Справа № 710/131/23
Провадження № 2/710/162/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.05.2023 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Щербак О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Кисличенко Л.А.,

представника відповідача адвоката Семенюк О.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в :

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», від імені якого діє адвокат Руденко Костянтин Васильович, з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №8-5 від 11.01.2021, яка станом на 18.01.2023 становить 34 849 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.01.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ОСОБА_1 був укладений договір № 8-5, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачу кредит у розмірі 7000 гривень, строком на 10 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану КБ « ПриватБанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту.

Указує, що договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.uaабоhttps://monetka.ua та підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». При укладенні договору, сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України.

11.07.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» укладено Договір відступлення права вимоги № 01/07/2021-Р/М, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 8-5 від 11.01.2021 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто».

Відповідач взяті на себе зобов`язання по договору не виконала, у зв`язку із чим станом на 18.01.2023 виникла заборгованість у розмірі 34 849 гривень, яка складається з: 7000 гривень - заборгованості за кредитом; 2023,00 гривень - заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2 кредитного договору за ставкою 1,7% за кожен день користування кредитом за період з 11.01.2021 по 21.01.2021; 25826,00 гривень - заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3 кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 29.01.2021 по 28.05.2021, яка у добровільному порядку відповідачем не погашена.

15.02.2023 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

13.03.2023 судом постановлено ухвалу про витребування доказів за клопотанням позивача та витребувано у Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» інформацію щодо платіжної карти ОСОБА_1 № НОМЕР_2 та фінансового номеру телефону.

15.03.2023 від відповідача ОСОБА_1 надійшов до суду відзив, у якому відповідач визнала позовні вимоги частково, у розмірі 7000, 00 гривень, а врешті вважає вимоги необґрунтованими та безпідставними. Зазначила, посилаючись зокрема на висновки Великої Палати ВС у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, що сторони не обумовили у письмовому вигляді ціну договору, що встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у виді неустойки (пені , штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, тощо. Відсотки відповідно п.3.3 договору є несправедливими, оскільки очевидно наявний істотний дисбаланс на шкоду відповідачу, оскільки відсотки перевищують розмірі кредитних коштів близько у 3,5 разів. Розмір відсотків за п. 1.2 обрахований невірно, та має становити 1190 грн. Заперечила проти витрат на правову допомогу, оскільки договір про надання юридичних послуг і акт приймання-передачі наданих юридичних послуг підписано ФОП ОСОБА_2 , а не адвокатом, платіжним дорученням також підтверджується сплата за договором з ФОП.

20.03.2023 представник відповідача подав відповідь на відзив, у якій вказав, що договір укладений в електронному вигляді. Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким позичальник ознайомилася перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Крім цього, зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими наказом директора ТОВ « Фінансова компанія « Фінанс інновація», викладені для загального доступу в мережі інтернет на сайті : https://monetka.ua/about_us або https://monetka.com.ua/uk/about_us. Щодо процентів за користування кредитом та прострочення його сплати (ч.2 ст. 625 ЦК України), то такі визначені умовами договору. Щодо витрат на правову допомогу, то зазначив, що чинним законодавством не передбачено заборони особі, яка здійснює адвокатську діяльність, перебувати на обліку в податкових органах як фізична особа-підприємець, а також не вимагає додаткової реєстрації як самозайнята особа, що здійснює професійну діяльність.

10.04.2023 надійшли також додаткові пояснення представника відповідача, у яких вона зазначає, що відповідач не пам`ятає, чи отримувала кредит саме в Monetka та у неї не залишилось ніяких документів, оскільки пройшло вже багато часу. Доведення отримання кредитних коштів покладено на позивача. Також зазначила, що встановлений у п. 3.3 кредитного договору розмірі процентів у розмірі, що нараховані за ч.2 ст. 625 ЦК України, не відповідає принципам розумності, справедливості та пропорційності. Посилаючись на правовий висновок Великої палати ВС у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, та ті обставини, що відповідач ніде не працює, не є ФОП, не перебуває на обліку в центрі зайнятості, та не працює через стан свого здоров`я ( в 2021 році перенесла лапароскопічну операцію по видаленню кісти яєчника, на даний час виявлене доброякісне новоутворення матки, 29.03.2023 проведено хірургічну операцію - рентгенендоваскулярну емболізацію маткових артерій) ,через що потребує лікування та несе додаткові витрати, вважає, що є підстави для зменшення загального розміру відсотків.

У судове засідання представник ТОВ ФК «Ріальто» не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Додатково у заяві наголосив, що відсотки, визначені у п.3.3 договору визначені у порядку ч.2 ст. 625 ЦК України.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, у заяві від 15.03.203 просила справу розглядати без її участі.

Представник відповідача, адвокат Семенюк О.Г., у судовому засіданні зазначила, що у разі наявності у справі доказів видання кредитних коштів у сумі 7000,00 гривень, то відповідач не заперечує проти такої. Щодо відсотків, нарахованих відповідно п. 3.3. договору просила зменшити розмір до розміру кредиту, а саме 7000, 00 гривень. Щодо витрат на правову допомогу, вважає, що такі не підлягають задоволенню, оскільки такі надані не адвокатом, а ФОП, тому не підлягають відшкодуванню.

Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні правовідносини та дійшов таких висновків.

Відповідно Витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua ОСОБА_1 на сайті https://monetka.ua 11.01.2021 заповнила анкету-заяву на кредит № 708706 на суму 7000,00 гривень ( а.с.15).

11.01.2021 між ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та ОСОБА_1 був укладений договір № 8-5, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачу кредит у розмірі 7000 гривень, строком на 10 днів ( а.с. 10-11).

Відповідно положень п.5.1 договору, Витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua, довідки ТОВ « Девелопмент Інновейшинс» від 16.01.2023 № 61162, договір № 8-5 від 11.01.2021 підписаний в електронному вигляді ( а.с. 16,17).

Кошти відповідно умов договору ( п. 1.6), надані позичальнику шляхом переказу на платіжну картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , емітовану КБ «ПриватБанка», що підтверджується платіжним документом 350706868 від 11.01.2021 ( а.с.13) та інформацією АТ КБ « Приват Банк» від 15.03.2023, відповідно якої на ОСОБА_1 емітовано картку № НОМЕР_3 , випискою по карті НОМЕР_1 , відповідно якої 11.01.2021 на карту зараховані кошти у розмірі 7000,00 гривень.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом ( ч.1 ст. 205 ЦК України).

Положеннями ч.ч. 1,3 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом; використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою зокрема договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Таким чином, договір між ТОВ «ФК «ФІНАС ІННОВАЦІЯ» та ОСОБА_1 не суперечить вимогам наведених норм матеріального права та є укладеним.

01.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Ріальто» укладено договір про відступлення прав вимоги № 01/07/2021-Р/М, відповідно якого первісний кредитор в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, відсутпає ( передає) , а новий кредитор приймає ( набуває) права грошової вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне у майбутньому до третіх осіб- боржників ( позичальникам за кредитними договорами) , включаючи суму основного зобов`язання ( кредиту) , плату за кредитом ( плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошового зобов`язання та інші платежі, право на одержання яких належить первісному кредитору. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Акті прийому-передачі прав та додаткових договорах до договору ( а.с. 36-37).

Відповідно платіжного доручення № 371 від 15.09.2021, за вказаним договором ТОВ ФК « Ріальто» сплачені кошти у розмірі 199785,81 гривень ( а.с.35).

Згідно витягу з Акту приймання-передачі прав №1 від 01.07.2021 до договору № 01/07/2021-Р/М від 01.07.2021 зазначено договір № 8-5 від 11.01.2021 із ОСОБА_1 , сума заборгованості 34849,00 гривень : сума кредиту 7000,00 гривень, нараховані відсотки 27849,00 гривень ( а.с. 38).

Відповідно свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ « ФК « Ріальто» зареєстрована як фінансова установа ( а.с.26). згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності ТОВ « ФК «Ріальто» є 64.99 надання інших фінансових послуг ( крім страхування та пенсійного забезпечення) ( а.с.27)Відповідно статуту ТОВ « ФК « Ріальто» товариство створене з метою надання фінансових послуг ( а.с.28-34).

Нормами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

У відповідності до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, позивач відповідно до умов договору про відступлення прав вимоги № 01/07/2021-Р/М є правонаступником у відносинах за договором № 8-5 від 11.01.2021 із ОСОБА_1 , а тому має право вимоги до відповідача.

Відповідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за договором № 8-5 від 11.01.2021 становить 34 849 гривень, яка складається з: 7000 гривень - заборгованості за кредитом; 2023,00 гривень - заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2 кредитного договору за ставкою 1,7% за кожен день користування кредитом за період з 11.01.2021 по 21.01.2021; 25826,00 гривень - заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3 кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 29.01.2021 по 28.05.2021, яка у добровільному порядку відповідачем не погашена.

Згідно довідки Черкаської філії Черкаського обласного центру зайнятості від 03.04.2023 № 719, ОСОБА_1 станом на 03.04.2023 на обліку не перебуває та допомогу по безробіттю не отримує. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 не зареєстрована. Відповідно індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 отримувала дохід в 2012,2013,2020,2021. Відповідно виписки КНП « третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» № 6039 ОСОБА_1 перебувала у стаціонарі з 29.03.2023 по 30.03.2023 ( а.с.145-148,151-152).

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін.

Нормами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частини 1-2 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно п. 1.2 договору сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом 1,7 % від суми кредиту за кожен день ( річна процентна ставка становить 620,50%) користування кредитом у межах строку, визначеного в п. 1.3 цього договору.

Згідно п. 1.3 договору строк надання кредиту та строк дії договору становить 10 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами , наданими у кредит не може становити менше 3 (трьох) календарних днів. Строк надання кредиту може бути подовжений в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно платіжного документу № 360527356 від 21.01.2021 проведена оплата пролонгації договору ( а.с.12).

Згідно п. 3.3 договору у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених п.1.3 Договору ( з урахуванням пролонгації дії договору), позичальник сплачує товариству плату за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування ( річна ставка становить 1277,50 %) кредитом понад строк, зазначений у п. 1.3 цього договору.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів за кредитом, нарахованих унаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, після спливу строку кредитування, є обґрунтованими.

Разом із тим, у своїй сталій практиці Верховний Суд зауважує, що справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин. Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Зокрема, загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі. З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків. Водночас закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах ( постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03. 2020 у справі № 902/417/18, від 18.03.2020 № 902/417/18).

У пункті 8.38 постанови від 18.03.2020 № 902/417/18 Великою Палатою Верховного Суду зроблено висновок, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Ураховуючи наведене суд вважає, що встановлений у п. 3.3 Кредитного договору розмір процентів (1277,5 %), що нараховані за частиною другою статті 625 ЦК України, не відповідає принципам розумності, справедливості та пропорційності, а тому вважає за необхідне зменшити заборгованість за процентами з 25826,00 гривень до розміру заборгованості за тілом кредиту 7000,00 гривень.

Згідно ч.1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» витрати по оплаті судового збору в розмірі пропорційно до задоволених вимог у сумі, які складають 45,98% (16023,00 гривень *100/34849,00гривень=45,98%), 1234,10 гривень.

Щодо витрат, пов`язаних з правничою допомогою слід врахувати наступне.

Іншими витратами є зокрема витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).

Нормами ч.ч.2,3,4статті 137ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або)значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; уразі не дотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані копії: договору про надання юридичних послуг № 02/06/2022 від 02.12.2021 між ТОВ «ФК « Ріальто» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , відповідно п.1 якого виконавець, який має право заняття адвокатською діяльністю відповідно до Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2412 від 23.10.2018, зобов`язується надати юридичні послуги…; свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю від 28.10.2018 ; акту приймання-передачі наданих послуг № 21/1 від 22.12.2022 до договору № 02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022, відповідно якого вартість юридичних послуг адвоката Руденка К.В. по боржнику ОСОБА_1 складає 9000 гривень : 8000,00 гривень підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості, 1000,00 гривень складення адвокатського запиту, всього вартість послуг за вказаним договором складає 90 000,00 гривень, платіжного доручення від 11.01.2023 № 582 про сплату за договором № 02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022 90 000,00 гривень ( а.с. 40-43,46-47).

Оскільки відповідно наданих доказів надання послуг правової допомоги здійснювалось саме адвокатом Руденком К.В., суд вважає, що такі підлягають задоволенню відповідно до положень п. 3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, а саме пропорційно до задоволених вимог у розмірі 4138,20 гривень.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 137, 141, 258, 259, 265, 279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» заборгованість за договором №8-5 від 11.01.2021 у розмірі: 7000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту, 2023,00 гривень заборгованість за нарахованими відсотками відповідно до п. 1.2 кредитного договору за період з 11.01.2021 по 21.01.2021 (включно), 7000,00 гривень - заборгованість за нарахованими відсоткаи відповідно п. 3.3 кредитного договору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» судовий збір у розмірі 1234гривні 10 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 4138 гривень 20 коп..

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», місце знаходження 03124, м. Київ, Бульвар Вацлава Гавела, 4, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст судового рішення складений 12.05.2023.

Суддя О.В. Щербак