Справа № 385/1451/22
У Х В А Л А

підготовчого судувого засідання

28.03.2023 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Ханас М.М.,

з участі секретаря судового засідання Хмельовської І.П.,

представника відповідача адвоката Кінько О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського Господарства "Олена" про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження шляхом скасування державної реєстрації договору оренди землі,

встановив:

представник позивача ОСОБА_1 адвокат Любченко В.М. звернувся до суду в його інтересах з позовною заявою, в якій просив зобов`язати Фермерське господарство «Олена», усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровим № :02:000:0077, площею 2,8542 га, яка розташована на території Гайворонської міської ради Голованівського району Кіровоградської області, шляхом скасування державної реєстрації договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Олена» () 05.01.2012, зареєстрованого 15.03.2017, номер запису про інше речове право № 19454378.

Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16.12.2022 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

17.01.2023 до суду надійшло клопотання представника відповідача про зупинення провадження у даній справі. В обґрунтування клопотання зазначає, що представник позивача в обґрунтування позову обчислює строк дії договору з моменту його укладення, керуючись нормами ЦК України, та вважає, що договір закінчився 06.01.2022, а реєстрацію права оренди в Державному реєстрі є протиправною. Правовідносини у даній справі є подібними до правовідносин у справу № 513/879/19, яку ухвалою ВС від 01.06.2022 року передано на розгляд Великої Палати ВС з мотивів необхідності відступлення від висновку Великої Палити ВС, викладеного у постанові ВС від 23.06.2020 року у справі № 696/1693/15-ц та висновку Великої Палати ВС, викладеного у постанові від 15.01.2020 року у справі № 322/1178/17. З огляду на викладене, просить зупинити провадження у даній справі.

В підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача адвокат Любченко В.М. звернувся з заявою про проведення підготовчого судового засідання, призначеного на 28.03.2023, у його відсутності.

В підготовчому судовому засіданні представник відповідача підтримала подане клопотання про зупинення провадження у справі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За правилами частини 1 статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду (пункт 10).

При зверненні до суду представник позивача у позовній заяві в обгрунтування позову обчислює строк дії договору з моменту його укладення, керуючись нормами ЦК України та вважає, що строк дії договору закінчився 06.01.2022, а саму реєстрацію права оренди в Державному реєстрі - протиправною. Правовідносини у даній справі є подібними до правовідносин у цивільній справі № 513/879/19.

01 червня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу про передання справи № 513/879/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, обґрунтувавши це тим, що необхідно відступити від висновку Великої Палати Верховного Суду, сформульованого у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 696/1693/15-ц. Згідно з цим висновком проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі не може підміняти державну реєстрацію самого договору (державна реєстрація речового права не є державною реєстрацією договору), а тому не може впливати на момент набрання чинності таким договором, укладеним до 01 січня 2013 року; оскільки орендар не зареєстрував договір оренди, то цей договір не набрав чинності. Також треба відступити від близького за змістом висновку Великої Палати Верховного Суду, сформульованого у постановах від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17 і від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц.

Крім того, колегія суддів вважала за необхідне вирішити виключну правову проблему, яка пов`язана з отриманням відповідей на такі питання:

а) чи допускає цивільне законодавство у зобов`язальних правовідносинах таку поведінку їх учасників, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці і проявляється у тому, що поведінка однієї сторони не відповідає її попереднім заявам або поведінці за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно на них покладається?

б) як суд має кваліфікувати поведінку сторони зобов`язального правовідношення, коли одна сторона договору прийняла виконання від іншої сторони, а після цього стверджує про недійсність цього договору або про те, що він неукладений?

в) якщо поведінка сторони давала іншій підстави вважати, що договір є дійсним (сторони його належно виконували протягом тривалого часу), то чи не є зловживанням цивільним правом наступні вимоги, засновані на твердженні про його недійсність або неукладеність?

г) чи має суд, оцінюючи добросовісність дій сторони правочину, враховувати не лише сам факт виконання договору, але й волю сторін на таке виконання та досягнення відповідних їй юридичних наслідків (підписання додаткових угод про внесення змін до окремих умов договору, ділове листування щодо договору можуть означати наявність у сторони волі на виконання договору надалі, що дозволяє контрагенту покладатися на дійсність правочину)?

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 04 серпня 2022 року справу № 513/879/19 (провадження № 14-49цс22) прийнято до розгляду.

За правилами частини 1 статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду (пункт 10).

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 10 частини 1 статті 252 ЦПК України до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Ураховуючи, що правовідносини у даній справі, яка перебуває у провадженні суду, є подібними до правовідносин у справі № 513/879/19, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд дійшов висновку про обгрунтованість заявленого представником відповідача клопотання, тому провадження у даній справі слід зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 513/879/19.

Керуючись ст. 251 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

клопотання представника відповідача Фермерського Господарства "Олена" адвоката Кінько Ольги Володимирівни задовольнити.

Зупинити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського Господарства "Олена" про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження шляхом скасування державної реєстрації договору оренди землі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 513/879/19 (провадження № 14-49цс22).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: М. М. Ханас