Справа № 372/410/22
Провадження № 2-228/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Висоцької Г.В.

при секретарі Куник О. В., за участю представника позивачки ОСОБА_1 , який одночасно є третьої особою із самостійними вимогами, представників відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши в приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до КП «Підприємство по обслуговуванню житла Української міської ради» про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди та за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_1 до КП «Підприємство по обслуговуванню житла Української міської ради» про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

У січні 2022 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому просила відшкодувати збитки та матеріальну шкоду, заподіяну залиттям гарячої водою в результаті пошкодження мережі гарячого водопостачання, яка проходить через технічний поверх будинку над її квартирою.

25.08.2022 року заочним рішенням суду позов задоволено. Стягнуто з Підприємства по обслуговуванню житла виконавчого комітету Української міської ради на користь ОСОБА_4 у відшкодування заподіяних матеріальних збитків 145 233,20 грн., у відшкодування моральної шкоди 90 000 грн., а всього 235 233 грн. 20 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2352 грн. 33 коп. Зобов`язано Підприємство по обслуговуванню житла виконавчого комітету Української міської ради протягом трьох місяців з дня набрання рішенням законної сили замінити труби гарячого водопостачання і опалення, які проходять по технічному поверху над квартирою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , на пластикові.

Не погодившись із заочним рішенням суду, 19.09.2022 року відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення від 25.08.2022 року.

Ухвалою суду від 06.10.2022 року заяву задоволено, скасовано заочне рішення Обухівського районного суду Київської області по справі № 372/410/22 від 25 серпня 2022 року у цій цивільній справі. Призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження через підготовче засідання.

04.11.2022 року позивачкою подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила стягнути із відповідача на свою користь матеріальні збитки та моральну шкоду у сумі 286 535,46 грн. та судовий збір.

17.11.2022 представником відповідача подано до суду відзив на позов, в якому він зазначив наступне. 09.11.2022 року комісією заплановано проведення обстеження квартири позивачки з метою виявлення наслідків її затоплення, яке відбулося 13.02.2019 року, про що складено. Представник позивача не допустив для всебічного огляду пошкоджень даної квартири спеціалістів, що унеможливило проведення якісного обстеження. По двом кімнатам у представника позивачки не було претензій до відповідача, а тому він не допустив працівників для обстеження. Отже, комісія не була в змозі встановити докладно всі пошкодження, які вказані у позовній заяві. У зв`язку із чим, відповідач не погоджується із кошторисом, який пред`явлений позивачем.

03.02.2023 року ухвалою суду призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі.

22.06.2023 року поновлено провадження у зв`язку із надходженням висновку експерта.

11.07.2023 року ОСОБА_1 подано позовну заяву третьої особи, що заявляє самостійні вимоги про відшкодування моральної шкоди, в якій він просив стягнути із ПОЖ ВК Української міської ради моральну шкоду та витрати пов`язані з розглядом справи, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, у загальному розмірі 76 807,36 грн.

26.07.2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву третьої особи, в якому він просив відмовити у позові, оскільки позивачем не конкретизовано хвороби, які виникли внаслідок у затоплення квартири, тим більше в цей час він там не проживав.

14.08.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засідання представник позивачки та третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_1 позовні вимоги за первісним позовом, та третьої особи із самостійними вимогами, підтримав, просив задовольнити.

Представниця відповідача щодо позовним вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_1 заперечила у повному обсязі, просила відмовити.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, між Підприємством по обслуговуванню житла виконавчого комітету Української міської ради та ОСОБА_4 14.09.2009 року укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №3910.

Відповідно до умов вказаного договору ПОЖ бере на себе зобов`язання надання послуг з утримання будинку по АДРЕСА_2 і квартири АДРЕСА_3 в ньому, а саме: санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, поточний ремонт та ін.

Відповідно до п.14.1 вказаного договору ПОЖ бере на себе зобов`язання забезпечувати вчасно та відповідної якості надання послуг згідно із законодавством.

Відповідно п.14.3 утримувати внутрішньо будинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень у наданні пологу у строки, встановлені законом.

Крім того, виконавець відповідно до п.16.1 вказаного договору несе відповідальність за неналежне надання або ненадання послуги, що призвели до заподіяння збитків майну та/або приміщенню споживача, шкоди його життю чи здоров`ю шляхом відшкодування збитків.

Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2006 року № 76, визначають порядок надання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій забезпечення нормального функціонування жилих будівель та прибудинкових територій протягом усього періоду їх використання за призначенням, проведення єдиної технічної політики в житловій сфері.

Згідно з Правил балансоутримувач повинен проводити комплекс робіт, з технічного обслуговування жилих будинків, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання.

Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку.

Як зазначено позивачкою у позовній заяві, в результаті порушення вказаних вище пунктів договору та норм законодавства 13 лютого 2019 року її квартира була четвертий раз залита гарячою водою в результаті пошкодження мережі гарячого водопостачання, яка проходить через технічний поверх будинку над її квартирою.

Було викликано аварійну службу, якою перекрито гаряче водопостачання будинку.

Після аварії, щоб зафіксувати факт затоплення квартири, 15 лютого 2019 року позивачка звернулася до ПОЖ з письмовою заявою вх. №227 від 15.02.2019 р. і викликала комісію відповідальних працівників ПОЖ для огляду завданих збитків.16 .02.20219 року прийшов технік ПОЖ, оглянув пошкодження квартири, але Акт про залиття квартири, відмовився надавати.19.02.2019 року позивачка вдруге звернулася до ПОЖ із письмовою заявою вх. №241 від 19.02.2019 року про надання Акту залиття квартири. Однак їй було відмовлено і запропоновано провести ще один огляд квартири комісією. Так 19.02.2019 року до в квартиру позивачки прибула комісія на чолі Директора ПОЖ ОСОБА_2 і трьох спеціалістів. Після огляду квартири, ОСОБА_2 пообіцяв скласти Акт залиття квартири і надати його їй. Однак, не зважаючи на подальші неодноразові звернення позивачки з проханням надати акт залиття квартири, їй під різними приводами відмовляли в його наданні. Тому вона була вимушена в черговий раз звернутися із письмовою заявою до начальника ПОЖ вх.258 від 22.02.2019 р. Однак і в цей раз їй не було надано акт залиття її квартири. У зв`язку з тим, що ПОЖ підпорядкована Виконавчому комітету Української міської ради, 01.03.2019 року, позивачка, відповідно Закону України «Про звернення громадян», звернулась до секретаря Української міської ради Кучера Т.М. зі скаргою на неправомірні дії начальника ПОЖ вх. № 95/0/2-19 від 01.03.2019 року. Однак, до сих пір не отримала відповіді на звернення, що є грубим порушенням вказаного Закону України.

В черговий раз позивачка звернулася письмово із заявою до начальника ПОЖ 05 березня 2019 року вх. 299 з проханням надати акт затоплення, замінити труби на технічному поверсі, щоб виключити можливість чергового затоплення, і вирішити питання з компенсацією завданих збитків. Однак начальник ПОЖ і в цей раз проігнорував такий запит.

У зв`язку із чим, позивачкою самостійно вчинено ряд дій, а саме: запрошено свідків затоплення квартири з числа сусідів, які засвідчили факт затоплення та складено опис пошкоджень та зіпсованого майна і підписання Акту затоплення квартири відповідно до встановленої форми, яка зазначена у Правилах (постанова КЦС ВС по справі №753/20314/15-ц від 12.11.2018 року).

В акті описуються причини затоплення, всі наслідки затоплення, висновки комісії по встановленню винної особи. В акті вказано, що в результаті аварії були затоплені в квартирі кухня, ванна кімната, вітальна, а також сходинковий майданчик. Зроблено відеозапис затоплення, фото фіксація місць залиття у квартирі і сходинкового майданчика.

Якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню (статті 280 ЦК України).

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням майна, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого суми порушеного права (реальні збитки).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як також зазначено позивачкою, за підсумками переговорів представника ОСОБА_1 , які відбулися 04 серпня 2021 року з начальником ПОЖ ОСОБА_2 , була досягнута домовленість про проведення відновлювального ремонту місць.

Юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків згідно ст.1172 ЦК України.

Затоплення квартири сталося з вини балансоутримувача будинку в результаті неналежного виконанням ПОЖ умов договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 3910 від14.09.2009 року а також порушення п.2 та п. 5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом ДЕРЖАВНОГО КОМІТЕТУ УКРАЇНИ 3 ПИТАНЬ ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА від 17.05.2005 № 76 (далі Правил), то саме до ПОЖ необхідно і пред`являти претензію.

24.09.2021 року позивачка в черговий раз звернулася с письмовою заявою до начальника ПОЖ ОСОБА_2 з метою проведення чергового огляду пошкоджень та коригування кошторису відновлювальних робіт.

В результаті такого звернення, позивачкою отримано Акт огляду квартири на предмет наслідків аварійної ситуації.

Так відповідно до п.2.2.3. Правил, у разі залиття, квартири складається відповідний акт, в якому описується, що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено, вказуються причини залиття.

Відповідно чинного законодавства, належним доказом розміру матеріальної шкоди може слугувати кошторис складений відповідною будівельною організацією, яка планує провести ремонтно-відновлювальні роботи у квартирі.

Працівниками будівельної компанії ТОВ «ВКФ «СВІТ» складено кошторис проведення відновлювального ремонту (Додаток 33), з метою усунення наслідків останнього затоплення 13 лютого 2019 року і надано згоду на проведення відновлювальних робіт у всій квартирі позивачки.

Відповідно вказаного кошторису вартість відновлювального ремонту складає 145 233,20 грн.

З урахуванням заяв про збільшення позовних вимог позивачка просила стягнути із відповідача на свою користь матеріальні збитки у розмірі 194 074,15 грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду у повному обсязі. Той, хто заподіяв шкоду звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду заподіяно не з його вини.

Як вбачається із висновку експерта №10142 від 12.06.2023 року, вартість завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття приміщень квартири АДРЕСА_4 , що сталося 13 лютого 2019 року, відповідно до результатів проведеного обстеження та аналізу наданих на дослідження матеріалів, в діючих цінах на момент проведення дослідження, складає: 190 309, 67 грн. в тому числі з ПДВ (20%): 31718,28 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4 в розмірі, встановленому висновком експерта, а саме 190 309,67 грн.

Зауваження представника позивачки щодо порушень допущених експертом при проведенні експертизи суд вважає такими, що не впливають на її кінцевий результат. Під час допиту експерта в суді останній аргументовано підтвердив вказані висновки із посиланням на застосовні ним діючи методичні рекомендації із визначення матеріального збитку.

Суд не зупиняється на перевірці факту заподіяння шкоди винними діями відповідача, оскільки представники останнього не заперечували в судовому засіданні, що матеріальний збиток завданий саме в результаті залиття житлового приміщення гарячою водою 13.02.2019 року через пошкодження труби на даху будинку.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів громадян є відшкодування моральної шкоди. Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян, встановлене Конституцією та законами України.

Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин). Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди.

Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням її здоров`я та зі знищенням чи пошкодженням її майна; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Стаття 1167 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за спричинену моральну шкоду в поза договірних відносинах. Зокрема, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За залиття квартири позивачка перенесла не один стрес та зазнала душевних і моральних страждань, які, зокрема, пов`язані з перенесенням протягом тривалого часу незручностей пов`язаних з усуненням наслідків затоплення, проживання у пошкодженій квартирі, потребою у додаткових зусиллях для організації звичайного порядку життя, відновлення попереднього стану квартири.

Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

З огляду на систематичну форму вини відповідача у заподіянні шкоди, та глибину душевних страждань, суд вважає, що 10 000 грн. є розумною та справедливою компенсацією моральної шкоди завданої позивачці.

Щодо позовних вимог третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_1 до КП «Підприємство по обслуговуванню житла Української міської ради» про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

В обґрунтування свої вимог ОСОБА_1 зазначив, що внаслідок залиття квартири, в результаті неправомірних дій відповідача, протягом більше 10 років йому завдається моральна шкода, яка полягає у порушенні звичного укладу життя, психологічного стресу та погіршенні здоров`я. Так як весь час, його дочка, позивачка по справі, була пригнічена, розгублена. ОСОБА_1 співчував їй, і чим міг допомагав усунути наслідки залиття. Через безвідповідальність відповідача, у квартирі був знищений дизайнерський ремонт, ОСОБА_4 вимушена була тимчасово переселитися у його квартиру, що завадило йому з дружиною переїхати на постійне проживання в м. Українка.

Тому ОСОБА_1 завдано моральну шкоду, яку він оцінює 65 000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Третьої особою ніяким чином не доведено, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому завдано моральних збитків, не надано суду будь-яких доказів, які підтверджували вказані в позовній заяві обставини.

Будь-якого причинно-наслідкового зв`язку між названими хворобами третьої особи та події, яка мала місце 13.02.2019 року судом не встановлено.

ОСОБА_1 не надано суду будь-яких висновків експертиз чи заключень лікарів, які підтверджували обставини, на які він посилається у позові.

У зв`язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КП «Підприємство по обслуговуванню житла Української міської ради» про відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 263, 265, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_4 до КП «Підприємство по обслуговуванню житла Української міської ради» про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із КП «Підприємство по обслуговуванню житла Української міської ради» на користь ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири АДРЕСА_4 13 лютого 2019 року, 190 309 (сто дев`яносто тисяч триста дев`ять грн.),67 коп. та у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн., а всього 200 309 (двісті тисяч триста дев`ять грн.) грн. 67 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Підприємство по обслуговуванню житла Української міської ради» про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 31 жовтня 2023 року о 10 год. 15 хв., надавши сторонам 5-денний строк з моменту оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення для подачі доказів щодо розміру понесених судових витрат. Роз`яснити сторонам обов`язок направлення відповідних доказів іншим учасникам справи в порядку ч. 9 ст. 83 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В.Висоцька