Справа № 369/5137/23
Провадження № 2/369/3828/23
РІШЕННЯ

Іменем України

27.10.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді - Пінкевич Н.С.,

секретаря Соловюк В.І.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Боголюбова 23» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Просив суд стягнути з ОСОБА_4 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Боголюбова 23» заборгованість по внескам та платежам співвласників об`єднання за період з травня 2018 року по січень 2023 року в сумі 75 000,69 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилався на те, що 21.04.2018 співвласниками житлових та нежилих приміщень було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Боголюбова 23» за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з рішенням Установчих зборів ОСББ «Боголюбова 23», оформленим Протоколом від 21.04.2018, здійснює управління багатоквартирним будинком через свої органи управління та затверджено внесення обов`язкових внесків (платежів) на утримання будинку та прибудинкової території: для 1 секції - 6,08 грн./1 кв.м, загальної площі квартири та/або нежитлового приміщення; для 2-3 секцій 6,17 грн./1 кв.м, для 4-6 секцій - 6,36 грн./1 кв.м.

Відповідно до рішення Загальних зборів від 26.10.2019 з 01.01.2020 розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території становив: для 1 секції - 5,60 грн./1 кв.м; для 2-3 секції - 5,69 грн./1 кв.м; для 4-6 секції - 5,88 грн./1 кв.м. Внесок на вивезення ТПВ (тверді побутові відходи) встановлюється в розмірі, що визначається методом розподілу між співвласниками та користувачами приміщень від фактичної вартості витрат на вивезення ТВП за минулий місяць (згідно з актом постачальника послуг). Цим рішенням також затверджено разовий внесок на придбання мінітрактору в розмірі 207 грн. з квартири та разовий внесок на встановлення системи відео нагляду в розмірі 207 грн. з квартири.

Рішенням Загальних зборів від 20.02.2021 визначено з 01.03.2021 розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території становив 6,94 грн./1 кв.м. Внесок на вивезення ТПВ (тверді побутові відходи) встановлюється в розмірі, що визначається методом розподілу між співвласниками та користувачами приміщень від фактичної вартості витрат на вивезення ТВП за минулий місяць (згідно акту постачальника послуг).

Також, згідно з рішення загальних зборів від 20.02.2021 з 01.03.2021 затверджено внесок на теплопостачання з розрахунковим періодом по оплаті за теплопостачання з 01.11.2020. Також затверджено порядок розрахунку розміру внеску на теплопостачання та методики розподілу між співвласниками (користувачами) обсягів спожитої у будинку теплової енергії. Прийнято, що методика застосовується незалежно від того, чи виконали співвласники обов`язок по встановленню приладів обліку.

Вказали, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_2 та є співвласником багатоквартирного будинку, в якому створено ОСББ «Боголюбова 23», загальна площа квартири складає 97,6 метрів квадратних, ця квартира знаходиться у 4-тій секції (під`їзді).

Позивач зазначив, що згідно зі Статутом ОСББ «Боголюбова 23» завданням та предметом діяльності об`єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Також позивач вказав, що Розділом 10 Статуту ОСББ визначено, що співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені Статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; виконувати передбачені Статутом об`єднання обов`язки перед об`єднанням; статутом об`єднання можуть бути встановлені інші обов`язки співвласників.

Позивач вважав, що ОСОБА_4 поручає ОСББ «Боголюбова 23» обслуговування будинку АДРЕСА_1 і прибудинкової території та бере участь у витратах по виконаних роботах та утримання будинку згідно із затвердженим розміром внеску.

Позивач зазначив, що відповідно до протоколів загальних зборів, відповідач (боржник) повинен був сплатити об`єднанню за період з 01.12.2019 по січень 2023 року суму в розмірі 93 111,15 грн, проте за вказаний період сплатив лише 18 640,46 грн.

У результаті цього за власником квартири виникла заборгованість по внескам членів об`єднання в загальній сумі 75 000,69 грн, з них: на утримання будинку та прибудинкової території на суму 18 465,77 грн.; на вивезення ТПВ (твердих побутових відходів) 1 679,56 грн.; на теплопостачання (від дахової котельні) 54 855,36 грн.

Позивач звернув увагу суду на ту обставину, що повідомляв відповідача про наявність простроченої заборгованості, про що неодноразово направляв відповідачу вимоги (претензії) та досудові попередження, намагаючись вирішити цей спір у позасудовий спосіб.

Так, позивач вважає, що наявні усі підстави для стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСББ «Боголюбова 23» заборгованості по внескам та платежам співвласників об`єднання багатоквартирного будинку «Боголюбова 23» за період травня 2018 року по січень 2023 року у розмірі 75 000,69 грн. У добровільному порядку відповідач не сплачує заборгованість. Тому вважають своє право порушеним. З огляду на вказане позивач звернувся до суду.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 квітня 2023 року було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

24 травня 2023 року від представника відповідача адвоката Радецької Т.П. надійшов відзив на позовну заяви. Не погоджуючись з доводами позову, вказав, що заявлений позивачем загальний розмір заборгованості спірним, недостовірним та необґрунтованим. Розрахунок розміру заборгованості за теплопостачання здійснено не за показниками лічильника відповідача, а за сталою величиною, в підтвердження обґрунтованості якої позивачем надано тільки Протокол загальних зборів ОСББ, без обов`язкових до нього відомостей за показниками, від яких здійснюється відповідний розрахунок заборгованості.

У межах розрахункового періоду заборгованості оплата за квартиру відповідача здійснювалися на рахунок ОСББ третьою особою орендарем.

Крім того, відповідач зауважив, що позовну вимогу заявлено однією загальною сумою, в яку входять розміри сум за різними видами комунальних послуг, розрахованих на непідтверджених/відсутніх показниках покладених в основу розрахунку заборгованості. Просив відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 травня 2023 року було здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні представники позивача підтримали поданий позов, просили задоволити позов та стягнути заборгованість.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував. Просив відмовити в задоволенні позову.

У подальшому сторони та їх представники в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені, подали заяви про подальший розгляд справи у їх відсутність.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

При розгляді справи судом встановлено, що 21 квітня 2018 року співвласниками житлових та нежилих приміщень було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Боголюбова 23», , за адресою: 08137, Київська область, Бучанський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова, буд, 23, та зареєстровано юридичну особу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Боголюбова 23» (ОСББ «Боголюбова 23»), дата запису: 07.05.2018, номер запису:1 016514, що підтверджується Протоколом установчих зборів ОСББ «Боголюбова 23» від 21.04.2018 та Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.05.2018.

ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_2 , та є співвласником багатоквартирного будинку в якому створено ОСББ «Боголюбова 23», що підтверджується копією витягу з ДРРПНМ.

Вказана квартира знаходиться у 4-тій секції (під`їзді), що вбачається з Протоколу установчих зборів ОСББ «Боголюбова 23» від 21.04.2018.

Рішенням Установчих зборів ОСББ «Боголюбова 23», оформленого Протоколом від 21.04.2018, також затверджено внесення обов`язкових внесків (платежів) на утримання будинку та прибудинкової території: для 1 секції - 6,08 грн./1 кв.м загальної площі квартири та/або нежитлового приміщення; для 2-3 секцій 6,17 грн./1 кв.м, для 4-6 секцій - 6,36 грн./1 кв.м.

Згідно з Рішенням загальних зборів від 26.10.2019 з 01.01.2020 розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території становив: для 1 секції - 5,60 грн./1 кв.м; для 2-3 секції - 5,69 грн./1 кв.м; для 4-6 секції - 5,88 грн./1 кв.м. Внесок на вивезення ТПВ (тверді побутові відходи) встановлювався в розмірі, що визначається методом розподілу між співвласниками та користувачами приміщень від фактичної вартості витрат на вивезення ТВП за минулий місяць (згідно з актом постачальника послуг). Цим рішенням також затверджено разовий внесок на придбання міні-трактору в розмірі 207 грн. з квартири та разовий внесок на встановлення системи відеонагляду в розмірі 207 грн. з квартири.

Відповідно до Рішення загальних зборів від 20.02.2021 з 01.03.2021 розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території становив 6,94 грн./1 кв.м. Внесок на вивезення ТПВ (тверді побутові відходи) встановлюється в розмірі, що визначається методом розподілу між співвласниками та користувачами приміщень від фактичної вартості витрат на вивезення ТВП за минулий місяць (згідно з актом постачальника послуг).

Також, вказаним Рішенням від 20.02.2021 з 01.03.2021 затверджено внесок на теплопостачання з розрахунковим періодом по оплаті за теплопостачання з 01.11.2020 та затверджено порядок розрахунку розміру внеску на теплопостачання та методики розподілу між співвласниками (користувачами) обсягів спожитої у будинку теплової енергії. Прийнято, що методика застосовується незалежно від того, чи виконали співвласники обов`язок по встановленню приладів обліку.

Звертаючись до суду з позовом, представник позивача вказував на те, що відповідачем не було сплачено у повному обсязі внески членів об`єднання в загальній сумі 75 000,69 грн, з них: на утримання будинку та прибудинкової території на суму 18 465,77 грн.; на вивезення ТПВ (твердих побутових відходів) 1 679,56 грн.; на теплопостачання (від дахової котельні) 54 855,36 грн.

На обґрунтування цього позивач вказав, що відповідно до протоколів загальних зборів, відповідач повинен був сплатити об`єднанню за період з 01.12.2019 по січень 2023 року суму в розмірі 93 111,15 грн, проте за вказаний період сплатив лише 18 640,46 грн.

Разом з тим, з наданих відповідачем копій платіжних доручень, договорів оренди та листування з позивачем вбачається, що за період 2018-2023 рр., в який включено і спірний період, внески та платежі за квартиру АДРЕСА_3 перераховувались на рахунок ОСББ «Боголюбова 23» від імені ТОВ «БТІ Сервіс 2016», ТОВ «Леваневського 28» та «ТОВ Леваневського 58», в оренді яких перебували та перебувають об`єкти нерухомого майна відповідача.

Так, ТОВ «БТІ Сервіс 2016» на рахунок позивача було сплачено за квартири 53, 59, АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , 138, 148, 153, 183, 188:

09.08.2021 6 423,66 грн. за серпень 2021 року;

09.08.2021 5 060,38 грн. за липень 2021 року;

23.09.2021 6 423,66 грн.;

11.11.2021 6 423,66 грн. за жовтень 2021 року;

16.12.2021 6 423,66 грн. за листопад 2021 року;

20.01.2022 6 423,66 грн. за грудень 2021 року;

17.02.2022 6 423,66 грн. за січень 2022 року;

10.03.2022 6 423,66 грн. за лютий 2022 року;

07.04.2022 6 423,66 грн. за березень 2022 року;

02.06.2022 6 423,66 грн. за квітень 2022 року;

17.11.2022 6 423,66 грн. за травень 2021 року;

15.12.2022 6 423,66 грн. за червень 2022 року;

29.12.2022 6 423,66 грн.;

19.01.2023 19 270,98 грн. за серпень-жовтень 2022 року;

26.01.2023 12 847,32 грн.;

16.02.2023 6 423,66 грн. за січень 2023 року;

20.04.2023 6 423,66 грн.

Крім того, ТОВ «БТІ Сервіс 2016» на рахунок позивача було окремо сплачено 08.06.2021 за опалення у квартирі 148 3 000 грн.

Вказані суми в розрахунку позивача не фігурують, уточнюючого розрахунку або акту звірки позивач після надання відповідачем доказів оплати за комунальні послуги по спірній квартирі суду не надав. Інших доказів того, що відповідач заборгував позивачу за комунальні послуги у заявленій суми, суду також не було надано.

При цьому, відповідач надав докази того, що на квартиру АДРЕСА_3 за спірною адресою встановлений індивідуальний лічильник теплової енергії, що знаходиться у місці загального користування.

Доказів того, що позивач знімав з цього лічильника показники і використовував їх при обрахунку внеску за теплопостачання, суду надано не було.

Так само суд не вбачає серед матеріалів справи доказів того, що вивезення ТПВ (твердих побутових відходів) мало місце саме на ту суму, яку позивач виставляв відповідачу до сплати.

З огляду на предмет та підстави позову, а також характер спірних правовідносин суд вважає за необхідне проаналізувати наступні правові норми.

За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» цей Закон регулює відносини щодо: комерційного обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги); розподілу між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг; встановлення, обслуговування, заміни вузлів обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії; формування та надання споживачам рахунків на оплату комунальних послуг; забезпечення споживачів обліковою інформацією.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» рахунок на оплату комунальної послуги повинен містити, зокрема, таку інформацію: найменування та платіжні реквізити виконавця комунальної послуги; адресна інформація, найменування або прізвище, ім`я та по батькові споживача, або абонентський номер споживача, визначений договором про надання комунальної послуги, який дає згоду ідентифікувати споживача виконавцю або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг; період, за який здійснюється нарахування; загальна сума до сплати; поле для внесення споживачем показань вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії (якщо згідно із законом або договором такі показання знімає споживач); обсяг спожитої теплової енергії та води за поточний період, визначений згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону, а також показання відповідних вузлів обліку (у разі відсутності вузлів обліку теплової енергії - приладів - розподілювачів теплової енергії), на основі яких цей обсяг визначено, застосоване розрахункове або середнє споживання; діючі ціни та тарифи на комунальні послуги; стан розрахунків споживачем за спожиту комунальну послугу, у тому числі заборгованість з оплати послуги (у разі її наявності), періоди, в яких виникла така заборгованість, відомості про обчислення її розміру, пільги/субсидії (у разі їх надання/призначення); середній обсяг споживання та середній розмір плати за комунальну послугу іншими споживачами відповідної категорії (у тому числі в розрізі класів будівель), яким комунальну послугу надає цей виконавець, визначені за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; рекомендації щодо можливих заходів з підвищення енергоефективності будівель, інформація про державні цільові та інші програми підвищення енергоефективності, контактна інформація та порядок одержання додаткової інформації.

Частиною 4 ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії водопостачання» визначено, що у разі, якщо у будівлі налічуються два та більше споживачів, інформація про обсяги спожитої комунальної послуги, зазначена в пункті 6 частини третьої цієї статті, надається також щодо будівлі в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії водопостачання» комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.

За приписами ч.ч. 2-4 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії водопостачання» визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку:

1) загальний обсяг теплової енергії, що надходить до індивідуального теплового пункту, зменшується на обсяг теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води, визначений на підставі показань відповідних вузлів обліку, а в разі їх відсутності - за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

2) обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

3) загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.

Споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії/вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі відповідно до пункту 5 частини другої цієї статті;

4) показання приладів - розподілювачів теплової енергії використовуються при розподілі виключно за умови, що такими приладами оснащено не менш як 50 відсотків опалювальних приладів (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) у будівлі;

5) для споживачів, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії, яка визначається згідно з методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

6) обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, визначається за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна) або за рішенням співвласників будівлі - за іншим принципом, визначеним цією методикою;

7) співвласниками багатоквартирного будинку або іншої будівлі, де налічуються два або більше споживачів, можуть установлюватися поправкові коефіцієнти для розподілу обсягу спожитої теплової енергії між окремими споживачами (у наріжних квартирах (приміщеннях), квартирах (приміщеннях), розташованих на перших і останніх поверхах будівель тощо) відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

8) у разі якщо у багатоквартирному будинку, оснащеному вузлом (вузлами) комерційного обліку, фактична температура повітря в окремих квартирах (приміщеннях), не оснащених вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії, нижча за нормативну, виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, яка здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, здійснює перерозподіл спожитих обсягів за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, таким чином:

якщо встановлено факт несанкціонованого втручання окремих споживачів у внутрішньобудинкову систему опалення та/або гарячого водопостачання, яка використовується для цілей опалення, що призвело до її розбалансування, обсяг теплової енергії або гарячої води, необхідний для досягнення нормативної температури в приміщенні (приміщеннях), перерозподіляється на таких споживачів;

в іншому випадку такий обсяг теплової енергії або гарячої води перерозподіляється пропорційно до площі (об`єму) квартир (інших приміщень) на споживачів, житлові приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії.

Обсяги спожитої у будівлі гарячої, питної води, визначені за допомогою вузлів комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляються між споживачами з урахуванням того, що:

1) у разі якщо частина води була витрачена на полив клумб і газонів, прибирання місць загального користування тощо та/або гарячої води - на прибирання місць загального користування тощо, обсяг відповідно питної, гарячої води, що розподіляється між споживачами, зменшується на обсяг, витрачений на такі загальнобудинкові потреби, визначений на підставі показань відповідних вузлів обліку;

2) у разі якщо приміщення всіх споживачів у будівлі оснащені вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загальнобудинкові потреби) розподіляється між споживачами відповідно до обсягу споживання за показаннями вузлів розподільного обліку.

Якщо виникає різниця між показаннями вузла комерційного обліку та обсягом гарячої, питної води, визначеним як сума показань вузлів розподільного обліку, така різниця розподіляється відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

3) у разі якщо жодне приміщення у будівлі не оснащене вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загальнобудинкові потреби) розподіляється між споживачами пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами;

4) у разі якщо частина приміщень у будівлі оснащена вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, а частина - не оснащена, обсяг відповідної комунальної послуги, спожитий споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку, встановлюється у розмірі, визначеному за допомогою таких вузлів, а загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загальнобудинкові потреби та споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку) розподіляється між споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами.

Розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

У відповідності до п. 32 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ від 21.08.2019 № 830, плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.

Пунктом 34 вказаних Правил надання послуги з постачання теплової енергії визначено, що рахунок на оплату спожитої послуги надається споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання.

Рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За наслідками аналізу правових норм та з огляду на встановлені у ході розгляду справи обставини суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що в межах розрахункового періоду заборгованості оплата за квартиру АДРЕСА_3 здійснювалась на рахунок ОСББ «Боголюбова 23» від імені ТОВ «БТІ Сервіс 2016», в оренді якого перебували та перебувають об`єкти нерухомого майна відповідача, в тому числі й спірна квартира.

Так, чинне законодавство, яким регулюються правовідносини з ОСББ, не обмежує механізму та шляхи реалізації обов`язку власника приміщень (співвласника) щодо сплати відповідних платежів на рахунок ОСББ відповідним шляхом.

Разом з тим, позивачем надано суду розрахунок заборгованості без врахування надходження згаданої оплати по спірній квартирі від ТОВ «БТІ Сервіс 2016».

Крім того, як було встановлено судом, на квартиру АДРЕСА_3 встановлений індивідуальний лічильник теплової енергії, що знаходиться в місці загального користування, однаксуду не було надано доказів того, що розрахунок розміру заборгованості за теплопостачання здійснено позивачем саме за показниками лічильника відповідача.

У матеріалах справи відсутні показання вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги,від яких позивач здійснював розрахунок заборгованості за теплопостачання, взагалі суду не було надано розрахунку, яким чином позивачем було нараховано відповідачу плату за теплопостачання.

Також матеріали справи не містять відомостей (первинна документація), на підставі яких позивачем було розраховано відповідачу плату за вивіз твердих побутових відходів.

Тобто, суд позбавлений можливості оцінити правильність виставленого позивачем відповідачу рахунку за комунальні послуги за спірний період, а відповідно, й перевірити об`єктивність нарахованої заборгованості, у тому числі й з урахуванням проведених оплат від імені ТОВ «БТІ Сервіс 2016».

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір заборгованості є недоведеним та таким, що ґрунтується на припущеннях.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 916/2040/20 відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Вказаний правовий висновок був неодноразово підтверджений Верховним Судом і є незмінним на даний час.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 у справі № 638/2304/17).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні поданого позову.

При цьому, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на відмову в позові судовий збір покладається на позивача.

З урахуванням викладеного, у відповідності до ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 9, 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 2, 8, 9, 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ від 21.08.2019 № 830, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 18, 76-82, 141, 247, 259, 263-268, 351, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Боголюбова 23» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Боголюбова 23», , адреса: 08137, Київська обл., Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова, буд. 23.

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 .

Повний текст рішення виготовлено 27 жовтня 2023 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ