ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 листопада 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/3585/23

Головуючий у першій інстанції Коваленко А. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1362/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.,

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,

із секретарем Піцан В.М.,

учасники справи: скаржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»,

суб`єкт оскарження - в.о. начальника Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ярущенко Марина Іванівна,

заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , старший державний виконавець Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ложнікова Альона Юріївна, Прилуцький відділ державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою в.о. начальника Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ярущенко Марини Іванівни на ухвалу Прилуцького міжрайонного суду від 14 вересня 2023 року у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на дії в.о. начальника Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ярущенко Марини Іванівни,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулось до суду зі скаргою на дії в.о. начальника Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо винесення постанови про скасування процесуального документа. В обґрунтування посилались, що ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 15.03.2023 у справі №742/353/22 (провадження №6/742/14/23) замінено сторону боржника у виконавчому провадженні №59360618, а саме: з боржника ОСОБА_3 на ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Вказує, що постановою Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 28.04.2023 у ВП №59360618 було замінено сторони виконавчого провадження з боржника ОСОБА_3 на ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , проте постановою в.о. начальника Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ярущенко М.І. від 06.07.2023 у ВП №59360618 була скасована постанова про заміну сторони виконавчого провадження від 28.04.2023.

ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» вважає постанову про скасування процесуального документу від 06.07.2023 у ВП №259360618 (прийняту в.о. начальника Відділу Ярущенко М.І.) протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки заміна сторони виконавчого провадження здійснена рішенням суду, а тому обов`язок спадкодавця щодо сплати заборгованості, присудженої судом на користь кредитора із спадкодавця за його життя, не припинився внаслідок смерті боржника і перейшов до його спадкоємців. Тобто, саме на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, покладається обов`язок визначити межі відповідальності спадкоємця при виконанні судового рішення.

Посилаючись на положення ст. 447-449 ЦПК України та ст. 1, 18, 74 Закону України «Про виконавче провадження», у скарзі ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» просить:

визнати протиправними дії в.о. начальника Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ярущенко М.І. щодо винесення постанови про скасування процесуального документу від 06.07.2023 у ВП №59360618 (скасування документу «постанова про заміну сторони виконавчого провадження» від 28.04.2023, що видав ОСОБА_4 );

визнати протиправною та скасувати постанову про скасування процесуального документу від 06.07.2023 у ВП №59360618, що прийнята в.о. начальника Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ярущенко М.І. (скасування документу «постанова про заміну сторони виконавчого провадження» від 28.04.2023, що видав ОСОБА_4 );

зобов`язати Прилуцький відділ державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції продовжити проводити подальші виконавчі дії щодо боржників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ;

постановити окрему ухвалу та направити її до Міністерства юстиції України для запобігання повторення порушення Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, виконання вимог ухвали суду з боку в.о. начальника Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ярущенко М.І., а також для вирішення питання про наявність підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності в.о. начальника Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ярущенко М.І.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.09.2023 скарга ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» задоволена частково.

Визнано протиправними дії в.о начальника Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ярущенко М.І. щодо винесення постанови від 06.07.2023 про скасування процесуального документу у виконавчому провадженні №59360618.

Визнано протиправною та скасовано постанову від 06.07.2023 про скасування процесуального документу у виконавчому провадженні №59360618. В іншій частині скарги відмовлено.

В обґрунтування ухвали, суд першої інстанції, врахувавши положення ст. 13 ч. 1, 15, 18 Закону України «Про виконавче провадження», п. 12, 13 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, дійшов висновку, що старшим державним виконавцем Ложніковою А.О. на підставі ухвали Прилуцького міськрайонного суду від 15.03.2023 правомірно винесено постанову від 28.04.2023 про заміну сторони виконавчого провадження, а в.о. начальника Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасовуючи вказану вище постанову, безпідставно послалася на вимоги ч. 2 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» та незаконно скасувала вказану вище постанову про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки вказана стаття стосується вимог виконавчого документа, який направляється до виконавця вперше, та не підлягає до застосування на стадії відкритого виконавчого провадження.

Також за висновком суду, після заміни боржника у виконавчому провадженні ухвалою суду на кількох правонаступників Закон України «Про виконавче провадження» та будь-які інші нормативні акти не зобов`язують стягувача надавати додатково інші документи в тому числі і виконавчі листи.

Щодо вимог про зобов`язання Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції продовжити подальші виконавчі дії, суд дійшов висновку, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки Закон України «Про виконавче провадження» визначає обов`язки щодо здійснення виконавчих дій і суд не вправі замінювати вимоги Закону своїм рішенням.

Суд дійшов висновку, що відсутні також підстави для постановлення окремої ухвали, оскільки скарга не містить жодних обґрунтувань, які б свідчили про наявність в діях в.о. начальника Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ярущенко М.І. ознак дисциплінарного проступку, а мотиви скарги зводяться лише до незгоди з процесуальними рішенням, ухваленим у виконавчому провадженні.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 04.10.2023 стягнуто з Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» 2500 грн в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду від 14.09.2023, в.о. начальника Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції М. Ярущенко подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Прилуцького міськрайонного суду від 14.09.2023 в частині задоволених вимог, а в іншій частині ухвалу залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що оскаржувана ухвала не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Вказує, що за результатами розгляду скарги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» від 19.06.2023 на бездіяльність державного виконавця щодо виконання судового рішення була винесена постанова про результати перевірки виконавчого провадження та прийнято рішення про скасування постанови державного виконавця про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки державним виконавцем допущено порушення вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник не погоджується з висновком суду, що вимога ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» стосується лише вимог виконавчого документу, який направляється до виконання вперше, та не підлягає застосуванню на стадії відкритого виконавчого провадження, оскільки, як вважає заявник, ч. 3 ст. 431 ЦПК України визначено, що виконавчий лист, судовий наказ і у випадках, встановлених ЦПК України ухвала суду є виконавчими документами та які мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Як зазначає заявник, положеннями ч. 5 ст. 431 ЦПК України та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» не визначено, на якій стадії виконавчого провадження застосовуються вказані норми.

Також за доводами скарги, в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутня технічна можливість вчиняти виконавчі дії при наявності декількох боржників чи декількох стягувачів, а тому для коректної роботи Автоматизованої системи виконавчих проваджень та для можливості проведення виконавчих дій щодо обох боржників, стягувачу було запропоновано повідомити хто із спадкоємців є боржником у відкритому виконавчому провадженні АСВП № 59360618 з примусового виконання виконавчого листа Прилуцького міськрайонного суду № 2-6/10 від 18.03.2011 з метою пред`явлення виконавчого листа до виконання, де боржником буде визначено іншого спадкоємця.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу від учасників справи до суду подано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження № 59360618, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа №2-6/10, виданого Прилуцьким міськрайонним судом 18.03.2011, Прилуцьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відкрито виконавче провадження №59360618 про стягнення з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ВАТ КБ «Надра» 618 999,90 грн. заборгованості по кредитному договору (а.с. 49, 50).

Постановою Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 24.03.2021, виконавче провадження №59360618 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-6/10 від 18.03.2011 про стягнення з ОСОБА_3 618 999,90 грн, закінчено відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі смертю боржника (а.с. 48).

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 28.10.2022 визнано протиправною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 24.03.2021, винесену у виконавчому провадженні № 59360618. Зобов`язано Прилуцький відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відновити виконавче провадження № 59360618 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-6/10, виданого 18.03.2011 Прилуцьким міськрайонним судом (а.с. 45-47).

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 15.03.2023 замінено сторону боржника у виконавчому провадженні №59360618, а саме: з боржника ОСОБА_3 на ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (а.с. 43-44).

Постановою старшого державного виконавця від 28.04.2023 у ВП № 59360618 замінено сторону боржника у виконавчому провадженні № 59360618, а саме з боржника ОСОБА_3 на ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (а.с. 8).

Постановою в.о. начальника Прилуцького відділу державної виконавчої служби Ярущенко М.І. від 06.07.2023 у ВП №59360618 скасовано документ «Постанова про заміну сторони виконавчого провадження» від 28.04.2023, що видано виконавцем Ложніковою А.Ю. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-6/10, виданого 18.03.2011.

Постанова аргументована тим, що державним виконавцем допущено порушення частини 2 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним та винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, якою замінено одного боржника ОСОБА_3 на двох ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 9).

Постановою державного виконавця від 06.07.2023 замінено сторони боржників у виконавчому провадженні, а саме двох боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ОСОБА_3 (а.с. 10).

03.07.2023 на адресу ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» виконавчою службою направлено лист, яким роз`яснено про необхідність повідомити хто з спадкоємців є боржником у відкритому виконавчому провадженні АСВ № 59360618, з примусового виконання виконавчого листа Прилуцького міськрайонного суду № 2-6/10 від 18.03.2011, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 на користь ВАТ КБ «Надра» (стягувач після заміни сторони виконавчого провадження ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП») у розмірі 618999,90 грн, заборгованості по кредитному договору № 03-08/МК/2007-840 від 31.01.2007, а також звернутись до суду щодо отримання дубліката виконавчого листа № 2-6/10 від 18.03.2011, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 на користь ВАТ КБ «Надра» (стягувач після заміни сторони виконавчого провадження ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП») у розмірі 618999,90 грн, заборгованості по кредитному договору № 03-08/МК/2007-840 від 31.01.2007, з метою пред`явлення останнього до виконання (а.с. 42).

Постановляючи ухвалу про задоволення скарги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», суд першої інстанції врахувавши положення ст. 13 ч. 1, 15, 18 Закону України «Про виконавче провадження», п. 12, 13 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, дійшов висновку, що старшим державним виконавцем Ложніковою А.О. на підставі ухвали Прилуцького міськрайонного суду від 15.03.2023 правомірно винесено постанову від 28.04.2023 про заміну сторони виконавчого провадження, а в.о. начальника Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасовуючи вказану вище постанову безпідставно послалася на вимоги ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» та незаконно скасувала вказану вище постанову про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки вказана стаття стосується вимог виконавчого документа, який направляється до виконавця вперше, та не підлягає до застосування на стадії відкритого виконавчого провадження.

Також за висновком суду, після заміни боржника у виконавчому провадженні ухвалою суду на кількох правонаступників Закон України «Про виконавче провадження» та будь-які інші нормативні акти не зобов`язують стягувача надавати додатково інші документи в тому числі і виконавчі листи.

Щодо вимог про зобов`язання Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції продовжити подальші виконавчі дії, суд дійшов висновку, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки Закон України «Про виконавче провадження» визначає обов`язки щодо здійснення виконавчих дій і суд не вправі замінювати вимоги Закону своїм рішенням.

Суд дійшов висновку, що відсутні також підстави для постановлення окремої ухвали, оскільки скарга не містить жодних обґрунтувань, які б свідчили про наявність в діях в.о. начальника Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ярущенко М.І. ознак дисциплінарного проступку, а мотиви скарги зводяться лише до незгоди з процесуальними рішенням, ухваленим у виконавчому провадженні.

Ухвала суду в частині відмови в задоволенні вимоги скарги про зобов`язання Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції продовжити подальші виконавчі дії та про відмову у постановленні окремої ухвали, сторонами не оскаржується та, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.10.2018 у справі № 186/1743/15-ц, яка, зокрема зазначає, у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Таким чином, апеляційний суд переглядає ухвалу суду у даній справі лише в частині задоволених позовних вимог скарги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про визнання протиправними дії в.о начальника Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ярущенко М.І. щодо винесення постанови від 06.07.2023 про скасування процесуального документу у виконавчому провадженні №59360618 і про визнання протиправною та скасування постанови від 06.07.2023 про скасування процесуального документу у виконавчому провадженні №59360618.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду в оскаржуваній частині, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Частиною другою статті 8 Конституції України передбачено, що звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян, на підставі Конституції України гарантується.

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Приписами п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно з абзацом другим пункту 1 розділу II Інструкції виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За положеннями пунктів 12, 13 розділу ІІ Інструкції у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувану чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Отже, виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. Процесуальний закон та закон, який регулює підстави, порядок та спосіб виконання судових рішень, не обмежує можливість заміни сторони виконавчого провадження залежно від загальних умов та порядку (етапу) здійснення виконавчого провадження, наприклад, у зв`язку з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа.

За змістом статті статті 442 ЦПК України та частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

У зв`язку з такою заміною відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 № 6-122цс13 та підтверджено постановами Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 6-1355/10 та від 30.01.2019 у справі № 2-230/11.

Статтею 619 ЦК України визначено право кредитора на отримання задоволення своєї вимоги як від основного, так і від субсидіарного боржника.

При цьому, враховуючи викладене вище, положення частини другої цієї ж статті (до пред`явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред`явити вимогу до основного боржника; якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред`явлену вимогу, кредитор може пред`явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність) підлягають застосуванню до тих обставин, коли на момент пред`явлення вимоги в матеріальному правовідношенні наявні одночасно й основний, і субсидіарний боржники.

В іншому ж випадку формальне дотримання положень частини другої статті 619 ЦК України до випадку виникнення субсидіарного боржника за наслідками процедури виділу призводить до висновку про можливість повторного судового розгляду справи, спір у якій вже було вирішено судом у повному та належному складі сторін, зобов`язаних у матеріальних правовідносинах.

Передача основним боржником - стороною у виконавчому провадженні правонаступнику за наслідками реорганізації у спосіб виділу основної кількості прав, зокрема, нерухомого майна та залишення за собою лише зобов`язань, на що кредитор не впливає, може ускладнити виконання цих зобов`язань, зокрема, за рахунок відповідного нерухомого майна, тобто такий спосіб реорганізації може бути спрямований на ухилення основного боржника від виконання своїх зобов`язань.

Невиконання основним боржником у процесі виконавчого провадження судового рішення внаслідок, наприклад, недостатності коштів у такого боржника ускладнить реалізацію кредитором права на задоволення своєї вимоги від субсидіарного боржника.

Водночас забезпечення остаточності судового рішення та його неухильного виконання спрямоване на дотримання таких вимог верховенства права, як забезпечення прав і свобод людини, правової визначеності, доступу до правосуддя, законності. Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності.

Виходячи з викладеного за аналогією закону у випадках, коли один (первісний) боржник у матеріальному правовідношенні замінюється двома боржниками, суд має замінити такого боржника як сторону виконавчого провадження двома боржниками (основним і субсидіарним боржниками).

Отже, після заміни первісного боржника у виконавчому провадженні двома боржниками - основним і субсидіарним - виконавчі дії з виконання рішення мають вчинятися щодо обох цих боржників.

До таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі 905/1956/15 та Верховний Суд у постанові від 16.06.2020 у справі № 92/4519/14.

Враховуючи викладене, правильним є висновок суду першої інстанції про те що в.о. начальником Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції необґрунтовано скасовано постанову про заміну сторони виконавчого провадження, а Закон України «Про виконавче провадження» та будь-які інші нормативні акти не зобов`язують стягувача надавати додатково інші документи, в тому числі і виконавчі листи, а тому підстави для задоволення зави відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що законодавцем не визначено на якій стадії виконавчого провадження застосовуються норми ч. 5 ст. 431 ЦПК України та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали про скасування постанови державного виконавця від 06.07.2023, враховуючи, що ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 15.03.2023 було здійснено заміну сторону боржника у виконавчому провадженні у зв`язку зі смертю на двох його спадкоємців. Зазначена ухвала суду набрала законної сили і сторонами не оскаржувалась.

Твердження заявника про відсутність технічної можливості в Автоматизованій системі виконавчих проваджень вчиняти виконавчі дії при наявності декількох боржників або декількох стягувачів є необґрунтованими та не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, оскільки заявником не надано належних і допустимих документальних доказів на підтвердження неможливості здійснення виконавчих дій щодо декількох боржників, а натомість може стати підставою для тривалого невиконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції стосовно відмови в задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, є необґрунтованими та є аналогічними доводам, викладеним у заяві, не спростовують правильність висновків суду, викладених у мотивувальній частині ухвали, тому не приймаються апеляційним судом та не підлягають задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу в.о. начальника Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ярущенко Марини Іванівни залишити без задоволення.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 16.11.2023.

Головуючий Судді: