ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 листопада 2023 року

м. Харків

справа №629/5481/23

провадження №22-ц/818/2207/23

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - Мале приватне підприємство Агросервіс

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору- ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Малого приватного підприємства Агросервіс до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору- ОСОБА_3 , про визнання права власності на посіви та врожай,-

за апеляційною скаргою Малого приватного підприємства «Агросервіс» на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 вересня 2023 року, постановлену суддею Каращуком Т.О.,

в с т а н о в и в :

В провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області знаходиться цивільна справа за позовом Малого приватного підприємства Агросервіс, в якому позивач просить визнати право власності МПП Агросервіс на посіви та врожай соняшника 2023 року, що зростають на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0053, площею 5,35 га, що розташована на території Кіровської сільської ради Близнюківського району Харківської області.

Разом із позовною заявою Мале приватне підприємство «Агросервіс» подало до суду заяву про забезпечення позову, в якій просило заборонити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчиняти дії щодо збору посівів та врожаю соняшника 2023 року, що зростають на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0053, площею 5,35 га, що розташована на території Кіровської сільської ради Близнюківського району Харківської області, а також дій щодо його псування, пошкодження, перешкоджанню збору врожаю Малому підприємству Агросервіс.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 вересня 2023 року у задоволенні заяви МПП «Агросервіс» відмовлено.

В апеляційній скарзі Мале приватне підприємство «Агросервіс» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та постановити нову, якою задовольнити заяву у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що з 2007 року між сторонами існували договірні правовідносини, строк договору оренди сплинув 28.02.2023 року. В подальшому ОСОБА_3 погодився на продовження договірних правовідносин, а позивач продовжив використовувати земельну ділянку. Здійснив всі необхідні дії по обробці земельної ділянки. Проте, 05.09.2023 року позивачу стало відомо про нового власника земельної ділянки ОСОБА_2 , який повідомив позивача про те, що він самостійно обробляє спірну земельну ділянку. Вважає, що незабезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд виходив із того, що позивач не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову, оскільки не доведено факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають намір здійснювати будь-які роботи на спірній земельній ділянці, або вчиняти дії спрямовані на псування, пошкодження врожаю чи на перешкоджання його збору, а ймовірність таких дій у подальшому не доведена, враховуючи те, що посіви соняшника відносяться до категорії культур, що швидко псуються, заборона на збір врожаю може призвести до того, що дані посіви будуть знищені самостійно, тому суд вважає заяву про забезпечення позову безпідставною та необґрунтованою.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судовим розглядом встановлено, що Мале приватне підприємство Агросервіс звернулося до суду із позовом про визнання права власності МПП Агросервіс на посіви та врожай соняшника 2023 року, що зростають на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0053, площею 5,35 га, що розташована на території Кіровської сільської ради Близнюківського району Харківської області.

Позивачем подано заяву про забезпечення позову, шляхом забопони вчиняти дії щодо збору посівів та врожаю соняшника 2023 року, що зростають на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0053, площею 5,35 га, що розташована на території Кіровської сільської ради Близнюківського району Харківської області, а також дій щодо його псування, пошкодження, перешкоджанню збору врожаю.

Необхідність такого забезпечення позивач обґрунтовував необхідністю завершення циклу виробництва з метою запобігання порушення його майнових прав і охоронюваних законом інтересів.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 149 ЦПК України згідно приписів якої забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Обмеження можливості користуватися та розпоряджатися власним майном іноді може призвести до незворотних наслідків.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Вжиття заходів забезпечення позову обумовлено ризиками, що можуть виникнути при виконанні рішення суду, в разі ухвалення такого на користь позивача.

З позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати право власності на посіви та врожай.

В заяві про забезпечення позову, позивач просить заборонити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчиняти дії щодо збору посівів та врожаю соняшника 2023 року, що зростають на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0053, площею 5,35га, що розташована на території Кіровської сільської ради Близнюківського району Харківської області, а також дій щодо його псування, пошкодження, перешкоджанню збору врожаю.

Відмовляючі у задоволенні заяви, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із відсутності підстав для такого забезпечення, оскільки вжиття заходів про які просить позивач, можуть призвести до пошкодження та повної втрати врожаю соняшника. А заборона перешкоджати збору врожаю позивачу є фактичним вирішенням спору до ухвалення судом рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення права позивача на укладення договору оренди, для вирішення питання для забезпечення позову правового значення не мають.

З урахуванням викладеного, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції питання щодо забезпечення позову вирішено з дотриманням норм процесуального права.

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Питання щодо розподілу судових витрат, понесених сторонами при розгляді апеляційної скарги буде вирішуватись судом при постановленні рішення суду по суті заявлених вимог.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381, 382, 383, 384, ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Малого приватного підприємства «Агросервіс» залишити без задоволення.

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повний текст постанови складено 01.12.2023