Справа № 296/3219/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участі секретаря Годлюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРБС» про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2023р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з ТОВ «КРБС»: вартість квитків в сумі - 799,00 грн.; пеню - 5393,25 грн.; 3% річних 14,78 грн.; моральну шкоду 7000,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн.

Позов мотивовано тим, що 28.07.2022р. ОСОБА_1 на офіційному сайті ТОВ «КРБС» придбала електронні квитки на культурно-видовищний захід «Декамерон» (дата проведення 07.08.2022р.) на подарунок, про що було укладено договір у формі публічної оферти.

В подальшому, 07.08.2022р. позивач отримала повідомлення від KARABAS.COM про те, що виставу «Декамерон» у м. Житомирі на 07.08.2022р. - відмінено.

За умовами п. 6.1. оферти передбачено, що грошові кошти, які надійшли Агенту (ТОВ «КРБС») в якості оплати Квитка/Електронного квитка, підлягають поверненню Покупцеві ( ОСОБА_1 ) тільки у разі відміни Заходу.

Позивач вказує, що звернулась до квиткового сервісу, через офіційний сайт відповідача для повернення грошових коштів за придбані квитки в розмірі 799,00 грн., однак гроші їй не повернули, пояснивши, що у період дії форс-мажору повернення коштів не здійснюється. Претензія-вимога, яка була направлена позивачем 18.08.2022р. на адресу відповідача про повернення грошових коштів, також залишена без відповіді.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача: 799,00 грн. вартість квитків; 5393,25 грн. пені; 14,78 грн. 3% річних.

Також, ОСОБА_1 вказує, що внаслідок порушення прав їй було завдано моральну шкоду, яка полягала у відсутності можливості користуватись результатами оплаченої послуги, яку придбала в якості подарунка другу. Також позивач була позбавлена можливості повернути вартість квитків, що заподіяло їй душевних страждань, зокрема, викликало переживання щодо зіпсованих стосунків з другом, які посилились внаслідок припинення комунікації зі сторони відповідача. Беручи до уваги вищенаведене, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 7000,00 грн.

В судове засідання ОСОБА_1 та її представник не з`явились. Від адвоката Борецького В.В. 25.10.2023р. надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, судова повістка, направлена на його адресу, була отримана представником, що підтверджується корінцем рекомендованого повідомлення. При цьому, відповідач не скористався правом подачі відзиву на позовну заяву.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення виходячи з наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 07.08.2022р. через офіційний сайт ТОВ «КАРАБАС» (officialtickets.org.ua) придбала два електронні квитки на культурно-видовищний захід « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на загальну суму 799,00 грн., з яких: 2 квитка 600,00 грн.; сервісний збір 59,00 грн.; гарантія повернення (90%) 40,00 грн. (а.с. 16-17).

Відповідно до п.п 5, 8 правил зазначених на квитках: відшкодування організатором вартості квитка можливе за умови скасування заходу; з умовами оферти можна ознайомитись на сайті karabas.com.

З матеріалів справи вбачається, що 07.08.2022р. позивач отримала повідомлення згідно якого виставу «Декамерон» у м. Житомир на 07.08.2022 відмінено (а.с. 42).

Відповідно до відповіді служби врегулювання спорів (Karabas.com) на запит № 45835 від 18.08.2022р., яка надійшла на електронну пошту представника позивача, вбачається, що на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України» від 02.12.1997 № 671/97 ВР, Статуту ТПП України, Торгово-промислової палати України від 28.02.2022р. за № 2024/02.0-7.1 форсмажорними обставинами (обставини непереборної сили) є військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою ведення воєнного стану. У період дії форс-мажору повернення коштів за квитки не здійснюється (а.с. 33).

Представником позивача Борецьким В.В. 22.08.2022р. на адресу відповідача направлено претензію-вимогу про повернення коштів за квитки з доказами про купівлю квитків та довідкою з реквізитами ОСОБА_1 , яка була залишена без відповіді (а.с. 34-41).

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Приписами ч.ч. 1,2 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору.

За змістом статей 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно договору публічної оферти на культурно-видовищні заходи, яка розміщена на сайті karabas.com, «Агент» - ТОВ «КРБС» уповноважений діяти на підставі укладених договорів з оформлення та продажу квитків на заходи (а.с. 18 28).

За умовами пункту 6.1. вищезазначеної оферти, грошові кошти, що надійшли Агенту в якості оплати Квитка/Електронного квитка, підлягають поверненню Покупцеві тільки у разі відміни Заходу та при отриманні Агентом відповідного офіційного листа Принципала/Організатора заходу, в якому зазначаються умови (термін, час, місце) і порядок повернення квитків. З інформацією про порядок, строки, час і місце повернення квитків можна ознайомитися на Інтернет-сайті Агента. У разі, якщо повернення коштів Покупцям від скасованого, Заходу за Квитки, придбані у Агента, здійснюється в касах Принципала і/або Організатора заходу, згідно з офіційним листом Принципала і/або Організатора, Покупець не має права пред`являти претензії Агенту.

Відповідно до ст.14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні":

- Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно;

- форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської годин, тощо.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64 на території України з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб запроваджено воєнний стан, який Указами Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року №573/2022 продовжено, зокрема й станом на дату ухвалення даного рішення. Загальновідомим є факт збройного наступу військових формувань російської федерації на територію України

Згідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. До такого висновку дійшов Верховний суд у своїх Постановах від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 09.11.2021 у справі № 913/20/21.

Тобто, існування форс-мажору щодо конкретного суб`єкта господарювання в конкретних умовах потребує належного підтвердження сторонами в судовому процесі. Адже саме по собі існування таких надзвичайних і невідворотних обставин не звільняє сторону від відповідальності за порушення взятих на себе зобов`язань.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 придбала електронні квитки на виставу «Декамерон» 28.07.2022, тобто після ведення воєнного стану на території України, що підтверджується квитанцію № від 28.07.2022р. (а.с. 39-40).

Відповідачам не надано беззаперечних доказів дії надзвичайних та невідворотніх обставин, що об`єктивно унеможливили надання послуги позивачу 07.08.2022.

Слід вказати, що станом як на момент продажу квитків на виставу так і в день запланованого надання послуги (28.07.2022 та 07.08.2022) на території Житомирської області не тривали військові дії, територія області не перебувала під окупацією.

Воєнний стан на території України не означає, що відповідач не може здійснювати підприємницьку діяльність та набувати кошти. Відповідач не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом. А докази в матеріалах справи свідчать про те, що відповідач під час дії воєнного стану продовжує реалізувати квитки на театральні заходи в містах Київ, Житомир, Вінниця, Біла Церква та інші (а.с. 30 32).

Необхідно врахувати, що ТОВ «КРБС» як юридична особа, яка здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, здійснюючи продаж квитків на виставу «Декамерон» під час дії воєнного стану, має усвідомлювати необхідність надання даної послуги у погоджені сторонами строки, й таким чином, забезпечити правомірні очікування споживачів послуги.

Згідно Розділу Х Інструкції з ведення квиткового господарства в театрально-видовищних підприємствах та культурно-освітніх закладах, затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України № 452 від 07.07.1999 року, у разі скасування, переносу або зміни заходу відвідувачі (глядачі, слухачі) мають право повернути попередньо придбані квитки. Повернення коштів відвідувачам (глядачам, слухачам) проводиться організаторами заходу з пред`явленням документа, що посвідчує особу (паспорта, військового квитка, студентського квитка, посвідчення водія, службового посвідчення).

Відповідно до п.13 Постанову Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. №35 «Про затвердження Порядку організації та проведення гастрольних заходів», організатори гастрольних заходів, гастролери, підприємства, установи та організації, залучені до організації та проведення гастрольних заходів, а також власники (уповноважені ним органи чи особи) стаціонарних сценічних майданчиків у межах своїх повноважень забезпечують дотримання вимог законодавства про культуру, авторські та суміжні права, захист прав споживачів.

Отже, у судовому засіданні встановлено, що концерт, на який позивачем було придбано два квитки загальною вартістю 799,00 грн. на культурно-видовищний захід «Декамерон», який мав відбутись 07.08.2022р., був відмінений. ТОВ «КРБС», як Агент згідно договору публічної оферти, не виконав взятих на себе зобов`язань та вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», не повернув на вимогу позивача вартість придбаних квитків.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що кошти, які були сплачені позивачем за квитки на виставу «Декамерон» в сумі 799,00 грн. підлягають стягненню з відповідача ТОВ «КРБС».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Частиною 5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

З представленого позивачем суду розрахунку вбачається, що розмір пені за період з 08.08.2022р. по 20.03.2023р. на суму 799,00 грн. складає 5393,25 грн.

У відповідності до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вбачається, що 3% річних у період з 08.08.2022 по 20.03.2023 становлять 14,78грн.

Загальна сума боргу відповідача, складає 6027,03 грн. (799,00грн + 5393,25грн + 14,78грн).

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди варто зазначити наступне.

Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплює стаття 23 ЦК України, яка визначає, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміст наведених норм цивільного закону свідчить про те, що моральна шкода відшкодовується лише в тих випадках, якщо її відшкодування передбачене законом або договором.

В укладеному сторонами договорі відсутні умови, які б передбачали відшкодування моральної шкоди, проте такі положення містяться у Законі України «Про захист прав споживачів», на які позивач посилається як на підставу своїх вимог.

За приписами частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають, зокрема, право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 22 цього Закону при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Отже, наведені норми Закону України «Про захист прав споживачів» у чинній редакції прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відшкодування у спірних правовідносинах завданої моральної шкоди.

На підставі оцінки наведених у позовній заяві аргументів та наданих позивачем доказів суд дійшов до переконання про доведеність факту завдання позивачу душевних страждань, викликаних відсутністю можливості скористуватись оплаченою послугою, а також відмовою відповідача повернути вартість квитків.

З урахуванням наявних у справі доказів, глибини та тривалості моральних страждань, принципів розумності і справедливості, суд визнає обґрунтованою компенсацію завданої позивачу моральної шкоди в сумі 2 000 грн.

Відносно вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача судових витрат, суд зазначає наступне.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були понесені фактично, а їхній розмір є обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (Див. рішення «Лавентс проти Латвії» («Affaire Lavents c. Lettonie»), заява №58442/00 § 154).

На підтвердження понесених витрат на оплату правничої допомоги в матеріалах справи містяться: договір про надання правничої допомоги №15/07/22 від 15.07.2022р., додаток № 2 до договору№ 23/29/22, акт виконаних робіт (надання послуг) від 25.10.2023р., рахунок № 1/23/09/22 від 23.09.2022р. за якими витрати позивача за надання адвокатом правничої допомоги складають 30000,00 грн.

За змістом частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, наведеною у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Письмового або усного клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката у зв`язку з їх неспівмірністю від ТОВ «КРБС» на надходило.

За наведених обставин суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог 19000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу

Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 258-259, 263-265, 273, 280-285 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРБС» про захист прав споживачів - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРБС» на користь ОСОБА_1 грошові кошти: 799,00 грн. - вартості квитків; 5393,25 грн.- пені; 14,78 грн.- 3% річних.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРБС» на користь ОСОБА_1 відшкодування за моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРБС» на користь ОСОБА_1 витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 19000,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРБС» на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Корольовським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира в 30-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя В. П. Маслак