З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 березня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Усатової І.А.,
при секретарі Омелько Г.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,
10 жовтня 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача 18 120,52 грн. понесених витрат та судовий збір.
Свій позов обґрунтовує тим, що 13 вересня 2016 року близько 18 год. 30 хв. по вулиці Я.Коласа, 15, Гусейнлі Ніджат керуючи автомобілем ВАЗ д.н.з НОМЕР_1 під час виїзду із прилеглої території на дорогу не переконався,що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху,не надав дорого автомобілю,який рухався по ній,внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем КІА д.н.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження т.з
Зазначив, що на дату скоєння цієї пригоди, ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування данного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ.
Позивач посилався на те, що в результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль КІА д.н.з НОМЕР_2 .
Позивач зазначив, що відповідно до звіту № 6480/4 від 20.10.2016, складеного ТОВ ЕКА«Фаворит» розмір завданих збитків склав 17 450,52 грн.
Вказує на те, що після звернення довіреної особи потерпілого в ДТП із відповідною вимогою, вжив всіх заходів для виплати страхового відшкодування по ДТП. Винним в якій був відповідач та здійснив постраждалому виплату коштів на відшкодування завданої ДТП шкоди, розмір регламентної виплати ОСОБА_2 склав 17 450,52, що відповідає підтвердженій шкоді по майну без врахування ПДВ. Факт відшкодування шкоди потерпілому підтверджується платіжним дорученням № 199рв від 11 січня 2017 року та №9472рв від 02 грудня 2016 року. Факт оплати послуг аварійного комісара - платіжним дорученням № 6480/4рв від 04 листопада 2016 року та наказом № 199 від 11.01.2017 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих.
10.10.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Усатовій І.А.
Ухвалою суду від 16.12.2019 позовну заяву залишено без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, 07.05.2020 до суду від позивача надійшла позовна заява в новій редакції.
Ухвалою суду від 12.05.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін.
Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов.
На адресу суду повернувся конверт із копією ухвали про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви, який направлявся відповідачу.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві від 01.03.2023 вказав, що проти розгляду справи без його участі та винесення заочного рішення судом не заперечує.
Відповідач до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставив.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.
Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 13 вересня 2016 року близько 18 год. 30 хв. по вулиці Я.Коласа, 15, Гусейнлі Ніджат керуючи автомобілем ВАЗ д.н.з НОМЕР_1 під час виїзду із прилеглої території на дорогу не переконався,що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху,не надав дорого автомобілю,який рухався по ній,внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_2 ,що призвело до пошкодження т.з
Позивач, звертаючись до суду з позовом зазначив, що на дату скоєння цієї пригоди, ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування данного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ.
Як вбачається з матеріалів справи, в результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль КІА д.н.з НОМЕР_2
Позивач зазначив, що відповідно до звіту № 6480/4 від 20.10.2016, складеного ТОВ ЕКА «Фаворит» розмір завданих збитків склав 17 450,52 грн.
Вказує на те, що після звернення довіреної особи потерпілого в ДТП із відповідною вимогою, вжив всіх заходів для виплати страхового відшкодування по ДТП. Винним в якій був відповідач та здійснив постраждалому виплату коштів на відшкодування завданої ДТП шкоди, розмір регламентної виплати ОСОБА_2 склав 17 450,52, що відповідає підтвердженій шкоді по майну без врахування ПДВ.
Наказом № № 199 від 11.01.2017 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих потерпілому відшкодовано 17 450,52 грн .
Так, відшкодування шкоди потерпілому підтверджується платіжним дорученням № 199рв від 11 січня 2017 року та №9472рв від 02 грудня 2016 року. Факт оплати послуг аварійного комісара - платіжним дорученням № 6480/4рв від 04 листопада 2016 року та наказом № 199 від 11.01.2017 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудні 2009 року « Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.
Таким чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає.
Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Власник пошкодженого транспортного засобу в даній дорожньо-транспортній пригоді звернувся до МТСБУ з повідомленням про настання страхового випадку та подав заяву про відшкодування шкоди.
Таким чином, розмір понесених витрат складає 18 120,52 грн..
Відповідно до п.39.1, 39.2.1 ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.
Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Одним із основних завдань МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.
Згідно з п.п. 43.1.2 п. 43.1 статті 43 Закону для забезпечення виконання зобов`язань членів МТСБУ перед страхувальниками і потерпілими при ньому створюються централізовані страхові резервні фонди, у тому числі фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах (фонд захисту потерпілих), призначений для здійснення розрахунків з потерпілими у випадках, передбачених цим Законом.
Згідно п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього закону, та майну, яке знаходилось в такому транспортному засобі.
Згідно п.п. 2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Враховуючи викладене вище, виплату позивачем страхового відшкодування постраждалій особі внаслідок ДТП, яка мала місце з вини відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.
Згідно з ч.1 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідач, не подавши до суду відзиву, будь-яких доказів, які б відповідали вказаним принципам доказування, та спростували доводи позивача, суду не надав.
В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача коштів в розмірі понесених витрат в сумі 17 450,52 грн. та витрат на аварійного комісара в сумі 670,00 грн., а всього - 18 120,52 грн..
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача 1921,00 грн. сплаченого ним судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 22, 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004, ст. ст. 81, 89, 141, 274-279 ЦПК України, суд, -
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: І.А.Усатова