Провадження № 22-ц/801/1908/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 рокуСправа № 127/16078/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Голоти Л. О., Медвецького С. К.,

розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення

розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , його представниці адвокатки Суркової Ірини Олександрівни на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 липня 2023 року, ухвалене у приміщенні суду у м. Вінниці за головування судді Ан О. В., повний текст якого складений 26 липня 2023 року,

У С Т А Н О В И В:

01 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аіментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обгрунтовані наступними обставинами. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2012 року у справі № 212/12742/2012 шлюб між сторонами у справі розірваний. У шлюбі сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі виконавчого листа від 24 січня 2013 року № 232/70/2012 відкрите виконавче провадження № 38399266, на примусове вико-нання якого з позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої донь-ки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку ( доходу ) щомісячно, але не мен-ше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою повноліття. Зважаючи на погіршення у позивача фінансового стано-вища, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих подат-ків, він не взмозі сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, тому, поси-лаючись на норми статей 182, 192 СК України, ОСОБА_1 просив змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі виконав-чого листа № 232/70/2012, виданого 24 січня 2013 року Вінницьким міським судом Вінниць-кої області, на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів за-робітку ( доходу ) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою повноліття, на стягнення з ньо-го на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки у розмірі 50% про-житкового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліт-тя.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 липня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_5 , його представниця адвокатка Суркова І. О. оскаржують його в апеля-ційному порядку, просять дане судове рішення скасувати, ухвалити нове рішен-ня про задоволення позовних вимог. Вважаючи зазначене рішення таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обстави-нам справи, скаржники зазначають, що суд не взяв до уваги обставини, у яких перебуває позивач, що наразі його матеріальне становище є скрутним, а дохід складається лише із соціальних виплат. З 2014 року позивач проходив військо-ву службу за контрактом, але після проходження лікування у березні 2022 року заробітну плату не отримує. Станом на момент розгляду справи у суді у пози-вача утворилася заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки у роз-мірі 203302,09 гривень. Наразі за наявності підстав, що унеможливлюють спла-чувати аліменти, позивач позбавлений можливості сплатити дану заборгова-ність, тому просить вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Крім того скаржники окремо звертають увагу, що позивач є батьком ще однієї малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання якого він сплачує у добровільному порядку. Оскільки у позивача змінилося матеріальне становище та стан здоров`я, то він просить змінити розмір стягуваних аліментів.

Наданим цивільним процесуальним законом правом, забезпеченим ухва-лою апеляційного суду від 07 вересня 2023 року, на подання відзиву на апеля-ційну скаргу відповідачка не скористалася, такий її відзив апеляційному суду не надходив.

Колегія суддів апеляційного суду, переглянувши у відповідності до части-ни першої статті 369 ЦПК України дану цивільну справу за наявними у ній ма-теріалами та доказами, ретельно проаналізувавши у сукупності наявні у ній по-зиції та доводи сторін, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із нормами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрун-туватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Закон-ним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з до-триманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2012 року розірваний. У період шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про на-родження серії НОМЕР_1 від 05 липня 2011 року. Державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управ-ління юстиції відкрите виконавче провадження № 38399266 про стягнення з по-зивача на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку ( доходу ) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою повноліття. Згідно із розрахун-ком заборгованості зі сплати аліментів по вказаному виконавчому проваджен-ню загальна сума заборгованості ОСОБА_1 з моменту відкриття виконав-чого провадження станом на 15 червня 2023 року складає 203302,09 гривні.

Відповідно до медичного консультативного висновку дитина сторін у справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має важкі захворювання та наразі проходить лікування у Італійській Республіці. Згідно із посвідченням від 02 вересня 2016 року серії НОМЕР_2 ОСОБА_7 є інвалідом з дитинства.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, керуючись нор-мами статей 182, 183, 192 СК України, дослідивши надані до справи докази та пояснення сторін, зазначив, що позивач є працездатним, фізично здоровим, на його утриманні немає інших осіб, а протилежне не віднайшло свого об`єктив-ного підтвердження. При подані позову в суд позивач вказував лише на погір-шення його фінансового стану. Однак суд дійшов висновку, що належними та допустимими доказами позивачем не підтверджена неможливість сплати ним аліментів на утримання доньки у визначеному судом розмірі, а фінансовий стан платника аліментів не є безумовною підставою для зменшення розміру алімен-тів.

З висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішен-ні від 26 липня 2023 року, колегія суддів апеляційного суду повністю погоджу-ється, оскільки вони є правильними, зробленими з урахуванням усіх фактичних обставин справи; суд не помилився у застосуванні до спірних правовідносин норм матеріального права, які їх регулюють, не порушив вимог процесуального законодавства.

Між сторонами у справі за ініціативи ОСОБА_1 виник спір з приводу зміни розміру стягуваних із нього аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до положень статей 1 - 3, частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються пи-таннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчи-ми органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню ін-тересів дитини. Зокрема передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`яз-ки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі й адміністративні заходи. Най-кращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування ( стаття 18 Кон-венції ). Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за за-безпечення у межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У принципі шостому Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона по-винна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпече-ності.

Частиною другою статті 51 Конституції України, статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» установлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелек-туального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Положеннями статті 181 СК України визначені способи виконання бать-ками обов`язку з утримання дитини, які визначаються за домовленістю між ни-ми. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні у грошовій і ( або ) натуральній фор-мі. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя цієї статті СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі.

Статтею 192 СК України передбачено, що визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками розмір аліментів може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача алімен-тів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже за змістом цієї норми Закону розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом із тим стаття 192 СК України вказує на можли-вість зміни раніше установленого розміру аліментів лише за наявності доведе-них у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших передбачених цим Кодексом випадках.

Як роз`яснено у пункті двадцять третьому постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, мате-ринства та стягнення аліментів», визначений судовим рішенням або за домов-леністю між батьками розмір аліментів суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення роз-міру аліментів на дитину у тих випадках, коли змінився сімейний стан та погір-шилося його матеріальне становище чи стан його здоров`я або ж поліпшилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Із аналізу вказаних правових норм убачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та його адвокатки, наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для зменшення розміру аліментів. У свою чергу доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують. Позивачем не доведено належними засобами доказування обставин, які б вказували на неможливість здійснення ним виплати аліментів на неповнолітню хвору доньку у раніше визначеному судом розмірі, а його зменшення без підтвердження погіршення матеріального становища позивача, не буде спрямоване на належне забезпечення дитини.

Доводи апеляційної скарги про те, що підставами для зменшення розміру аліментів є також наявність на утриманні ОСОБА_1 ще однієї дитини - си-на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зміна стану здоров`я платника аліментів, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки та-кі підстави не були предметом розгляду суду першої інстанції, тому, перегляда-ючи оскаржуване рішення суду від 26 липня 2023 року, апеляційний суд поз-бавлений можливості установлювати зазначені обставини справи.

Таким чином, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а наявність зазначених у по-зовній заяві та в апеляційній скарзі обставин не є безумовною підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів, апеляційний суд дійшов переконання про відсутність об`єктивних та законних підстав для зменшення розміру алі-ментів, стягуваних із скаржника на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвер-дження під час апеляційного перегляду справи, скарга як безпідставна не може бути задоволена, тому оскаржуване рішення Вінницького міського суду Він-ницької області від 26 липня 2023 року слід залишити без змін як таке, що ухва-лене із дотриманням норм матеріального, процесуального права, на підставі повно та всебічно установлених обставин справи.

Статтею 375 ЦПК України установлено, що суд апеляційної інстанції зали-шає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм мате-ріального та процесуального права.

Керуючись нормами статей 367 - 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , його представниці адвокатки Суркової Ірини Олександрівни залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 липня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишити без змін.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 наро-дження, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 про- АДРЕСА_3 , у дохід держави судовий збір у зв`язку із апеляцій-ним оскарженням рішення суду першої інстанції у розмірі 1610,40 гривень ( од-на тисяча шістсот десять гривень 40 коп. ).

Постанова апеляційного суд у набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбаче-них пунктом другої частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді Л. О. Голота

С. К. Медвецький