Справа № 361/2542/22
Провадження № 2/361/1135/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

30 жовтня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області до ОСОБА_2 про визнання особи таким, що втратив право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року представник позивача звернувся до суду із позовом в якому просив суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача на свою користь судові витрати в розмірі 2 481,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що на засіданні наглядової ради з питань розподілу і утримання житла у гуртожитках та використання гуртожитків і прибудинкових територій розглядалось питання затвердження списку громадян, які зареєстровані, проживають у гуртожитку по АДРЕСА_2 та видачі їм ордерів. Згідно рішення виконавчого комітету Броварської міської ради від 22.12.2015 № 786 до зазначеного списку щодо видачі ордерів було включено мешканця кімн. АДРЕСА_3 ОСОБА_2 .

Станом на 10.06.2022 р., ордер на кімн. №72 відповідачем не отримано, ордер знаходиться на зберіганні у секторі з житлових питань управління з питань комунальної власності та житла Броварської міської ради.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у гуртожитку (без зазначення номеру кімнати) по АДРЕСА_2 з 13.06.2006.

Наразі заборгованість за житлово-комунальні послуги по кімнаті № 72 складає 8974,58 грн.

На засіданні наглядової ради, яке відбулося 02.04.2021 повторно розглядалося питання щодо заборгованості по комунальним платежам мешканця кімнати АДРЕСА_1 - гр. ОСОБА_2 . За результатами засідання було ухвалено провести перевірки фактичного проживання та при виявленні факту не проживання відповідача - рекомендовано скасувати рішення виконкому щодо видачі ордеру відповідача, а юридичному управлінню доручено звернутися до суду щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідно рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області від 07.12.2021 № 943, п. 1 рішення виконавчого комітету Броварської міської ради № 786 від 22.12.2015 щодо видачі ордеру на кімн. АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 скасовано.

Згідно інформації комунального підприємства ?ЖЕК-1? наймач житлового блоку кімн. №72 у зазначеному житловому приміщенні не проживає декілька років. Ордер на вищезазначене приміщення відповідач не отримує з 2015 року, тобто майже 7 років, рішення про видачу ордеру наразі скасовано. Згідно актів перевірки фактичного проживання від 06.05.2021, 14.06.2021, 10.11.2021 мешканець кімн. АДРЕСА_3 - відповідач у справі ОСОБА_2 в зазначеному житловому приміщенні не проживає.

За свідченнями сусідів відповідач фактично не проживає у зазначеному житловому приміщенні декілька років, житловим приміщенням не користується, житлово-комунальні послуги сплачує періодично. За час його відсутності, станом на 02.06.2022, заборгованість за послуги з утримання будинків і прибудинкової території становить 8 974,58 грн.

Отже, відповідач у справі ОСОБА_2 спірним житловим приміщенням не користується, взагалі ним не цікавиться, без поважних причин не проживає у ньому протягом тривалого часу, добровільно відмовився від користування ним, в тому числі від отримання ордеру, взагалі не вчиняє будь-яких дій, спрямованих на інтерес до проживання в кімнаті, також не бере участі в його утриманні відповідно до вимог житлового законодавства.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області 07 липня 2022 року ОСОБА_3 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 26 жовтня 2022 року.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні, позов підтримала, надала пояснення аналогічні його змісту, просила позов задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що неодноразово виходили за адресою АДРЕСА_4 . Жодного разу вони не застали відповідача, сусіди кажуть, що він буває дуже рідко, бо проживає в селі. Борг у нього складає 2200 грн., це приблизно 4 місяці не сплачено. Свідок не зазначила період відсутності ОСОБА_2 за вказаною адресою.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що неодноразово виходили за адресою АДРЕСА_4 . Жодного разу вони не застали відповідача, сусіди кажуть, що він буває дуже рідко, бо проживає в селі. Відповідач начебто працює на Укрзалізниці. Кімната зачинена, за цією кімнатою постійно рахується заборгованість, на даний час там заборгованість близько чотирьох місяців. Відповідач жодного разу до них не з`являвся. В який період ОСОБА_2 був відсутній за вказаною адресою місця проживання свідок не змогла зазначити суду.

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, свідків, встановив обставини у справі та виниклі правовідносини, дослідив письмові докази у справі, дійшов наступних висновків.

За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Судом встановлено, що Броварська міська рада Київської області та виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області прийняли рішення: № 1223-45-06 від 22.05.2014 ?Про безоплатне прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Бровари гуртожитку по АДРЕСА_2 ?, № 392 від 15.07.2014 ?Про затвердження акту приймання-передачі гуртожитку по АДРЕСА_2 ?, №1358- 50-06 від 25.12.2014 ?Про визначення статусу гуртожитків?.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 439 від 05.08.2014 ?Про надання адрес?, приміщенням гуртожитку по АДРЕСА_5 надано адреси.

Згідно рішення Броварської міської ради Київської області № 52-04-07 від 25.12.2015 ?Про перейменування вулиць та провулків м. Бровари? назву вулиці Кирпоноса перейменовано на іншу - Героїв УПА.

На засіданні наглядової ради з питань розподілу і утримання житла у гуртожитках та використання гуртожитків і прибудинкових територій розглядалось питання затвердження списку громадян, які зареєстровані, проживають у гуртожитку по АДРЕСА_2 та видачі їм ордерів. Згідно рішення виконавчого комітету Броварської міської ради від 22.12.2015 № 786 до зазначеного списку щодо видачі ордерів було включено мешканця кімн. АДРЕСА_3 ОСОБА_2 .

Станом на 10.06.2022 р., ордер на кімн. №72 відповідачем не отримано, ордер знаходиться на зберіганні у секторі з житлових питань управління з питань комунальної власності та житла Броварської міської ради.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у гуртожитку (без зазначення номеру кімнати) по АДРЕСА_2 з 13.06.2006 року, що підтверджується листом відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб № 2057/1.12.3/В від 09.02.2022.

Станом на дату подачі позову до суду заборгованість за житлово-комунальні послуги по кімнаті № 72 складала 8974,58 грн., що підтверджується довідкою Комунального підприємства Броварської місько ради Броварського айону Київської області ?Житлов-експлуатаційна контора 1? №103 від 09.06.2021 року.

На засіданні наглядової ради, яке відбулося 02.04.2021 повторно розглядалося питання щодо заборгованості по комунальним платежам мешканця кімнати АДРЕСА_1 - гр. ОСОБА_2 . За результатами засідання було ухвалено провести перевірки фактичного проживання та при виявленні факту не проживання відповідача - рекомендовано скасувати рішення виконкому щодо видачі ордеру відповідача, а юридичному управлінню доручено звернутися до суду щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що підтверджується витягом з протоколу №02.

Відповідно рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області від 07.12.2021 № 943, п. 1 рішення виконавчого комітету Броварської міської ради № 786 від 22.12.2015 щодо видачі ордеру на кімн. АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 скасовано.

Згідно актів перевірки фактичного проживання від 06.05.2021, 14.06.2021, 10.11.2021 мешканець кімн. АДРЕСА_3 - відповідач у справі ОСОБА_2 в зазначеному житловому приміщенні не проживає.

Суд звертає увагу, про те, що вказані акти були складені майже за рік до подачі позову до суду, а тому не можуть бути належними доказами не проживання відповідача у кімнаті за період з листопада 2021 року по дату звернення до суду червень 2022 року. Тобто не проживання відповідача у вказаному приміщенні понад рік.

Відповідно відомостей про нарахування послуг КП ?Житлово-експлуатаційна контора-1? від 02.06.2022 відповідач ОСОБА_2 періодично сплачує заборгованість за житлово-комунальні послуги, остання сплата квітень 2022 року у сумі 3000,00 грн.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 2, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З матеріалів справи вбачається, що підставами для задоволення позовних вимог у позові визначено ст. 71,72 ЖК УРСР.

Відповідно до статті 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно з статтею 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На підтвердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц зроблено висновок по застосуванню статей 71, 72 ЖК Української РСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин, що позивач не довів. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.

Щодо виниклої заборгованості за надані комунальні послуги для підтвердження не проживання особи у кімнаті, суд не може вважати надані докази належними для підтвердження підстави звернення до суду. Також наявна заборгованість не свідчить про непроживання особи у приміщенні, а інших доказів суду не надано. Так і не надано доказів зміни проживання особи.

Крім того, за вищевказаний період КП ?ЖЕК-1? нарахувало відповідачу заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 50323,72 грн., а ОСОБА_2 за цей період сплатив 42749,33 грн., останній платіж ним був здійснений 01.04.2022 року, тобто трохи більше, ніж за два місяці до подачі позовної заяви.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача щодо заявлених позовних вимог, не є підставою для звільнення від доказування у відповідності до вимог ст. 82 ЦПК України саме позивача.

Враховуючи все вище наведене, суд прийшов до висновку, що оскільки позивачем не доведено, що відповідач був відсутній у спірній квартирі більше шести місяців без поважних причин у визначений законом шестимісячний строк, у задоволенні позову слід відмовити, саме, у зв`язку з його недоведеністю та необґрунтованістю, оскільки жодного належного та допустимого доказу на підтвердження відсутності відповідача у передбачені законом строки матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст. 76-83, 141, 263-265 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області до ОСОБА_2 про визнання особи таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме кімнатою АДРЕСА_1 , - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.