ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року

м. Черкаси

справа № 712/12887/21 провадження № 22-ц/821/1046/23 категорія: 311000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Бородійчука В.Г.,

суддів: Карпенко О.В., Нерушак Л.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача адвокат Кушнір Анна Семенівна

відповідач: Черкаський політехнічний фаховий коледж

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Черкаського політехнічного фахового коледжу на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаського політехнічного фахового коледжу про скасування дисциплінарних стягнень.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

23 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування дисциплінарних стягнень.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що він працює у Черкаському політехнічному технікумі з 01 вересня 2001 року.

З 01 вересня 2009 року обіймає посаду заступника директора з виховної роботи Черкаського політехнічного технікуму.

Наказом від 30 серпня 2021 року № 30 йому було оголошено догану за порушення трудової дисципліни (невиконання рішення педагогічної ради Черкаського політехнічного технікуму від 04 лютого 2021 року).

Підставою вказано: Доповідна записка секретаря педагогічної ради Черкаського політехнічного технікуму ОСОБА_2 .

Акт від 30 серпня 2021 року.

В зв`язку з вступом в дію ЗУ «Про фахову передвищу освіту» в структурі закладу освіти відбулись реорганізаційні зміни. Було змінено назву закладу з Черкаського політехнічного технікуму на Черкаський політехнічний фаховий коледж, затверджено статут нового закладу, відбувались зміни в організаційній структурі, штатному розкладі закладу.

08 жовтня 2021 року позивача ознайомлено з наказом директора Черкаського політехнічного фахового коледжу № 56 про оголошення догани.

В мотивувальній частині наказу міститься посилання на невиконання ним п. 2.1. посадової інструкції заступника директора з виховної роботи та розпорядження директора від 30 вересня 2021 року № 6 «Про участь у підготовці комплексного пану роботи коледжу на 2021-2022 навч. рік».

Підставами для прийняття такого наказу та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності визначено: розпорядження директора від 30 вересня 2021 року № 6 «Про участь у підготовці комплексного плану роботи коледжу на 2021-2022 навч. рік»; доповідна записка завідувача канцелярією ОСОБА_3 від 30 вересня 2021 року; вимога до ОСОБА_1 про надання письмового пояснення № 155/2-03 від 04 жовтня 2021 року; доповідна записка завідувачки канцелярією ОСОБА_3 від 04 жовтня 2021року; службова записка ОСОБА_1 від 05 жовтня 2021 року.

З даними наказами позивач не погоджується, вважає їх протиправними, безпідставними та необґрунтованими, а також такими, що винесені з порушенням порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності, а тому просить їх скасувати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 квітня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Черкаського політехнічного фахового коледжу від 30 серпня 2021 року № 30 про оголошення догани заступнику директора з виховної роботи ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ Черкаського політехнічного фахового коледжу від 08 жовтня 2021 року № 56 про оголошення догани заступнику директора з виховної роботи ОСОБА_1 .

Стягнуто з Черкаського політехнічного фахового коледжу на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що під час розгляду справи було встановлено, оскаржувані накази не мають посилань на фактичні обставини, на дату вчинення проступку, не містять нормативного посилання на нормативно-правовий акт, чи акт локальної дії, на підставі яких позивачу було притягнено до відповідальності. Крім того, при винесенні оспорюваних наказів відповідачем не дотримано порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності. Зокрема, позивачу на надано було можливості надати будь-які пояснення, а також не з`ясовано наявність вини в діях позивача.

В той же час, відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження фактів, викладених у наказах про оголошення догани: відповідачем не заявлялися клопотання про виклик свідків, долучення підтверджуючих письмових та інших доказів, тощо, що позбавляє суд можливості надати оцінку викладеним у наказах обставинам.

Відповідачем, не надано суду доказів того, що ОСОБА_1 , під час перебування на посаді заступника директора з виховної роботи, вчинено порушення трудової дисципліни.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Черкаський політехнічний фаховий коледж оскаржив його в установленому порядку до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 квітня 2023 року як незаконне та прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час розгляду справи, суд не врахував, що оспорювані накази мають усі передбачувані законодавством реквізити, а саме назву організації, назву виду документа, дату, реєстраційний індекс, заголовок до тексту текст та підпис. Крім того, в наказах чітко вказані фактичні підстави (порушення трудової дисципліни, а саме невиконання рішення педагогічної ради Черкаського політехнічного технікуму від 04 лютого 2021 року та невиконання без поважних причин п. 2.1 Посадової інструкції заступника директора з виховної роботи та розпорядження директора «Про участь у підготовці комплексного плану роботи коледжу на 2021 2022 навчальний рік». Відповідач вважає, що під час розгляду справи повністю спростував доводи позивача про незаконність розпоряджень та довів свідоме порушення з його боку трудової дисципліни, що виявилося у відмові надавати пояснення щодо причин невиконання своїх посадових обов`язків.

За таких обставин, рішення суду не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представника ОСОБА_1 адвоката Кушнір А.С. зазначено, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і не дають підстав для скасування чи зміни судового рішення.

Під час вирішення справи, суд всебічно та повно дослідив обставини справи, дав їм належну оцінку та дійшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Зазначено, що спірні накази про накладення дисциплінарних стягнень за своїм змістом не містять конкретних підстав їх видання стислого викладу фактичних обставин справи, що могло бути самостійною підставою для їх скасування в зв`язку з необґрунтованістю.

Крім того, вказано, що оспорювані накази винесені з порушеннями спеціального порядку, якого роботодавець повинен дотримуватись для того, щоб застосування дисциплінарного стягнення було законним.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ч. 6 ст. 19 ЦПК України визначено категорії справ, що відносяться до малозначних.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Підстав для застосування положень ч. 3 ст. 369 ЦПК України встановлено не було.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Апеляційний суд створив учасникам процесу у даній справі належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, в яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі № 668/13907/13-ц від 18 травня 2018 року).

У відповідності до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 16 ЦК України, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 139 КЗпП України передбачено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» передбачено, що суд повинен з`ясувати чи додержані власником або уповноваженим ним органом правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КЗпП України визначено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначено ст.ст. 147-152 КЗпП України.

Згідно положень статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до частини 1 статті 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Частина третя статті 149 КЗпП України передбачає, що при обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, зо яких вчинено проступок і попередню роботу працівника.

Саме посилання на дану норму права встановлює прямий обов`язок роботодавця з`ясувати обставини вчинення проступку до прийняття рішення про притягнення до відповідальності працівника.

В наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставин та дата вчинення проступку, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Відповідно до роз`яснення Верховного Суду України, що викладене у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду трудових спорів» при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбаченіст.147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, попередня робота працівника тощо. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Роботодавець має право вимагати від працівника виконання лише тих трудових обов`язків, які обумовлені між ними і застосовувати дисциплінарну відповідальність за вчинення працівником проступку, тобто не просто за виявлення факту порушення трудової дисципліни, а за наявності встановленої особи працівника, яка порушила трудові обов`язки, її вини, характеру порушення трудової дисципліни, шкідливих наслідків виявленого правопорушення, встановлення причинного зв`язку між правопорушенням та шкідливими наслідками.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, а саме у КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. При цьому наявність вини, як однієї з ознак порушення трудової дисципліни, є обов`язковою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника, порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків, вина працівника, наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантій, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Оцінка дисциплінарного проступку повинна проводитись на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 серпня 2021 року наказом № 30 ОСОБА_1 було оголошено догану за порушення трудової дисципліни (невиконання рішення педагогічної ради Черкаського політехнічного технікуму від 04 жовтня 2021 року). Підставою для оголошення догани стала доповідна записка секретаря педагогічної ради Черкаського політехнічного технікуму ОСОБА_2 та Акт від 30 серпня 2021 року.

Як вбачається з рішення педагогічної ради Черкаського політехнічного технікуму від 04 лютого 2021 року (а.с. 15-20), а саме п. 3.2 внесено зміни в регламентуючі документи Черкаського політехнічного технікуму, які містять нормативи щодо формулювання особистості здобувача освіти, роботи студентського самоврядування відповідно до ЗУ «Про освіту» та «Про фахову передвищу освіту». Відповідальні за внесення змін: ОСОБА_1 . Термін виконання до 01 квітня 2021 року.

Крім того, п. 3.4 вказаного рішення вирішено провести конференцію органів студентського самоврядування технікуму. Відповідальні: ОСОБА_1 . Термін виконання до 01 червня 2021 року.

Виносячи наказ № 30 від 30 серпня 2021 року про оголошення догани за порушення трудової дисципліни підставою оголошення догани зазначено (невиконання рішення педагогічної ради від 04 лютого 2021 року).

Розглядаючи спір в суді апеляційної інстанції, суд враховує, що згідно рішення педагогічної ради від 04 лютого 2021 року ОСОБА_1 був відповідальний виконання обов`язків, покладених на нього п. 3.2 та п. 3.4 вказаного рішення з термінами виконання до 01 квітня 2021 року та 01 червня 2021 року.

Відповідно до частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Щодо виконання пункту 3.4 рішення педагогічної ради від 04 лютого 2021 року) то, судом апеляційної інстанції було встановлено, що в зв`язку з тим, що до 12 травня 2021 року на території Черкаської області діяли карантинні обмеження «помаранчевої зони», а з 13 травня по 15 червня 2021 року, тому 18 травня 2021 року на засіданні ради студентського самоврядування було прийняте рішення про перенесення конференції на наступний семестр в термін до 01 листопада 2021 року. Таким чином, дата проведення конференції була змінена самим органом студентського самоврядування.

Що стосується невиконання позивачем п. 3.2 рішення педагогічної ради від 04 лютого 2021 року, термін виконання якого був встановлений до 01 квітня 2021 року.

Доповідна записка секретаря педагогічної ради ОСОБА_2 була подана директору Черкаського політехнічного фахового коледжу Красовському Р.В. 27 серпня 2021 року (а,с. 21).

Отже, згідно встановлених обставин, якщо роботодавець виявив певні упущення в роботі підпорядкованого працівника, дисциплінарне стягнення у відповідності до положень статті 148 КЗпП України не може бути накладене поза межами місячного строку з дня виявлення такого порушення.

Суд апеляційної інстанції не надає оцінку правомірності винесеного наказу № 30 від 30 серпня 2021 року в частині невиконання позивачем посадових обов`язків з виконання вищевказаного пункту педагогічної ради, оскільки роботодавцем від самого початку винесення опорюваного наказу було порушено порядок накладення дисциплінарного стягнення (місячний термін з моменту подачі доповідної записки 27 липня 2021 року) накладення дисциплінарного стягнення, а відтак висновок суду про скасування такого наказу є правомірним.

Суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення послався на загальні положення про достовірність та належність доказів, вдавшись до конкретної оцінки доводів сторін щодо підтвердження вимог позовної заяви та заперечення іншої сторони в цій частині позовних вимог, не акцентувавши увагу на порушення порядку оголошення дисциплінарних стягнень, що визначений трудовим законодавством, однак колегія суддів вважає, що в даному випадку це не вплинуло правильність висновку суду про визнання такого наказу неправомірним та скасування його.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом під час розгляду справи № 554/9493/17 у постанові від 22 липня 2020 року.

Що стосується оцінки правильності висновків суду в частині визнання протиправним та скасування наказу № 56 від 08 жовтня 2021 року, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Підставами оспорюваного наказу та притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності стало посилання на невиконання позивачем п. 2.1 посадової інструкції заступника директора з виховної роботи та розпорядження директора від 30 вересня 2021 року № 6 «про участь у підготовці комплексного плану роботи коледжу на 2021-2022 навч. рік».

Відповідно до вищевказаного розпорядження № 6 від 30 вересня 2021 року «про участь у підготовці комплексного плану роботи коледжу на 2021-2022 навч. рік» директором коледжу зобов`язано ОСОБА_1 подати директору до 01 жовтня 2021 року пропозиції щодо планування виховної роботи коледжу на 2021-2022 навчальний рік та план виховної роботи на жовтень.

Під час вирішення спору, судом першої інстанції враховано, що в структурі навчального закладу згідно з наказом від 01 вересня 2021 року № 32 було затверджено штатний розпис у кількості 165,55 штатних одиниць. Згідно затвердженого 01 вересня 2021 року штатного розпису така штатна одиниця як заступник директора з виховної роботи відсутня. ОСОБА_1 залишився працювати як позаштатний працівник.

Натомість, в структурі навчального закладу замість посади, яку обіймав позивач було створено нову посаду заступника директора з навчально-виховної роботи і на дану посаду було прийнято на роботу іншу особу, яка була представлена колективу.

Посадова інструкція заступника директора з навчально-виховної роботи передбачає приймання участі та розробку комплексного плану роботи.

Крім того, під час судового розгляду було з`ясовано, що після змін в організації і праці закладу та затвердження нової редакції Статуту Черкаського політехнічного фахового коледжу поняття план навчально виховної роботи виключено.

Відповідно до положення про Педагогічну раду Черкаського політехнічного фахового коледжу, затвердженого 29 червня 2021 року до завдань та функцій Педагогічної ради входить схвалення планів освітньої, методичної роботи, розвитку фахового коледжу та зміцнення його матеріальної бази, оцінювання результативності виконання.

Зі змісту наказу директора коледжу від 08 жовтня 2021 року № 56 «Про оголошення догани ОСОБА_1 » чітко вказано, що підставою для винесення наказу є невиконання Розпорядження директора від 30 вересня 2021 року № 6 «Про участь в підготовці комплексного плану роботи коледжу на 2021-2022 навч. рік», що не входило до посадових обов`язків позивача.

Виходячи з встановлених обставин та враховуючи, що наказ № 56 від 08 жовтня 2021 року стосується невиконання завдань позивача, які не входили до його посадової інструкції, а згідно з новоутвореним та затвердженим штатним розписом входили до обов`язків директора з навчально-виховної роботи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.

Принцип презумпції невинуватості в трудовому праві випливає зі змісту ст.ст. 138, 149 КЗпП України, які передбачають обов`язок роботодавця доводити наявність умов, серед яких і вини працівника для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Дія принципу презумпції невинуватості закріпленого в частині другій статті 6 Конвенції у відносинах між роботодавцем та працівником під час притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності в порядку статей 147-149 КЗпП України розглядалась Верховним Судом у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 401/3301/17, від 17 січня 2019 року у справі № 343/6/18, від 27 квітня 2021 року у справі № 461/8132/17.

Практика Верховного Суду робить акцент на тому, що саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. Під час розгляду справи в суді першої інстанції було встановлено та не заперечувалося представником відповідача, що для винесення оспорюваних наказів враховувався факт невиконання розпоряджень директора та не акцентувалася увага на причини невиконання.

Згідно ст.ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскаржувані накази не мають посилань на фактичні обставини, на дату вчинення проступку, не містять нормативного посилання на нормативно-правовий акт, чи акт локальної дії, на підставі яких позивачу було притягнено до відповідальності. Крім того, при винесенні оспорюваних наказів відповідачем не дотримано порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Розподіл судових витрат у справі проведено судом у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.

Таким чином, вирішуючи спір районний суд правильно визначився з характером позовних вимог та прийняв обгрунтоване рішення, яке відповідає вимогам чинного законодавства.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в його рішенні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Черкаського політехнічного фахового коледжу залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаського політехнічного фахового коледжу про скасування дисциплінарних стягнень залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 26 липня 2023 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді О.В. Карпенко

Л.В. Нерушак