Справа № 175/534/23
Провадження № 2/175/109/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"21" березня 2023 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Білоусової О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Одоєвець А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТВАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину. Позов мотивує тим, що сторони з 05.10.2002 року по 03.12.2020 року перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому в них народилось двоє дітей, які після розірвання шлюбу проживають із нею. Судовим наказом виданим Дніпропетрвським районним судом Дніпропетровської області від 23.11.2020 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання дітей, а саме: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 всіх видів доходів до досягнення дітьми повноліття, а саме сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 15.01.2031 року.

Позивачка зазначає, що рішенням Дніпропетрвського районного суду Дніпропетровської області від 20.01.2022 року з відповідача стягнуто на користь неї аліменти у розмірі частини з усіх видів його доходу щомісячно, на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який продовжує навчання.

Позивачка вказала, що вона потребує матеріальної допомоги, відповідач знаходиться у працездатному віці, офіційно працевлаштований, тому вважає, що відповідач має матеріальну змогу їм допомагати. Зазначила, що на неповнолітню доньку стягується 1/6 всіх видів доходів, а на повнолітнього сина-1/4 частина всіх видів доходів, вважає це несправедливим, оскільки діти повинні бути рівними у своїх правах.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала судові заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що окрім доньки ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6 , на його утриманні перебуває малолітня донька ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Він є внутрішньо переміщеною особою та особою з інвалідністю 3 групи. Крім того, підситав для збільшення розміру аліментів відповідно до ст.192 СК України позивачем не зазначено. Просив справу розглянути за його відсутності.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та неповнолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . На утримання доньки ОСОБА_4 з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти в розмірі 1/6, на утримання повнолітнього ОСОБА_3 частини всіх видів доходів, що підтверджується копією судового наказуДніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.11.2020 року та копією рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.01.2022 року (а.с.8, 15).

Згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Проте, позивачка не надала жодних належних доказів на підтвердження, обставин зазначених в ст.192 СК України, та в самому позові таких обставин не зазначено.

Відповідач у своєму відзиві вказав про те, що має на утриманні окрім доньки ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6 , малолітню доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Зазначив, що є особою з інвалідністю 3 групи, однак пенсія по інвалідності ще не призначена, з військової служби йому довелось звільнитись через хворобу, його сім`я є внутрішньо переміщеними особами.

Суд вважає доводи відповідача такими, що заслуговують на увагу, а отже підстав з якими законодавець пов`язує можливість збільшення розміру аліментів, відповідно до ст.192 СК України суд не вбачає, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягають відповідно до ст. 133, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 182, 192 СК України, ст. ст. 12, 13, 77-80, 258-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання, складання повного судового рішення) безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. М. Білоусова