Справа № 167/283/23
Номер провадження 2/167/113/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 травня 2023 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Сіліча І. І.,

з участю:

секретаря судового засідання Матвійчук Л. О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Орган опіки і піклування виконавчого комітету Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області про позбавлення батьківських прав

встановив :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Орган опіки і піклування виконавчого комітету Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області про позбавлення батьківських прав.

Позов мотивує тим, що з відповідачем проживав у незареєстрованому шлюбі, під час якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_3 . Зазначає, що дитина з трьохмісячного віку залишилась проживати з ним за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на його повному утриманні. Відповідач проживає окремо і фактично не виконує свої батьківські обов`язки, не бере участі у вихованні дочки та не цікавиться її життям. Фактично відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, усі обов`язки по вихованню та утриманню доньки здійснює він. Свідоме та тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками відносно сина є підставою для позбавлення її батьківських прав відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України.

За вказаних обставин, позивач просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 16 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання 12 квітня 2023 оку о 10 год 30 хв.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 12 квітня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 11 травня 2023 року на 10 год 30 хв. Постановлено викликати в судове засідання для допиту як свідка ОСОБА_4 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав з підстав наведених у ньому, просив його задовольнити. Надав пояснення близькі за змістом до обґрунтувань позову. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило, відзив на позов не подавала.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача органу опіки і піклування виконавчого комітету Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

За клопотанням позивача судом було допитано свідка: ОСОБА_4 .

Так, свідок ОСОБА_4 , яка є матір`ю позивача та бабусею ОСОБА_3 суду повідомила, що відповідач ОСОБА_2 не цікавиться життям своєї дочки ОСОБА_3 . Зазначила, що дитина з трьох місяців проживає з батьком.

Суд, заслухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку.

Судом встановлено, що сторони проживали у незареєстрованому шлюбі, під час якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 17 листопада 2015 року виконавчим комітетом Доросинівської сільської ради Рожищенського району Волинської області.

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб, виданої 03 лютого 2023 року № 136 Доросинівською сільською радою Луцького району Волинської області позивач з малолітньою дитиною ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З акту обстеження умов фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що умови проживання хороші. В будинку чисто, охайно, зроблений косметичний ремонт. Наявні необхідні меблі, побутова техніка. Малолітня дитина забезпечена одягом, шкільним приладдям, іграшками, продуктами харчування. Створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини. За вказаною адресою також проживає бабуся ОСОБА_4 , в сім`ї склалися дружні та доброзичливі стосунки.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_2 , але фактично за вказаною адресою не проживає, постійного місця проживання не має. Не одружена. Має двоє дітей, сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на даний час навчається у Колківському ПТУ та дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з батьком ОСОБА_1 . Відповідач не працює, зловживає спиртними напоями, що підтверджується характеристикою, виданою 27 лютого 2023 року виконкомом Доросинівської сільської ради Рожищенського району Волинської області.

Згідно довідки, виданої 10 лютого 2023 року керівником опорного закладу «Доросинівський лілей» Доросинівської сільської ради Луцького району Матвійчук В. В. та характеристики встановлено, що ОСОБА_3 , 2014 року народження навчається в 3 класі. За час навчання зарекомендувала себе сумлінною ученицею. Дівчинку виховує батько ОСОБА_1 , останній відповідально ставиться до навчання та виховання дитини, цікавиться життям класу та ліцею, батьківські збори відвідує постійно.

Відповідно до висновку органу опіки і піклування Доросинівської сільської ради враховуючи інтереси малолітньої дитини та керуючись ст. 164, 165 СК України орган опіки і піклування Доросинівської сільської ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням виконавчого комітету Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області від 09 березня 2023 року № 20 вказаний висновок органу опіки і піклування затверджено.

У зв`язку з наведеним, діючи в інтересах дитини, позивач звернувся до суду з вказаним позовом за захистом порушеного права малолітньої дитини.

Спірні правовідносини з приводу позбавлення батьківських прав, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 13 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У ст. 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ст. 18).

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

ЄСПЛ зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей є підставою для позбавлення їх батьківських прав щодо дітей.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За змістом роз`яснень, викладених у п. 15, 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01 листопада 2017 року у справі № 211/559/16-ц).

Заслухавши пояснення позивача, свідка та дослідивши письмові докази, суд установив, що відповідач матеріально дитину не забезпечує, не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не цікавиться її навчанням, підготовкою до самостійного життя, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виховання своєї дитини і свідомо нехтує своїми обов`язками, перешкод у спілкуванні з дочкою ніхто не створює, її поведінка є винною.

На думку суду, позивач довів обставини свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, а також ту обставину, що така поведінка відповідача ставить під реальну загрозу фізичний, психологічний, моральний, духовний тощо розвиток дитини.

За таких обставин зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідача від виховання своєї дитини, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками і її поведінка є винною, оскільки, на думку суду, відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків не унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

На думку суду, мотиви для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 є достатніми, і рішення про позбавлення її батьківських прав здатне забезпечити належний захист прав та інтересів дитини: ОСОБА_3 , яка не бажають щоб її мамою була відповідач, а висновок органу опіки ґрунтується на достатній доказовій базі.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість позову про позбавлення батьківських прав відповідача відносно її дитини: ОСОБА_3 , оскільки судовим розглядом встановлено факт ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї дитини, і свідоме та тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн, який необхідно стягнути з відповідача на його користь.

Керуючись ст. 10, 12, 27, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Орган опіки і піклування виконавчого комітету Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073 (одна тисяча сімдесят три ) гривні 60 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 11 травня 2023 року.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платка податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , 1989 року народження, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки і піклування виконавчого комітету Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області область, місцезнаходження: с. Доросині, вул. Миру, 60 Луцький район Волинська область, .

Головуючий суддя І. І. Сіліч