Справа № 755/1820/22
УХВАЛА

іменем України

"12" жовтня 2023 р.Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Жукотанською О.С.

за участі

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Туза Я.В.

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-ФУД» за участю третіх осіб Київської митниці Державної митної служби України, ОСОБА_4 про визнання товару контрафактним, вилучення з цивільного обороту та знищення контрафактного товару, заборону здійснювати використання об`єкту прав інтелектуальної власності на торгівельну марку, та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-ФУД» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участю третьої особи Київської митниці Державної митної служби України про визнання права попереднього користування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-ФУД» за участю третіх осіб Київської митниці Державної митної служби України, ОСОБА_4 про визнання товару контрафактним, вилучення з цивільного обороту та знищення контрафактного товару, заборону здійснювати використання об`єкту прав інтелектуальної власності на торгівельну марку, відповідно до якого просить суд: визнати товар, поданий до митного оформлення за митною декларацією № UА100350/2021/111171 від 22 грудня 2021 року, контрафактними, тобто виготовленими з порушенням прав власника на торговельну марку; вилучити з цивільного обороту контрафактний товар за митною декларацією № UА100350/2021/111171 від 22 грудня 2021 року, а саме: «вина ігристі, купажовані, що мають надлишковий тиск 3 бар або більше при температурі 20С: «Grand Imperial», рожеве, в скляній пляшці місткістю 0,75 л., концентрація спирту 12,0% - 4536 шт. декларант - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільпо-ФУД», власник та одержувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільпо-ФУД»; знищити контрафактний товар за митною декларацією № UА100350/2021/111171 від 22 грудня 2021 року, а саме: «вина ігристі, купажовані, що мають надлишковий тиск 3 бар або більше при температурі 20С: «Grand Imperial», рожеве, в скляній пляшці місткістю 0,75 л., концентрація спирту 12,0% - 4536 шт. декларант - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільпо-ФУД», власник та одержувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільпо-ФУД»; заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» здійснювати використання об`єкту прав інтелектуальної власності на торговельну марку за Свідоцтвом України на торговельну марку № 273720 від 25 березня 2020 року, майнові права на яку належать ОСОБА_3 , шляхом імпорту (ввезення) в Україну товарів: вина ігристі, купажовані в асортименті «Grand Imperial» виробництва компанії Соmpagnie Francaise des Grands Vins, Cave de Wissembourg Alle des Peupliers - BP 65 67162 Wissembourg Cedex, FR.,

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2022 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-ФУД» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 участю третьої особи Київської митниці Державної митної служби України про визнання права попереднього користування, об`єднавши їх в одне провадження; здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. У зустрічному позові відповідач просить визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільпо-ФУД» право попереднього користувача на торгівельну марку «Grand Imperial» № 273720 від 25 березня 2020 року.

01 листопада 2022 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 12 жовтня 2023 року судом поставлено на розгляд питання про закриття провадження по справі у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Позивач у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Представництво інтересів здійснював ОСОБА_1 .

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти закриття провадження у справі.

Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував проти закриття провадженні у справі за первісним позовом та заперечував проти закриття провадження у справі за зустрічним позовом.

Представник третьої особи Київської митниці Державної митної служби України у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 20 ГПК України вищий суд з питань інтелектуальної власності розглядає справи щодо прав інтелектуальної власності, зокрема: 2) справи у спорах щодо реєстрації, обліку прав інтелектуальної власності, визнання недійсними, продовження дії, дострокового припинення патентів, свідоцтв, інших актів, що посвідчують або на підставі яких виникають такі права, або які порушують такі права чи пов`язані з ними законні інтереси;

Відповідно до п. 16 Перехідних положень ГПК України до початку роботи Вищого суду з питань інтелектуальної власності справи щодо прав інтелектуальної власності розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, судами відповідно до правил юрисдикції (підвідомчості, підсудності), які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (стаття 42 Конституції України). Це право закріплено й у статті 50 ЦК України, у якій передбачено, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Тобто фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус ФОП сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю, та не обмежує їх.

Відповідно до частини другої статті 50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур не позбавляється статусу фізичної особи, а набуває до свого статусу фізичної особи нової ознаки - суб`єкта господарювання. Вирішення питання про юрисдикційність спору залежить від того, чи виступає фізична особа - сторона у відповідних правовідносинах - як суб`єкт господарювання, та від визначення цих правовідносин як господарських.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 916/1261/18 (провадження № 12-37гс19).

Судом встановлено, що згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач за первісним позовом ОСОБА_3 на час виникнення спірних правовідносин був фізичними особою-підприємцем, тобто є суб`єктом господарської діяльності. Крім того, відповідач по справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільпо-ФУД» також є суб`єктом господарської діяльності.

При таких обставинах спірні правовідносини слід визначити як господарські, а відтак розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Суд зазначає, що вимоги за первісним позовом взаємопов`язані з вимогами за зустрічним позовом, а відтак доводи представника відповідача стосовно закриття провадження у справі лише стосовно позовних вимог за первісним позовом судом не беруться до уваги.

З урахуванням викладеного, суд вбачає підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Згідно з положеннями частини першої статті 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Керуючись ст. ст. 255, 256, 260, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-ФУД» за участю третіх осіб Київської митниці Державної митної служби України, ОСОБА_4 про визнання товару контрафактним, вилучення з цивільного обороту та знищення контрафактного товару, заборону здійснювати використання об`єкту прав інтелектуальної власності на торгівельну марку, та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-ФУД» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участю третьої особи Київської митниці Державної митної служби України про визнання права попереднього користування закрити.

Роз`яснити сторонам, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повний текст ухвали складено 13 жовтня 2023 року.

Суддя Н.Є.Арапіна