Провадження № 2/742/309/23
Єдиний унікальний № 742/153/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., секретаря судових засідань Голушко Н.А розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань м. Прилуки справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів

УСТАНОВИВ:

Позивачем подано до суду позов до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: неповнолітнього сина ОСОБА_4 та неповнолітню доньку ОСОБА_5 . Рішенням суду від 17.09.2019, укладений шлюб було розірвано. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20.04.2021 визначено місце проживання доньки ОСОБА_5 з матір`ю ОСОБА_7 та місцем проживання сина ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_1 , який проживає з ним і знаходиться на його повному утриманні Відповідно до судового наказу від 09.07.2021 стягнуто з ОСОБА_7 на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На виконанні у Прилуцькому ВДВС Прилуцького району Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває примусове виконання вказаного наказу, відповідач має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 42044,55 грн. Наявність заборгованості зі сплати аліментів надає позивачеві право на стягнення пені відповідно до ст.196 СК України, розмір якої ним визначений в сумі 103491 грн 77 к, та у даному випадку згідно з розрахунком заборгованості сума пені до стягнення становить - 42044 грн. 50 к.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи без їх участі, позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, проте подала заяву про розгляд справи без її участі, в задоволенні позову позивача до неї просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновків.

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Згідно з копією рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.09.2019, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано (а.с.7).

Відповідно до копії рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20.04.2021, визначено місце проживання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю - ОСОБА_3 , та визначено місце проживання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком - ОСОБА_1 (а.с.8-9).

Згідно копії судового наказу від 09.07.2021 стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с.10).

Відповідно до помісячного розрахунку заборгованості зі сплати аліментів старшого державного виконавця Анни Наумейко, борг по аліментам у боржника ОСОБА_3 становить 42044 грн. 50 коп (а.с.11).

Згідно з розрахунком позивача пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за період з 18.06.2021 по 30.12. 2022, розрахованого за формулою: пеня = сума боргу х 1% х кількість днів, становить 103 491 грн 77 к (а.с.12).

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У постанові Верховного Суду від 18.01.2021 в справі № 636/3546/17 (провадження №61-19793св19) зроблено правовий висновок, за змістом якого відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Згідно зі статтею 196 цього Кодексу при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов`язань.

Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка не сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_4 починаючи з 18 червня 2021 року і з того часу вона порушує свій обов`язок щодо їх сплати. У зв`язку з чим у позивача виникло право на стягнення з відповідача неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення починаючи з 18 червня 2021 року.

Суд погоджується з наявним у справі розрахунком пені за несплату аліментів за період 18.06.2021 до 31.12.2022, відповідно до якого розмір пені складає 103491 грн. 77 к, та вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню від суми несплачених аліментів, розмір якої суд визначає з урахуванням положень ст. 196 СК України, тобто не більше 100 відсотків суми заборгованості по сплаті аліментів.

Судом встановлено, що відповідач має заборгованість по сплати аліментів у розмірі 42044 грн 50 к. Проте, відповідно до ст. 196 СК України, з відповідача на користь позивача може бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 42044 грн 50 к., що є не більше 100 відсотків заборгованості.

Оскільки розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, то з відповідача слід стягнути суму пені, рівнозначну розміру заборгованості, з огляду на що позов підлягає задоволенню.

Тому суд дійшов висновку, що підлягає до стягнення пеня за прострочення сплати аліментів з відповідача в межах заявлених позовних вимог позивача, а саме в розмірі 42044 грн 50 к.

Крім цього, позивач ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3350 грн.

На а.с.14 міститься договір від 21.08.2018 року, укладений між адвокатом Дуденок О.О. та Власенко М.В. про надання правничої допомоги у даній справі.

Додатком до вказаного договору є рекомендації щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару (а.с.15).

З квитанції до прибуткового касового ордеру від 06.01.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 перерахував адвокату Дуденок О.О. кошти в сумі 3300 за правничу допомогу (а.с.17).

Згідно ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Надані позивачем документи в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що позов було задоволено, з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3350 грн.

Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Тому згідно ч.6 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача у дохід держави судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073 грн 60 коп.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 42044 (сорок дві тисячі сорок чотири) гривні 50 (п`ятдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3350 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО