КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 372/1661/19

Апеляційне провадження 22-ц/824/690/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Немировської О.В., Ящук Т.І.

при секретарі Кролівець О.В.

сторони

позивач Перший заступник керівника

Києво - Святошинської прокуратури Київської області

в інтересах держави

відповідачі Обухівська районна державна адміністрація Київської області,

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 , на рішення Обухівського районного суду Київської області від 13 лютого 2020 року, ухвалене під головуванням судді Зінченко О.М., у справі за позовом Першого заступника керівника Києво - Святошинської прокуратури Київської області в інтересах держави до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 про визнання недійсним розпорядження, скасування державної реєстрації права власності,

в с т а н о в и в :

у травні 2019 року Перший заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Обухівської районної державної адміністрації Київської області та ОСОБА_1 , в якому просив визнати недійсним розпорядження Обухівської районної державної адміністрації № 1674 від 29.10.2008 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Української міської ради Обухівського району», скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:056:0050 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 231).

В обґрунтування позову зазначав, що розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації № 1674 від 29.10.2008 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства площею 0,8043 га на території Української міської ради Обухівського району Київської області. Цим розпорядженням передано земельну ділянку у приватну власність ОСОБА_1 , надано ТОВ «Кадастр ГЕО» дозвіл на встановлення межі земельної ділянки та зони обмежень в натурі та виготовлення державного акту на право власності на земельні ділянки.

Земельна ділянка площею 0,8043 га була зареєстрована в Державному земельному кадастрі на підставі розробленої Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) лише 18.04.2018. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :04:056:0050. Відповідно до листа Відділу в Обухівському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області № 10-12124/0/1-18 від 22.11.2018 в архіві Відділу відсутня, не обліковується та на зберігання не надходила документація із землеустрою та документи що посвідчують право власності на вищевказану земельну ділянку.

Вважає, що земельна ділянка відведена у приватну власність ОСОБА_1 в порушення вимог земельного законодавства та передана у приватну власність за рахунок земель загального користування.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 13.02.2020 задоволено позов. Визнано недійсним розпорядження Обухівської районної державної адміністрації № 1674 від 29.10.2008 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Української міської ради Обухівського району». Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексовий номер 41801888 від 26.06.2018 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,8043 га з кадастровим номером :04:056:0050, що розташована в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд прийняв рішення щодо інтересів особи, яка не була залучена до участі у розгляді справи та скасував рішення державного реєстратора без залучення її до розгляду справи. Судом безпідставно проігноровано клопотання про пропуск позивачем строку позовної давності. Суд першої інстанції не взяв до уваги, що надана йому у власність земельна ділянка ніколи не була землею загального користування (проїздом), і жодного доказу позивачем до суду не надано.

Постановою Київського апеляційного суду від 20.09.2020 рішення Обухівського районного суду Київської області від 13.02.2020 скасовано ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 28.09.2022 постанову Київського апеляційного суду від 20.09.2020 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Обухівська районна військова адміністрація Київської області подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації № 1035 від 14.11.2006 передано безкоштовно у приватну власність громадян земельні ділянки для ведення індивідуального садівництва в межах СТ «Луговий».

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , отримали у приватну власність земельні ділянки з кадастровими номерами :04:055:0031, :04:055:0028, :04:055:0030, :04:055:0029, площею 0,12 га кожна. У подальшому, вказані земельні ділянки відчужені за договорами купівлі-продажу № 418, 423, 433 від 02.02.2007, №3254 від 01.03.2007, та об`єднані з присвоєнням кадастрового номера: :04:055:0056.

Згідно опису меж земельної ділянки від «А» до «Б»; від «В» до «Г» та від «Г» до «Д» остання межує із землями загального користування (проїзд), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 596802 від 18.05.2007.

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 отримали у приватну власність земельні ділянки з кадастровими номерами :04:055:0032, :04:055:0033, :04:055:0003, :04:055:0004, площею по 0,12 га кожна, які у подальшому відчужені на підставі договорів купівлі-продажу № 7352, 7332, 7337, 7347 від 30.12.2006 та об`єднані з присвоєнням нового кадастрового номера :04:056:0006.

Згідно опису меж земельної ділянки від «А» до «Б» та від «В» до «Г» остання межує із землями загального користування (проїзд), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 576840 від 03.05.2007.

ОСОБА_13 отримала у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :04:056:0005 площею 0,12 га, яку надалі відчужила на підставі договору купівлі-продажу № 1866 від 03.10.2014.

Згідно опису меж земельної ділянки від «Б» до «В» та від «Г» до «А» остання межує із землями загального користування (проїзд).

ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , отримали у приватну власність земельні ділянки з кадастровими номерами :04:056:0006, :04:056:0007, :04:056:0008, площею по 0,12 га кожна, які у подальшому відчужені на підставі договорів купівлі-продажу № 443, 413 від 02.02.2007, № 7141 від 30.12.2006 та об`єднані з присвоєнням нового кадастрового номера :04:056:0036.

Згідно опису меж земельної ділянки від «А» до «Б» та від «В» до «Г» остання межує із землями загального користування (проїзд), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 576841 від 03.05.2007.

ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ОСОБА_21 , ОСОБА_22 отримали у приватну власність земельні ділянки з кадастровими номерами :04:056:0032, :04:055:0034, :04:055:0038, :04:055:0037, :04:055:0036, :04:055:0035, площею по 0,12 га кожна, які у подальшому відчужені на підставі договорів купівлі-продажу № 438, 453 від 02.02.2007, № 7405, 7305, 7390, 7322, 7194 від 30.12.2006 та об`єднані з присвоєнням нового кадастрового номера :04:055:0055. Згідно опису меж земельної ділянки від «В» до «Г» остання межує із землями загального користування (проїзд), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 576849 від 03.05.2007.

ОСОБА_23 отримав у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :04:056:0031, згідно опису меж земельної якої встановлено, що від «Г» до «А» остання межує із землями загального користування (проїзд), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 697081 від 25.12.2006.

ОСОБА_24 отримала у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :04:056:0030, яку у подальшому відчужила за договором № 7395 від 30.12.2006. Згідно опису меж земельної ділянки від «Г» до «А» остання межує із землями загального користування (проїзд), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 596799 від 18.05.2007.

ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 отримали земельні ділянки з кадастровими номерами :04:035:0028, :04:056:0029, :04:056:0026, :04:056:0024, :04:056:0023, :04:056:0027 площею по 0,12 га кожна для ведення садівництва, які у подальшому відчужені на підставі договорів купівлі - продажу № 7156, 7357, 7367, 7177, 7404, 7327, 7372 від 30.12.2006 та об`єднані з присвоєнням нового кадастрового номера :04:056:0007. Згідно опису меж земельної ділянки від «В» до «Г» остання межує із землями загального користування (проїзд), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 576848 від 03.05.2007.

ОСОБА_32 отримала у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :04:056:0011, згідно опису меж якої встановлено, що від «А» до «Б» та від «В» до «Г» вона межує із землями загального користування (проїзд), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 658792 від 25.12.2006 (вказану ділянку у подальшому поділено на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:056:0047, :04:056:0046).

ОСОБА_33 отримав у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :04:056:0012, згідно опису меж якої від «А» до «Б» та від «В» до «Г» остання межує із землями загального користування (проїзд), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 576846 від 03.05.2007.

ОСОБА_34 отримала земельну ділянку з кадастровим номером :04:056:0013, згідно опису меж якої від «А» до «Б» та від «В» до «Г» остання межує із землями загального користування (проїзд), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 596803 від 18.05.2007.

ОСОБА_35 отримала земельну ділянку з кадастровим номером :04:056:0014, згідно опису меж якої від «А» до «Б» та від «Г» до «А» остання межує із землями загального користування (проїзд), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 576845 від 03.05.2007.

ОСОБА_36 отримав земельну ділянку з кадастровим номером :04:056:0022, згідно опису меж земельної ділянки від «А» до «Б» остання межує із землями загального користування (проїзд), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 596801 від 18.05.2007

ОСОБА_37 отримав земельну ділянку з кадастровим номером :04:056:0021, згідно опису меж якої від «А» до «Б» остання межує із землями загального користування (проїзд), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 576842 від 03.05.2007.

ОСОБА_38 отримав земельну ділянку з кадастровим номером :04:056:0020, згідно опису меж якої від «Б» до «В» остання межує із землями загального користування (проїзд), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 697070 від 25.12.2006.

ОСОБА_39 отримав земельну ділянку з кадастровим номером :04:056:0019, згідно опису меж якої від «А» до «Б» остання межує із землями загального користування (проїзд), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 697069 від 25.12.2006.

ОСОБА_40 отримала земельну ділянку з кадастровим номером :04:056:0018, згідно опису меж якої від «В» до «Г» остання межує із землями загального користування (проїзд), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 664651 від 07.08.2008.

ОСОБА_41 отримала земельну ділянку з кадастровим номером :04:056:0017, згідно опису меж якої від «Б» до «В» остання межує із землями загального користування (проїзд), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 576843 від 03.05.2007.

Аналізом стану відведення земельних ділянок на підставі розпорядження Обухівської районної державної адміністрації № 1035 від 14.11.2006 вбачається, що між вказаними земельними ділянками пролягають землі загального користування (проїзд), що підтверджується описами меж земельних ділянок.

Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації № 1674 від 29.10.2008 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства площею 0,8043 га на території Української міської ради Обухівського району Київської області. Цим же розпорядженням передано земельну ділянку у приватну власність ОСОБА_1 , надано ТОВ «Кадастр ГЕО» дозвіл на встановлення межі земельної ділянки та зони обмежень в натурі та виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку.

18.04.2018 земельна ділянка площею 0,8043 га зареєстрована в Державному земельному кадастрі на підставі розробленої технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :04:056:0050.

Відповідно до листа Відділу в Обухівському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області № 10-12124/0/1-18 від 22.11.2018 в архіві Відділу відсутня, не обліковується та на зберігання не надходила документація із землеустрою та документи, що посвідчують право власності на вищевказану земельну ділянку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка відповідачу передана з порушенням вимог законодавства. В силу вільного доступу до Публічної кадастрової карти відповідач міг дізнатися, що земельна ділянка передана за рахунок земель загального користування, що є порушенням прав держави. Позов прокурора не суперечить загальним принципам і критеріям правомірного втручання у право особи на мирне володіння майном, визначених статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, поданий з дотриманням позовної давності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення (ст. 20 ЗК України).

Згідно ч. 4 ст. 35 ЗК України до земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами та іншими об`єктами загального користування.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам (ст. 21 ЗК України).

Статтями 13 та 14 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності українського народу, від його імені права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до вимог ст. 373 ЦК України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається та здійснюється відповідно до закону.

Статтею 80 ЗК України встановлено, що самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, держава, яка реалізує це право безпосередньо або через органи державної влади.

Згідно ст. 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

При цьому ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Український народ, як власник спірного об`єкта нерухомості делегує органам державної влади повноваження щодо здійснення права власності на землі державної власності від його імені, в його інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом.

Згідно ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до ч. 5 ст. 411 ЦПК України висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Передаючи справу на новий апеляційний розгляд суд касаційної інстанції зробив висновок про те, що у даній справі предметом спору є об`єкт особливої охорони держави та зазначив, що «… суд апеляційної інстанції не врахував, що передання відповідачу земельної ділянки загального користування підтверджується належними та допустимими доказами…».

Відтак суд касаційної інстанції фактично встановив доведеними обставини, що спірна земельна ділянка відноситься до земель загального користування. Ці висновки є обов`язковими при новому розгляді справи, а відтак апеляційний суд виконуючи вимоги постанови суду касаційної інстанції про те, що аргументація, викладена апеляційним судом є короткою, вважає за необхідне зазначити, що такими доказами є розпорядження Обухівської районної державної адміністрації № 1035 від 14.11.2006 про передачу у приватну власність громадян земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва в межах СТ «Луговий», договори купівлі - продажу земельних ділянок з описом меж земельних ділянок, з яких вбачається, що усі вони межують із землями загального користування (проїзд).

Відповідно до поземельної книги від 18.04.2018 форма власності земельної ділянки площею 0,8043 га з кадастровим номером :04:056:0050 зазначена як державна власність.

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - спірною земельною ділянкою від 24.05.2019, проведеної ГУ Держгеокадастру у Київській області під час виїзду на місцевість не виявлено жодних огорож по зовнішній межі земельної ділянки, хоча в технічній документації зазначено, що межі земельної ділянки збігаються з огорожею, а тому межові знаки не встановлені, відомості про присутність суміжних землекористувачів чи їх повідомлення про відновлення меж земельної ділянки відсутні, та у технічній документації наявна копія не підписаного та не зареєстрованого бланку Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до розпорядження Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 1674 від 29.10.2008 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства.

Матеріали справи не містять будь - яких доказів про те, що відповідач з часу відведення йому земельної ділянки використовував її за призначенням. Відповідачем у приватну власність ця земельна ділянка набута 21.06.2018, з часу державної реєстрації права власності на неї. До цього часу, починаючи з 2008 року земельна ділянка не була сформована, межі земельної ділянки до цього часу не були встановленні в натурі (на місцевості), кадастровий номер земельної ділянки також не сформований.

Обухівська районна державна адміністрація Київської області № 1674 від 29.10.2008 не надала будь - яких доказів, на спростування доводів позивача про те, що спірна земельна ділянка відноситься до земель загального користування. Саме по собі зазначення у розпорядженні про те, що цільове призначення спірної земельної ділянки - ведення особистого селянського господарства не є доказом цільового призначення земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 ЗК України віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо: земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу.

Доказів про те, що органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування приймалося рішення про цільове призначення спірної земельної ділянки саме як земельної ділянки для ведення селянського господарства матеріали справи не містять.

За вказаних обставин висновки суду першої інстанції про те, що спірна земельна ділянка вибула із державної власності з порушенням вимог чинного законодавства є правильними.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не довів, що спірна земельна ділянка відноситься до земель загального користування за вищевказаних обставин колегія суддів вважає безпідставними.

Суд першої інстанції також дійшов правильних висновків про те, що позов прокурора не суперечить загальним принципам і критеріям правомірного втручання у право особи на мирне володіння майном, визначених статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та поданий.

Оскільки відповідач зареєстрував право власності на спірну земельну ділянку 18.04.2018, а позов подано 10.05.2019, то доводи апеляційної скарги про пропуск позивачем позовної давності не є обгрунтованими.

Суд першої інстанції вказав, що Держгеокадастр та його територіальні органи не наділені повноваженнями щодо звернення до суду з позовами про визнання недійсними наказів щодо розпорядження землями, договорів оренди землі, скасування записів про державну реєстрацію права на земельну ділянку та витребування з незаконного володіння земельних ділянок, а тому зважаючи на те, що чинним законодавством визначено орган, уповноважений державою здійснювати функції контролю за використанням та охороною земель, однак у вказаного державного органу відсутні повноваження щодо звернення до суду з відповідним цивільним позовом, прокурор пред`являє цей позов у інтересах держави як позивач.

Вперше переглядаючи справу в порядку апеляційного провадження суд відмовив у позові з тих підстав, що права позивача не порушені, оскільки прокурор звертаючись із позовом в інтересах держави не обґрунтував належним чином підстав звернення щодо порушеного права держави.

Проте, питання обґрунтованості здійснення представництва у суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави було предметом розгляду суду касаційної інстанції, який визнав звернення прокурора з даним позовом обґрунтованим та скасував постанову суду апеляційної інстанції.

Оскільки висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду апеляційної інстанції під час нового розгляду справи, дані доводи апеляційної скарги повторно не досліджуються.

За вказаних обставин рішення суду першої інстанції не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

рішення Обухівського районного суду Київської області від 13 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 30.03.2023.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук