У Х В А Л А

про розгляд заяви про забезпечення позову до предявлення позову

24.07.2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі : головуючого судді Бенца К.К., при секретарі Майор Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову ,-

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить сторонам по справі на праві спільної сумісної власності подружжя та зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2 , а саме транспортний засіб легковий автомобіль марки KIA Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , 2018 року випуску та визначити заходами зустрічного забезпечення позову по даній справі обов`язок внесення заявником на депозитний рахунок Ужгородського міськрайонного суду у Закарпатській області суми у розмірі 1000,00 грн.

Заяву мотивує тим, що позивач готує позов про поділ майна подружжя, зокрема поділ трьох об`єктів нерухомості та транспортного засобу, який придбаний за спільні кошти подружжя під час перебування у шлюбі.

Заявник вказує на те, що йому стало відомо, про те, що відповідач має намір відчужити вказаний транспортний засіб без його згоди, а грошові кошти залишити собі, унеможлививши у подальшому відшкодування вартості такого майна.

Заявник зазначив, що позивачем подано до Ужгородського міськрайонного суду позовну заяву про розірвання шлюбу, провадження по справі № 308/11693/23 відкрито, судовий розгляд призначено на 11.09.2023 року, позиція відповідачки по даній справі позивачу невідома.

Зазначив, що складання позовної заяви та збір всіх документів позивачем, які є або можуть бути доказами по справі про поділ майна вимагає додаткового часу, проте ризик відчуження спільного майна існує на даний час.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Вказує на те, що невжиття заходів забезпечення шляхом накладення арешту на майно, створить небезпеку відчуження вказаного транспортного засобу, що у подальшому, унеможливить, у разі задоволення позову судом стягнення з відповідачки відповідної грошової компенсації за рахунок такого майна, оскільки іншого майна у її власності не має.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, приходжу до наступного.

Заява про забезпечення позову подана з дотриманням вимог ст 152 ЦПК України.

У відповідності до положень частини 1ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Інститут забезпечення позову дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості заяви , суд зазначає, що інститут забезпечення позову регламентовано статтями 149 151 ЦПК України, які встановлюють підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а також способи забезпечення позову в цивільному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання рішення суду і спрямована на дотримання норми щодо обов`язковості до виконання судових рішень, встановленої нормами Конституції України.

Забезпечення позову - це вжиття судом, до вирішення справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду. Це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову - це вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Види забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Одним із видів забезпечення позову у відповідності до ст. 150 ЦПК України є накладення арешту на майно.

Згідно п. 1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечено у спосіб, який вказується заявником, зокрема шляхом накладення арешту на майно.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для вирішення справи по суті , а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених вимог.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Зявник в заяві стверджує, що автомобіль марки KIA Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , 2018 року випуску придбаний під час перебування у шлюбі та зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2 . Однак, до заяви про забезпечення позову не додано доказів на підтвердження вказаної обставини та не надано доказів, кому на даний час належить транспортний засіб, на який просить суд накласти арешт, не надано належних доказів на підтвердження права власності на автомобіль марки KIA Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , 2018 року випуску, не надано ні правовстановлюючих документів на автомобіль, ні довідки з Територіального сервісного центру МВС на підтвердження факту належності спірного автомобілю, що унеможливлює суд зробити висновок, на підставі чого та кому вказаний транспортний засіб належить на час розгляду заяви.

Окрім цього суд зазначає, що автомобіль міг бути відчужений, і в разі накладення на нього арешту можуть бути порушені законні права та інтереси інших осіб.

Заявник при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову на підтвердження своїх вимог не надає доказів у вигляді актуальної інформації щодо власника (власників) предмету забезпечення на момент звернення до суду та доказів неможливості отримати актуальну інформацію самостійно. Таким чином відсутня інформація про власника спірного майна станом на момент звернення з заявою про забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Також, заявником не надано доказів на підтвердження дійсного наміру відповідача відчужити спірний автомобіль, а отже, не доведено існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Отже, розглядаючи заявлену вимогу, суд вважає, що позивачем не надано належних доказів для забезпечення позову, а тому приходить до висновку про необхідність відмовити в забезпеченні позову.

Відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з відповідною заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца