Провадження № 6/521/475/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Бобуйок І.А.,

секретаря судового засідання Несвіти Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мітєвої Людмили Вікторівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , -

УСТАНОВИВ:

12.10.2023 року головний державний виконавець Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мітєва Людмила Вікторівна звернулася в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, у якому просила суд: тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) до виконання зобов?язань, покладених на нього виконавчим листом, що виданий Малиновським районним судом м. Одеси у справі №521/20001/20 від 24.05.2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 365686,00 грн., сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

У відповідності до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали подання, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

На виконанні в Малиновському відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №71908538, відкрите за виконавчим листом №521/20001/20 від 24.05.2023 року, виданим Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 365686,00 грн.

16.06.2023 року на підставі заяви стягувача державним виконавцем було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вимог виконавчого документу, про що була винесена відповідна постанова.

Згідно відповіді на запит № 172185735 від 21.08.2023 року до Державної податкової служби України про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами - джерела доходу відсутні.

Згідно Відповіді на запит № 165121250 від 12.06.2023 року до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, - транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Згідно відповіді на запит № 172185738 від 21.08.2023 року до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки,відкриті боржником - юридичною особою через свої відокремлені підрозділи,боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває.

12.06.2023 державним виконавцем були накладений арешт на кошти на рахунках боржника, про що були винесені відповідні постанови, які були направлені банкам-учасникам обміну АСВП за допомогою КЕП, внесено запис про обтяження до відповідних реєстрів.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта, за боржником нерухомого майна не зареєстровано.

Судом встановлено, що головним державним виконавцем було повідомлено боржника про відкриття виконавчого провадження шляхом направлення Постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.06.2023 ВП №71908538 рекомендованою кореспонденцією, проте конверт повернувся, як не вручений.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 травня 2018 року по справі №916/1605/15-г зазначено,що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення.

Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

З матеріалів справи встановлено, що у матеріалах подання відсутні дані, що підтверджують факт не реагування боржника на вимоги державного виконавця, факт ухилення боржника від явки у відділ ДВС, та факт ухилення від сплати боргу.

Додані до подання документи підтверджують лише факт відкриття виконавчого провадження №71908538, на підставі виконавчого листа №521/20001/20 від 24.05.2023 року. Наявність лише самого зобов`язання не наділяє приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. В наданих відділом ДВС матеріалах відсутні докази того, що боржник ухиляється від виконання зобов`язання, що державна виконавча служба вживала заходів для примусового виконання рішення суду.

Крім того, суд звертає увагу на те, що з подання та доданих до нього документів, суд не вбачає, що боржнику направлялись наступні документи: постанова про арешт коштів від 23.02.2021 року у виконавчому провадженні №64614631 від 23.02.2021 року, постанова про арешт майна від 12.06.2023 року у виконавчому провадженні № 71908538, постанова про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 71908538 від 12.06.2021 року, оскільки ані конверту, ані рекомендованого повідомлення в матеріалах подання немає.

В матеріалах справи відсутні виклики державного виконавця або повідомлення про проведення опис майна, взагалі наявність таких документів та що боржник добровільно не надав доступу до житла, оскільки виконавцем було відправлено лише постанову про відкриття виконавчого провадження № 71908538 від 12.06.2023 року конвертом з рекомендованим повідомлення, який повернувся до державного виконавця, що також не може свідчити про обізнаність боржника.

Стосовно службового чеку № від 15.06.2023 року про направлення боржниці певних документів, суд роз`яснює, що до даного чеку немає опису вкладення до конверту, а тому даний чек не доводить того факту, що боржник була належним чином повідомлена про відкриття виконавчого провадження.

Також, до суду не було надано доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань та доказів, які б свідчили, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, а тому суд вважає недоцільним обмежувати ОСОБА_1 в його праві виїзду за межі України.

Також, суд зазначає, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжувався Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133, від 18 квітня 2022 року № 259, від 18 травня 2022 року № 341, від 12 серпня 2022 року № 573, від 7 листопада 2022 року № 757, від 6 лютого 2023 року № 58, від 01 травня 2023 року № 254, від 26 липня 2023 року № 451, від 18.08.2023 року № 451 строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05:30 18.08.2023 строком на 90 діб, тобто до 15 листопада 2023 року.

Згідно інформації обліково-статистичної картки, цивільна справа №521/20001/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя була 04.07.2023 року направлена до Верховного суду, а отже, у вищевказаній справі остаточне рішення суду не набрало законної сили.

Суд звертає увагу, що на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подання приватного виконавця не підлягає задоволенню.

Також, Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

За результатами розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядку Цивільного Процесуального кодексу України, судом виноситься ухвала. При цьому, порядок тимчасового обмеження у праві виїзду, за межі України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», відповідно до якого не передбачено обмеження в праві виїзду за межі України за ухвалою суду.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги вимоги нормативно-правового акту № 3857-XII від 21.01.1994 року Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. 33 Конституції України, ст. ст. 263, 354, 441 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мітєвої Людмили Вікторівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: Бобуйок І.А.