Ухвала

Іменем України

08 травня 2023 року

м. Київ

справа № 2-651/09

провадження № 61-4206ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»,

боржник - ОСОБА_1 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 05 лютого 2020 року у складі судді Вознюк Р. В. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 лютого 2023 року у складі колегії суддів: Гринчука Р. С., Костенка А. М., Спірідонової Т. В.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (далі - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» або Товариство) звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування заяви Товариство вказало, що у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа від 15 жовтня 2009 року № 2-631/09, виданого Красилівським районним судом Хмельницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі -ПАТ «Банк Форум») заборгованості за кредитним договором. 26 березня 2019 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» укладено договір про відступлення права вимоги № 0002/19/5, відповідно до умов якого Банк відступив товариству право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за договором кредиту від 09 серпня 2007 року № 0155/07/17-Z.

За вказаних обставин, заявник просив замінити стягувача ПАТ «Банк Форум» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, що відкрито на підставі виконавчого листа № 2-631/09, виданого Красилівським районним судом Хмельницької області.

Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 05 лютого 2020 року заяву ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено стягувача ПАТ «Банк Форум» на ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-631/09, виданого 15 жовтня 2009 року Красилівським районним судом Хмельницької області у справі за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 09 серпня 2007 року № 0155/07/17-Z у розмірі 33 113,43 дол. США, що в еквіваленті становить 264 821,35 грн, неустойки у розмірі 3 545,92 грн; судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 1 700,00 грн та 30,00 грн на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у Красилівському районному суді Хмельницької області.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з відступленням права вимоги заборгованості за договором від 26 березня 2019 року відбулася заміна кредитора з ПАТ «Банк Форум» на ТОВ «ФК «Веста» у зобов`язанні за кредитним договором від 09 серпня 2007 року № 0155/07/17-Z на суму 33 113,43 дол. США, що в еквіваленті становить 264 821,35 грн, неустойки в розмірі 3 545,92 грн; судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1 700,00 грн; 30,00 грн за оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, боржником за яким є ОСОБА_1 .

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 14 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 05 лютого 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Заяву ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» задоволено. Замінено стягувача ПАТ «Банк Форум» на ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-631/09, виданого 15 жовтня 2009 року Красилівським районним судом Хмельницької області, про стягнення заборгованості за кредитним договором від 09 серпня 2007 року № 0155/07/17-Z з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» у розмірі 33 113,43 дол. США, що в еквіваленті становить 264 821,35 грн, неустойки у розмірі 3 545,92 грн, судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 1 700,30 грн, та 30,00 грн на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у Красилівському районному суді Хмельницької області.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд вказав на порушення судом вимог процесуального закону щодо порядку повідомлення учасників справи про судове засідання. Хоча відомості щодо належного повідомлення боржника ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи відсутні, однак суд першої інстанції розглянув справу без його участі та ухвалив судове рішення. Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Отже, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Верховного Суду від 02 лютого 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Хмельницького апеляційного суду від 14 липня 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При цьому Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції не дослідив кредитний договір від 09 серпня 2007 року № 0155/07/17-Z та не перевірив чи посвідчувався даний договір нотаріально. Інші доводи ОСОБА_1 судом касаційної інстанції були відхилені.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 28 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 05 лютого 2020 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції, виконуючи вказівки Верховного Суду, під час нового розгляду дослідив кредитний договір від 09 серпня 2007 року № 0155/07/147-Z, який надано до суду апеляційної інстанції заявником в електронній версії паперового документа, та в результаті дійшов висновку, що оскільки він був укладений у простій письмовій формі, без відповідного нотаріального посвідчення, тому підстав для висновку щодо відсутності в даному випадку права вимоги через недотримання форми укладення договору про відступлення права вимоги немає. При цьому зазначив, що оригінал договору було знищено внаслідок повномасштабного вторгнення РФ на територію України, про що повідомив представник заявника в судовому засіданні. Крім того, зазначив, що ОСОБА_1 не обґрунтовував свою апеляційну скаргу неналежним повідомленням про розгляд справи судом першої інстанції, тому відсутні передбачені статтею 376 ЦПК України обов`язкові підстави для скасування оскаржуваної ухвали з підстав неповідомлення заявника про судове засідання судом першої інстанції.

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 05 лютого 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 лютого 2023 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що апеляційний суд прийняв постанову на підставі неналежних доказів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 березня 2023 року справу призначено судді-доповідачеві

Гулейкову І. Ю., судді, які входять до складу колегії: Ступак О. В., Погрібний С. О.

Ухвалою Верховного Суду від 03 квітня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, зокрема для сплати судового збору.

У квітні 2023 року від ОСОБА_1 надійшла квитанція про сплату судового збору у розмірі 536,80 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 27 квітня 2023 року задоволено заяву про самовідвід судді Ступак О. В. Відведено суддю Ступак О. В. від участі у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 05 лютого 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 лютого 2023 року у справі № 2-651/09.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 квітня 2023 року справу призначено судді-доповідачеві Гулейкову І. Ю., судді, які входять до складу колегії: Олійник А. С., Погрібний С. О.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Вивчивши касаційну скаргу ОСОБА_1 , зміст ухвали Красилівського районного суду Хмельницької області від 05 лютого 2020 року та постанови Хмельницького апеляційного суду від 28 лютого 2023 року, Верховний Суд дійшов висновку, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Такого висновку Суд дійшов з огляду на таке.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «По виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні відбувається шляхом заміни на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника в результаті правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із способів заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги є правочином, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є видом серед усіх підстав для правонаступництва; заміна сторони у цивільному процесі можлива на будь-якій його стадії.

Заміна стягувача не порушує законних прав та інтересів боржника та з врахуванням положень статті 516 ЦК України не залежить від його згоди щодо такої заміни.

Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) зазначено, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних (тобто цивільних) правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. До того ж правило статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Отже заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і без відкритого виконавчого провадження, тобто може бути здійснена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Предметом процесуального вирішення у цій справі є вимога про заміну сторони виконавчого провадження, а не оспорювання договору про відступлення прав вимоги.

Верховний Суд врахував, що вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом за перевірки та надання оцінки доказам, наданим на обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону (постанови Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 757/9754/13-ц, від 27 липня 2022 року у справі № 592/8859/15).

При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) - без оспорювання або визнання його недійсним у встановленому законом порядку - не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеній статтею 204 ЦК України (постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16).

Врахувавши вказівки Верховного Суду, викладені у постанові від 02 лютого 2022 року, дослідивши зміст кредитного договору від 09 серпня 2007 року № 0155/07/147-Z, в електронній версії паперового документа, встановив, що він був укладений у простій письмовій формі, без відповідного нотаріального посвідчення, відтак дійшов обґрунтованого висновку про дотримання форми укладення договору про відступлення права вимоги. При цьому зазначив, що оригінал договору було знищено внаслідок повномасштабного вторгнення РФ на територію України, про що повідомив представник заявника в судовому засіданні.

Крім того, апеляційний суд врахував правову позицію Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 522/18010/18 (провадження №61-13667сво21), та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали з підстав неповідомлення заявника про судове засідання судом першої інстанції, оскільки ОСОБА_1 не обґрунтовував свою апеляційну скаргу неналежним повідомленням про розгляд справи судом першої інстанції.

Доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції ухвалив судове рішення на підставі неналежного доказу, зокрема, електронної версії кредитного договору, Суд відхиляє, з огляду на наступне.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу (частини перша та друга статті 100 ЦПК України).

Заявником не обґрунтовано у чому саме полягає неналежність доказу, зокрема електронної копії кредитного договору від 09 серпня 2007 року № 0155/07/147-Z.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для заміни сторони виконавчого провадження не спростовують, на законність судового рішення не впливають, в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадженняу справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про заміну сторони виконавчого провадження, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 05 лютого 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 лютого 2023 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков А. С. Олійник С. О. Погрібний