Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/63/23
Єдиний унікальний №733/15/23
У Х В А Л А

Іменем України

04 травня 2023 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючого судді Вовченка А.В.,

при секретарі - Мошенець Л.М.,

за участю : прокурора - Гнип Я.О.,

розглянувши клопотання відповідачки ОСОБА_1 про закриття провадження у цивільній справі за позовом керівника Прилуцької окружної прокуратури Чернігівської області в інтересах держави до Ічнянської міської ради та ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: ТОВ «Ічнянське» про визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ічнянського районного суду перебуває дана цивільна справа.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачкою ОСОБА_2 було подано клопотання про закриття провадження у справі.

Клопотання обгрунтоване тим, що в ч.1 ст.19 ЦПК України вказано, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та ін. правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Таким чином в ч.1 ст.19 ЦПК України міститься припис, який позбавляє суди права розглядати у порядку цивільного судочинства справи для розгляду яких законом встановлений інший порядок судочинства.

В п.1 ч.1 ст.19 КАС України вказано: юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах,зокрема:1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, в КАС України встановлений спеціальний порядок судочинства для оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, які є індивідуальним актом , виданим на виконання владних управлінських функцій. Відповідно наведена вище основна позовна вимога не може бути розглянута і вирішена судом в порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду виключно в порядку адміністративного судочинства.

Просить закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні представник позивача прокурор Гнип Я.О. заперечувала проти заявленого клопотання та просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що позов у даній справі стосується прав та інтересів ОСОБА_1 як фізичної особи, а тому підлягає розгляду в

порядку цивільного судочинства.

Відповідачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилась.

Представник відповідача Ічнянської міської ради надав заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Представник третьої особи - ТОВ «Ічнянське» в судове засідання не прибув. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для закриття провадження в даній справі, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є визнання недійсним рішення Ічнянської міської ради №362-VIII , а саме п.115.1, яким передано ОСОБА_1 у власність земельної ділянки , загальною площею 1,8562 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності.

Підставою для закриття провадження у справі, на думку відповідачки ОСОБА_1 , є спір який виник між сторонами, що повинен розглядатись в рамках адміністративного судочинства.

Відповідно до положень ч. 1ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Органи місцевого самоврядування відповідно до Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» наділені значними повноваженнями у різних галузях, зокрема у сферах бюджету та фінансів, соціально-економічного і культурного розвитку, управління комунальною власністю, житлово-комунального господарства, регулювання земельних відносин, соціального захисту населення тощо. Реалізуючи зазначені повноваження, органи

місцевого самоврядування наділені правом приймати управлінські рішення.

У статті 1 Закону № 280/97-ВР наведено визначення виконавчих органів рад, згідно з яким ці органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР установлено, що до питань місцевого значення належить регулювання сільськими, селищними, міськими радами земельних відносин.

У статті 12 Земельного кодексу України визначені повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів, до яких, зокрема, належать: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 367/2259/1 (провадження N 14-333цс18) рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних правовідносин, яке має ознаки ненормативного акту та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло цивільне право і спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи, що виникло внаслідок та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи ці обставини, а також визначені ст. 255 ЦПК України підстави для закриття провадження в справі, підстави для задоволення клопотання відсутні.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за позовом керівника Прилуцької окружної прокуратури Чернігівської області в інтересах держави до Ічнянської міської ради та ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: ТОВ «Ічнянське» про визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 04 травня 2023 року.

Суддя А. В. Вовченко