Номер провадження: 22-ц/813/6548/23
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи: ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Свяченої Ю.Б. 03 травня 2023 року у м. Одеса, -

встановила:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції із заявою про встановлення факту народження дітей на тимчасово окупованій території.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2016 року заяву ОСОБА_1 було задоволено. Встановлено факт народження дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

19 квітня 2023 року від представника ОСОБА_1 до суду надійшла заява про виправлення описки в рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2016 року, у якій останній просив зазначити у резолютивній частині рішення суду громадянство батьків ОСОБА_1 громадянин України та ОСОБА_1 - громадянка України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 травня 2023 року було відмовлено у виправленні описки у справі за заявою ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву апелянта про виправлення описки в рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2016 року.

Відзив на апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду не надходив, що не заважає розгляду справи у відповідності до положень ст. 360 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Згідно з п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте, якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає.

Питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред`явлено до примусового виконання. Внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено.

Описками вважаються помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, за участю зацікавлених осіб ОСОБА_1 , Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту народження ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сімферополь АР Крим від батьків, що перебувають у зареєстрованому шлюбі - мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, та батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

При цьому, до заяви ОСОБА_1 долучено дві копії паспортів громадян України - заявниці та її чоловіка ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що при ухваленні рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2016 року судом першої інстанції було встановлено факт народження дітей від батьків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без зазначення громадянства батьків, і вказані дії суду призвели до того, що у свідоцтвах про народження дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не зазначено громадянство їх батьків.

За правилами ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

В силу ч. ч. 1 та 3 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків (слід розуміти в широкому сенсі, оскільки зазначення даних щодо громадянства батьків дитини, тягне за собою правові наслідки визначення громадянства дитини).

Однак, колегія суддів зазначає, що не зазначення судом у резолютивній частині рішення даних щодо громадянства батьків не може вважатися опискою у розумінні положень ст. 269 ЦПК України, оскільки стосовно вказаної вимоги заявником ОСОБА_1 подавалися докази та надавались пояснення у заяві про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території.

Таким чином, питання про виправлення недоліків судового рішення шляхом зазначення у резолютивній частині рішення суду громадянства батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_1 у даному випадку може бути вирішено шляхом подання заяви про ухвалення додаткового рішення суду, а не заяви про виправлення описки.

Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Доводи апеляційної скарги вищевказані висновки суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 травня 2023 року постановлено з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п. 2 «а» - 2 «г» ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 01 листопада 2023 року.

Судді Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе