Справа № 214/4310/23
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

28 липня 2023 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши заяву Комунального підприємства «Кривбасводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просить солідарно стягнути з боржників заборгованість по оплаті за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.07.2020 року по 30.04.2023 року у розмірі 25357 грн. 41 коп., заборгованість з абонентської плати за період з 01.04.2022 року по 30.04.2023 року у розмірі 260 грн. 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 833 грн. 86 коп., 3% річних у розмірі 283 грн. 70 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 268 грн. 40 коп.

Дослідивши заяву разом з доданими до неї матеріалами, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 165 ЦПК України суддя звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Так, за відомостями реєстру Криворізької міської територіальної громади, які надійшли на запит суду, вказані у заяві фізичні особи (боржники): ОСОБА_2 - з 17.04.1992 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 з 18.07.2011 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 до 21.02.2023 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак знятий з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи до якої пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництво.

Відповідно до положень ст.ст. 46, 47 ЦПК України позов може бути пред`явлено лише до особи, яка володіє цивільною і цивільно-процесуальною правоздатністю й дієздатністю.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

З наведеного вбачається, що процесуальне правонаступництво - це заміна сторони іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, а не зміни боржника, проте, лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

Так, як убачається з матеріалів справи, заявник звернувся до суду з даною заявою після смерті боржника, тобто цивільна правоздатність боржника ОСОБА_1 у відповідності до положень ч. 1 ст. 46 ЦК України припинилась до звернення заявника до суду із вказаною заявою.

Отже, у зв`язку із припиненням з моменту смерті ОСОБА_1 його цивільної процесуальної правоздатності (здатності мати цивільні процесуальні права та обов`язки), він не може бути стороною у даній справі. Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Навпаки, він визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона - учасник процесу вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю, після відкриття провадження у справі.

Разом з тим, суд зауважує, що із розрахунку суми боргу наданого заявником до матеріалів справи убачається, що такий здійснювався за нормами споживання встановленими на одну особу з урахуванням всіх зареєстрованих у квартирі осіб, без урахування того, що ОСОБА_1 був знятий з реєстраційного обліку у період, за який було обраховано заборгованість, у зв`язку з чим із заяви про видачу судового наказу також убачається спір про право.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству «Кривбасводоканал» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складення.

Суддя В.В. Попов