Справа №591/1007/21
Провадження № 2/591/284/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми матеріали клопотання поданого представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» адвокатом Шевченко Денисом Олександровичем про передачу справи до господарського суду Сумської області -

встановив:

У провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває на розгляді цивільна справа справи № 591/1007/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» до ОСОБА_1 , Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Державного підприємства «СЕТАМ», 3-я особа: Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про визнання електронних торгів недійсними.

До суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Шевченка Д.О. про передачу справи № 591/1007/21 на розгляд до господарського суду Сумської області у межах справи № 920/604/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання».

Представник позивача адвокат Шевченко Д.О. в судовому засіданні клопотання підтримав повністю, просить суд його задоволити.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши доводи клопотання та матеріали справи, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає виходячи з наступного:

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Пунктом 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Частиною 2 статті 7 КУзПБ передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

З наявних матеріалів справи вбачається, що 13.07.2023 ухвалою господарського суду Сумської області відкрито провадження у справі № 920/604/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання».

При цьому, у справі, що розглядається, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» із позовом заявлено вимоги про визнання недійсними електронних торгів з реалізації майна за лотом №444042 «КС 5579 на базі КАМАЗ 53213 (автокран-Е), колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1997 року випуску, шасі № НОМЕР_2 », і скасувати протокол про проведення електронних торгів № 506151 від 12.10.2020 та акт про проведені електронні торги у виконавчому провадженні № 57084810 від 20.10.2020 відповідно до яких визнано переможцем та передано рухоме майно зазначений транспортний засіб ОСОБА_1 , тобто вимоги носять немайновий характер.

Виходячи з диспозиції статті 7 КУзПБ, участь боржника у спорі саме як сторони (позивача, відповідача) передбачає, що у будь-якому випадку за результатами розгляду спору настають правові наслідки для боржника (набуття, припинення, зміна прав чи обов`язків).

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно приписів частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, згідно з частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Відтак, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №910/8729/18.

Відповідно до статей 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У статті 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства значиться справедливість, добросовісність та розумність.

Разом з тим відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відкриваючи провадження у справі № 591/1007/21 суд дійшов висновку про підсудність справи суду загальної юрисдикції, як з урахуванням суб`єктного складу її учасників, так предмету заявлених позовних вимог.

Частиною третьою статті 7 КУзПБ визначено процесуальні наслідки щодо необхідності надіслання до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство та який розглядає спір по суті, матеріалів справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство.

З прийняттям Кодексу України з процедур банкрутства законодавець змінив правила визначення юрисдикції таких спорів, сконцентрувавши розгляд усіх майнових та ряду немайнових вимог в межах однієї судової процедури банкрутства в судах господарської юрисдикції, задля повного та комплексного вирішення усіх правових проблем неплатоспроможної особи (як фізичної, так і юридичної), яка може бути визнана банкрутом (ліквідована) за наслідком такої процедури, що матиме наслідком закриття (припинення) провадження з розгляду спорів у всіх інших юрисдикційних органах з вимогами до неї.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» у справі № 591/1007/21 є немайновими, а сам спір не стосується майна чи прав або інтересів на майно позивача (боржника); не є спором про: визнання недійсними результатів аукціону (за участю боржника чи його майна); про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; про стягнення заробітної плати; про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; або спором щодо інших вимог до боржника. Таким чином, у будь-якому випадку за результатами розгляду спору у справі № 591/1007/21 для Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» не настане жодних правових наслідків (набуття, припинення, зміна прав чи обов`язків).

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 3-5, 19, 258-261 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача адвоката Шевченка Д.О. про передачу справи № 591/1007/21 на розгляд до господарського суду Сумської області у межах справи № 920/604/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО