноразово продовжувався та триває досі станом на день розгляду справи.
За таких умов суд задовольняє позов частково і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за позикою в розмірі 3400 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 03 жовтня 2023 року становить 124 333, 24 грн., та 3 % річних в сумі 241, 94 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 03 жовтня 2023 року становить 8 847, 40, а також стягує на користь позивача частково понесені ним витрати по оплаті судового збору в сумі 1327,41 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514, 516, 526, 625-627, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 10-13, 81, 141, 263, 265, 274, 279, 280, 282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягненя боргу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 124 333, 24 грн., 3 % річних 8 847,40 грн та витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в сумі 1327,41 грн.
В іншій частині позовних вимог в задоволенні відмовити.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Харківського апеляційного суду в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

На заочне рішення відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення до Люботинського міського суду Харківської області може бути подана письмова заява про його перегляд. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНКОПП НОМЕР_2 .

Суддя О. О. Малихін

Повний текст рішення виготовлено 13 листопада 2023 року