Справа № 135/760/23
Провадження № 2/135/237/23
03.10.2023 Ладижинський міський суд Вінницької області
в складі: судді Корнієнка О.М.,
з участю секретаря судових засідань Кузьміних О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області в спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, пені по виплаті аліментів,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, пені по виплаті аліментів. В позовній заяві зазначила, що рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 26.03.2020 шлюб між нею та відповідачем розірвано. 22.01.2020 Ладижинським міським судом Вінницької області винесено судовий наказ №135/1621/19 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме: з 18.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття. З моменту набрання судового наказу законної сили минув 41 місяць. Аліменти на дитину вона майже не отримувала. Тому у відповідача утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 128 032 грн 33 коп. Дана заборгованість утворилась з вини відповідача, а тому вона має право на стягнення неустойки (пені). За період з 18.12.2019 по 31.03.2023 сума неустойки складає 39 754 грн 70 коп..
Тому просила суд відповідно до проведеного розрахунку стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 39 754 грн 70 коп..
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує щодо заочного вирішення справи.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Клопотання про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направив. Відзиву на позов не подавав.
За таких обставин судом, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, було ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню зважаючи на таке.
Суд встановив, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно судового наказу №135/1621/19 від 22.01.2020 з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме: з 18.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з розрахунком, складеним державним виконавцем Кучинським А.В., видно, що заборгованість боржника ОСОБА_2 зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №61201893, яка утворилась за період з 18.12.2019 по 28.02.2021, станом на 31.03.2023 становить 128 032,33 грн, в розрахунку зазначено помісячно розмір аліментів до сплати, а також сплачений розмір аліментів.
Відповідачем не надано доказів на спростування зазначеного розрахунку заборгованості зі сплати аліментів.
Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.
Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, а навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Проведений позивачем розрахунок суми неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 18.12.2019 по 31.03.2023 становить 39 754,70 грн та є меншим за розмір боргу за аліментами.
При цьому відповідачем не надано суду жодних доказів неможливості сплати аліментів за вказаний період.
По справі не встановлено об?єктивних причин, які б перешкоджали відповідачу сплачувати аліменти.
Відповідач не подав до суду будь-яких доводів про те, що він не мав змоги платити аліменти з грудня 2019 року, відсутні і будь-які обґрунтування такої неможливості. Крім того, відповідачем не наведено суду підстав, у зв`язку з якими він може бути звільнений від сплати пені.
Так, стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Стягнення пені за прострочення виконання аліментних зобов`язань є механізмом захисту порушеного права дитини на належне утримання від одного з батьків.
Позивачем надано розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, що перевищує розмір заборгованості по аліментам.
Відповідач був обізнаний про рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, знав про свій обов`язок сплати аліментів та частково їх сплачував, належних та допустимих доказів про те, що відповідач не міг сплачувати аліменти та те, що заборгованість по аліментах утворилася з неналежних від нього причин, суду не надано.
Відповідачем не зазначено та не надано суду доказів неспроможності сплачувати аліменти своєчасно та доказів поважності причин їх не сплати.
Позивачем заявляється сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів до стягнення у розмірі 39 754,70 грн, розмір якої не перевищує 100 % заборгованості по аліментах. При цьому судом встановлено, що загальну суму пені позивачем обраховано помісячно лише за заборгованістю по аліментах за попередній місяць, а не за весь період суми заборгованості.
Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи викладене, оскільки суд не може виходити за межі позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення пені обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. А частиною 4 даної статті цього Кодексу визначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.
Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, передбачений статтею 71 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до змісту якої розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. А частиною 9 зазначеної статті передбачено що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Таким чином, при відсутності такого спору, заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.
При цьому відповідачем не надано суду заперечень щодо визначеного виконавцем розміру заборгованості по сплаті аліментів.
Як вбачається з матеріалів справи, при розгляді даної справи відсутній спір про розмір заборгованості по аліментам між сторонами.
Враховуючи наведене та встановлені судом обставини, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача боргу зі сплати аліментів не підлягає задоволенню, оскільки цей борг виник у відповідача під час примусового виконання рішення суду зі сплати аліментів, він нарахований державним виконавцем та має стягуватись державним виконавцем в межах виконавчого провадження.
При зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_1 не сплачено судовий збір, оскільки позивачка звільнена від його сплати.
Отже, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073 грн 60 коп. в дохід держави.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180, 181, 194, 196 СК України, ст.ст. 12, 81, 89, 141, 280-282 ЦПК України,
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за період з 18.12.2019 по 31.03.2023 в розмірі 39 754 грн 70 коп..
В іншій частині позову - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1073 грн 60 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя