Провадження № 2/522/7264/23
УХВАЛА

1 листопада 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Косіцина В.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту в порядку статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»,-

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту в порядку статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», у якій позивач просить зобов`язати Другий Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області зняти арешт та виключити запис з Єдиного реєстру боржників відносно ОСОБА_1 .

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Косіциній В.В.

Розглянувши матеріали позовної заяви та доданих до неї доказів, суд встановив наступні обставини та дійшов відповідних висновків.

В провадженні Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси перебувало виконавче провадженні №53380299 відкрите на підставі виконавчого листа №2-6114/10 від 08.12.2010 року, виданого Шевченківським районним судом м. Києва, що підтверджується відповіддю Приморського ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25.04.2023 року №20344.

Як вбачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, від 01.05.2023 року №330816168, на квартиру, що розташована у АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.09.2011 року.

27.12.2019 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, що підтверджується копією відповіді начальника Другого Приморського ВДВС у місті Одесі від 05.04.2023 року №16552.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, позовного провадження (загального або спрощеного).

Так суд зазначає, що для цивільного судочинства притаманна стадійність. Однією зі стадій цивільного судочинства є вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), та здійснення судового контролю.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно Постанови КЦС ВС від 02.11.2022 у справі № 203/1904/21, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про цивільне право, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження». Установивши, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

У Постанові КЦС ВС від 19.01.2022 № 577/4541/20 зазначено, що суди першої та апеляційної інстанцій помилково розглянули справу по суті та не врахували того, що арешт накладено на майно особи, який є боржником у виконавчому провадженні, з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому він не може виступати позивачем у цій справі й така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, отже, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд повинен закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

В той же час, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приморського ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з позовом про скасування арешту в порядку статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні, з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому він не може виступати позивачем у цій справі й така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні.

Згідно п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Тому, суд дійшов до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 19, 186-187, 447-449, 451 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту в порядку статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» - відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України судом, що видав виконавчий лист.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Ухвала може бути оскарженна протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя Косіцина В.В.