Єдиний унікальний номер 725/2003/23
Номер провадження 2/725/221/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2023 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Войтуна О.Б.

за участю

секретаря Сумарюк М.О.,

представника позивача: Гурського І.Р.,

відповідача: ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 в інтересах якої звернувся адвокат Гурський Ігор Романович до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, в обґрунтування якого посилався на те, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належать: однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 40,8 кв.м. та однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 34,70 кв.м..

Будинок АДРЕСА_3 має дев`ять квартир загалом. Він складається з двох літер: А і Б. Літера А, де розташована квартира позивачки складається з п`яти квартир. Крім цього, в будинку є один підвал загальною площею 17,4 кв.м..

Отже, позивачці та власникам інших квартир будинку АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності приміщення підвалу будинку АДРЕСА_3 .

Зазначив, що відповідно до технічного паспорту на групу нежитлових приміщень по АДРЕСА_3 , підвал у будівлі літери А по АДРЕСА_3 , площею 17,4 кв.м, складається з коридору «1» площею 2,6 кв.м., підвалу «IV» площею 6,4 кв.м., підвалу «V» площею 8,4 кв.м..

Одним підвалом в даному будинку користується власник квартири АДРЕСА_4 - ОСОБА_1 , іншим - власниця квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_2 .. Загальний вхід у підвальне приміщення відкритий, а на входах у підвальні приміщення «IV» та «V» встановленні двері, які зачиняються на замок відповідачами.

Вказував, що відповідачі чинять перешкоди у користуванні даним підвалом, зокрема: встановлено двері із замком на вході у підвальні приміщення, які постійно зачинені, підвал зайнятий їх особистими речами при цьому на неодноразові усні прохання звільнити частину підвалу та надати їй доступ відповідачі не реагують.

На підставі викладеного з посиланням на норми матеріального та процесуального права просив винести рішення яким усунути перешкоди ОСОБА_4 перешкоди у користуванні спільною сумісною власністю підвалом «IV» площею 6,4 кв.м. та підвалом «V» площею 8,4 кв.м., які знаходяться по АДРЕСА_3 шляхом зобов`язання відповідачів надати ключі від дверей приміщення підвалу «IV» площею 6,4 кв.м. та підвалом «V» площею 8,4 кв. та стягнути судові витрати.

Представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Кравчуком Д.В. подано відзив на позовну заяву згідно якого зазначив, що квартира АДРЕСА_6 належить на праві власності ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.02.2000 року, що видане Чернівецькою міською радою на підставі розпорядження №34813 від 08.02.2000 року Департаменту ЖКГ Чернівецької міської ради, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2007 року. Тобто частина квартири набута у приватну власність на підставі Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", інша частина в порядку спадкування. В зазначеній квартирі він проживає від народження, проживав разом з матір`ю, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Квартира АДРЕСА_6 розташована на першому поверсі житлового будинку, складається з двох житлових кімнат, кухні та санвузла.

До приватизації квартира АДРЕСА_6 мала статус службової квартири, та згідно рішення №39/2 від 19.01.1999 року Виконавчого комітету Чернівецької міської ради виключена з числа службових.

Вказаним вище рішенням також достовірно підтверджується той факт, що його матір, ОСОБА_5 , працювала двірником у КЖРЕП -12 м. Чернівці більше 10 років. Частина підвалу «IV» площею 6,4 кв.м., якою користуються ОСОБА_1 , залишилась йому у користування після смерті матері. Вона використовувала це підвальне приміщення за розпорядженням КЖРЕП-12 коли працювала двірником, та зберігала там свій інвентар який використовувала у роботі. В подальшому після звільнення вказане приміщення використовувалось для власних потреб сім`ї.

Іншим підвальним приміщенням «V» площею 8,4 кв.м. користується відповідач ОСОБА_2 , яка є власником квартири АДРЕСА_7 .

Також зазначив, що у провадженні Першотравневого районного суду м. Чернівці вже перебувала аналогічна справа №725/8263/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю, де предметом позовних вимог було усунення перешкод у користуванні підвальним приміщенням в будинку АДРЕСА_3 .

Під час судового розгляду вказаної справи з допиту свідка ОСОБА_2 судом було встановлено, що вона та ОСОБА_1 , користуються частинами підвалу (кожен своєю), які були розділені під час капітального ремонту в 1964-1965 роках. Крім того, пояснила, що була комісія із ЖЕКу та під час огляду підвального приміщення встановила, що вказане підвальне приміщення не можливо розділити по іншому, оскільки у ньому знаходяться мережі водопостачання та каналізація. Також вказала, що позивачка ОСОБА_4 користується підвальним приміщенням в будинку АДРЕСА_3 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що позивачка ОСОБА_4 користується підвальним приміщенням в будинку в будинку АДРЕСА_3 . Також пояснила, що ОСОБА_1 користується тільки своєю частиною підвального приміщення. Будь-яких перешкод позивачці у користуванні підвальним приміщенням відповідач не чинить.

Вважає, що твердження позивачки, що відповідачі чинять перешкоди у користуванні підвалом, що встановлено двері із замком на вході у підвальні приміщення, які постійно зачинені, підвал зайнятий їх особистими речами, є викривленими та не відповідають дійсним обставинам справи.

Спірне підвальне приміщення в будинку АДРЕСА_3 складається з коридору та двох підвалів. Коридор літ. «І» площею 2,6 кв.м. є загальним коридором та надає доступ до підвалу літ. «IV» площею 6,4 кв.м., яким користуєтьсь ОСОБА_1 , та підвалу літ «V» площею 8,4 кв..м., яким користується власник квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_2 ..

Зазначив, що такий порядок користування приміщеннями підвалу у даному житловому будинку склався протягом досить тривалого часу, а саме протягом останніх сорока років та ОСОБА_4 достовірно відомо про вказані обставини.

Крім того, у приміщенні коридору літ. «І» площею 2,6 кв.м. знаходяться інженерні мережі водопостачання та водовідведення, які забезпечують водою та відвід каналізаційних стоків у квартирах АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 цього житлового будинку.

Також під час апеляційного розгляду цивільної справи №725/8263/21 позивачкою ОСОБА_4 визнано той факт, що доступ до приміщення підвалу у будівлі літ. «А» по АДРЕСА_3 є вільним, приміщення не зачиняється про що зазначено у постанові суду від 31.01.2023 року.

Оскільки ОСОБА_4 проживає у житловому будинку по АДРЕСА_3 від дня свого народження, вона достовірно обізнана про порядок користування приміщенням підвалу та не проявляла жодних претензій з приводу користування спірним підвальним приміщенням до певного моменту часу, а саме звернення з позовом до суду позивачки ОСОБА_4 є наслідком розгляду цивільної справи №725/2163/14, яка перебувала у провадженні Першотравневого районного суду м. Чернівці за його позовом з приводу самовільно влаштованої ОСОБА_4 стіни у приміщенні загального коридору першого поверху площею 2,1 кв.м. між квартирами АДРЕСА_4 та АДРЕСА_8 . Рішення суду у вказаній справі ухвалено 15.03.2016 року, набрало законної сили 13.04.2016 року. ОСОБА_4 зобов`язано за власний рахунок знести перегородку та вхідні двері в перегородці, розміщеній на площі розміром 2,1 кв.м в коридорі загального користування між квартирами АДРЕСА_4 та АДРЕСА_9 , та привести коридор у попередній стан.

Враховуючи фактичні обставини та доводи, що викладені вище вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 є необґрунтованими та безпідставними, а також позивачка звернулась до суду поза строками давності, а тому вважає, що слід відмовити у задоволенні позову.

Відповідачкою ОСОБА_2 відзиву на позов не подавалось

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав з підстав викладених у ньому. Просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кравчук Д.В. заперечували щодо поданого позову з підстав викладених у відзиві. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що вже багато років склався такий порядок користування підвальними приміщеннями, а також те, що у позивачки є великий підвал у будинку по АДРЕСА_3 яким вона безперешкодно користується.

Суд заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріли цивільної справи приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо заявленого у відзиві клопотання про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.

Статями 256-257 та 261 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При цьому поданий ОСОБА_4 позов є негаторним.

Негаторний позов - позов власника про усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння.

Позовна давність до вимог за негаторним позовом не застосовується, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. У постанові від 04.07.2018 р. у справі № 653/1096/16-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, допоки особа є власником нерухомого майна, тобто за нею зареєстровано право власності на це майно, вона не може бути обмежена в праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування й розпорядження цим майном.

З огляду на викладене посилання відповідача на пропуск ОСОБА_4 строку позовної давності є безпідставним.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У пункті 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз`яснено, що відповідно до положень ст.ст.391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Судом встановлено.

ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 28 жовтня 2011 року, на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_9 (а.с.5).

Згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданого Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради 24 січня 2007 року, квартира АДРЕСА_10 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом першої чернівецької державної нотаріальної контори Літун М.В. 6 грудня 2011 року, ОСОБА_4 є спадкоємцем майна ОСОБА_7 , яке складається з частини квартири АДРЕСА_10 (а.с.8).

Отже ОСОБА_4 на праві власності належать квартира АДРЕСА_8 та квартира АДРЕСА_10 .

Згідно довідки ТОВ «Вайт Лаіонс» від 01.10.2021 року №257 будинок АДРЕСА_3 має дев`ять квартир загалом. Він складається з двох літер: А і Б. Літера А (де розташовані належні позивачці квартири) складається з 5 квартир. Крім цього, в будинку є один підвал загальною площею 18,9 кв.м. (а.с.9).

При цьому згідно технічного паспорту на групу нежитлових приміщень по АДРЕСА_3 , виготовленого Чернівецьким міським комунальним бюро технічної інвентаризації 24 грудня 2021 року, підвал у будівлі літера «А» по АДРЕСА_3 має площу 17,4 кв.м, та складається з коридору «І» площею 2,6 кв.м., підвалу «IV» площею 6,4 кв.м. та підвалу «V» площею 8,4 кв.м.. (а.с.10-11).

Квартира АДРЕСА_6 належить на праві власності ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.02.2000 року, що видане Чернівецькою міською радою на підставі розпорядження №34813 від 08.02.2000 року Департаменту ЖКГ Чернівецької міської ради, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2007 року (а.с.33-36).

Власником квартири АДРЕСА_7 є ОСОБА_8 , а в квартирі АДРЕСА_11 вже тривалий час ніхто не проживає (дані обставини встановлені в ході розгляду справи та учасниками не заперечувались).

Також згідно поданого позову, відзиву та пояснень учасників справи встановлено, що підвальним приміщенням літ. «IV» площею 6,4 кв.м. користується власник квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_1 , а підвальним приміщенням літ. «V» площею 8,4 кв.м. - власниця квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_2 .. Загальний вхід у підвальне приміщення та коридор літ. «І» площею 2,6 кв.м. відкритий, при цьому на входах у підвальні приміщення «IV» та «V» встановленні двері, які зачиняються на замок ОСОБА_1 та ОСОБА_8 ..

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

Згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

У відповідності до змісту ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року у справі № 4-рп/2004, щодо права власності на допоміжні приміщення та порядку його здійснення, допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і та ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

Таким чином підвал у будівлі літера «А» по АДРЕСА_3 , площею 17,4 кв.м, який складається з коридору літ. «І» площею 2,6 кв.м., підвального приміщення літ. «IV» площею 6,4 кв.м. та підвального приміщення літ. «V» площею 8,4 кв.м. належить на праві спільної сумісної власності власникам всіх п`яти квартир будинку літ. «А» по АДРЕСА_3 в тому числі ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Виходячи з наведеного посилання та доводи відповідачів, як на підставу у відмові у позові на те, що такий порядок користування підвальними приміщеннями у даному будинку склався протягом тривалого часу (останніх 40 років), а також те, що ОСОБА_4 має підвал у іншому будинку суперечить вимогам Закону, оскільки встановлення співвласниками будинку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порядку користування допоміжним приміщенням підвалу не припиняє права спільної сумісної власності всіх співвласників будинку на зазначені приміщення, в тому числі ОСОБА_9 ..

Більш того матеріали справи не містять доказів надання ОСОБА_4 згоди на встановлення саме такого порядку користування приміщенням підвалу у будівлі літ. «А» по АДРЕСА_3 .

Враховуючи викладене, встановлені в ході судового розгляду обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, що включають в себе витрати на професійну правничу допомогу(ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Таким чином з відповідачів підлягає стягненню сплачений ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. в рівних частках по 536 грн. 80 коп. з кожного.

Стосовно витрат на правничу допомогу, суд зазначає, що у відповідності до вимог ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

ЄСПЛ у рішенні від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, а у рішенні від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» звернув увагу на те, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Із наданих доказів понесення витрат на правничу допомогу судом встановлено, що позивачкою було фактично понесено 24 350 грн. витрат на правничу допомогу, що підтверджено копією квитанції до прибуткового касового ордеру №000053.

При цьому згідно Акту приймання-передачі наданих послуг до Договору від 07.06.2023 року про надання правової допомоги встановлено, що до витрат включено послуги адвоката які ним надавались в період з 29.09.2021 року по 31.01.2023 року в рамках підготовки та розгляду іншої цивільної справи, а тому вони не можуть бути прийняті судом до уваги та відповідно стягнуті з відповідачів.

З огляду на викладене відшкодуванню підлягають витрати понесені виключно пов`язані з даною цивільною справою, що згідно наведеного Акту становить 6 000 грн., які слід стягнути з відповідачів в рівних частках по 3 000 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 16, 256, 257, 261, 317, 319, 321, 369, 382, 391 ЦК України, ст.ст.4-6, 76-81, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 280, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) перешкоди у користуванні спільною сумісною власністю підвалом «IV» площею 6.4 кв.м. та підвалом «V» площею 8,4 кв.м., які знаходяться по АДРЕСА_3 .

Зобов`язати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: невідомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_12 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_13 ) надати ОСОБА_4 ключі від дверей в приміщення підвалу «IV» площею 6.4 кв.м. та підвалу «V» площею 8,4 кв.м., які знаходяться по АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. в рівних частках по 536 грн. 80 коп. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн. в рівних частках по 3 000 грн. з кожного.

В іншій частині витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун