Справа № 147/1153/23
Провадження № 2/147/317/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борейко О. Г. ,

із секретарем cудового засідання Прокопенко В. М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , Тростянецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тростянецького районного суду Вінницької області з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3 , Тростянецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить: визнати ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 , батьком дитини ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у громадянки ОСОБА_3 та виключити з актового запису №65 від 23.03.2021 про народження дитини ОСОБА_4 відомості про батька ОСОБА_2 , записавши у графі «батько» ОСОБА_1 , прізвище дитини змінити з « ІНФОРМАЦІЯ_9 » на « ІНФОРМАЦІЯ_9 » та поміняти по батькові дитини, вказавши у графі «по батькові» - « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

На обґрунтування позову зазначено, що з жовтня 2019 року проживав з ОСОБА_8 перебував у подружніх стосунках, без реєстрації шлюбу, тому що ОСОБА_3 перебувала в той час у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , 1987 року народження, який вони реєстрували 06.05.2011 у виконавчому комітеті Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області. Проживали позивач з ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_1 . У червні 2020 стосунки стали холодними, позивач і третя особа посварились і позивач прийняв рішення проживати окремо. З цього часу вони перестали спілкуватися і позивач поїхав за кордон, повернувся в село Ободівку у лютому 2023 року. Вдома позивачу повідомили, що у його колишньої дружини ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_10 , якому на той час було 2 роки. Позивач вирішив уточнити батьківство дитини і на його запитання ОСОБА_3 повідомила, що дійсно позивач є батьком ОСОБА_4 . Дитина зареєстрована була у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Тростянецькому та Чечельницькому районах Центрально-Західного міжрегіонального управління МЮ м. Хмельницький відповідно до ст. 122 Сімейного кодексу України. Батьком дитини був записаний у актовому записі №65 ОСОБА_2 , оскільки мати дитини перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі. На даний час позивач з ОСОБА_3 та дитиною стали проживати разом, і виявили вирішити питання про батьківство дитини ОСОБА_4 . 28 липня 2023 року проведено тест ДНК на батьківство і отримали результат про те, що фактично доведено, що ОСОБА_11 є біологічним батьком ОСОБА_4 .

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 08.09.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 09 жовтня 2023 року.

У зв`язку із неприбуттям сторін, підготовче засідання відкладено на 30.10.2023.

26.10.2023 на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, зі змісту якої випливає, що ОСОБА_2 визнає позовні вимоги і просить встановити, що батьком дитини ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у громадянки ОСОБА_3 є ОСОБА_1 . Водночас просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 40).

30.10.2023 від позивача надійшло клопотання про залучення на підставі ст.53 ЦПК України третьої особи Тростянецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвалою суду від 30.10.2023 постановлено, зокрема, клопотання позивача про залучення третьої особи задовольнити, залучити до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Тростянецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), підготовче засідання у справі відкласти на 14 годину 30 хвилин 08 листопада 2023 року та продовжити підготовче провадження по даній цивільній справі на тридцять днів.

В підготовче засідання учасники справи не з`явилися.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак 26.10.2023 подав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності.

Від третьої особи Тростянецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 06.11.2023 надійшов лист №860-28.11-28 від 02.11.2023, в якому третя особа повідомила, що заперечень щодо визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження по справі №147/1153/23 за заявою ОСОБА_1 не мають. Водночас просили заслухати справу призначену на 08.11.2023 без участі представника Тростянецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Третя особа ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлена у порядку встановленому ЦПК України.

У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Враховуючи те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному підготовчому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

За вимогами ч. 1 ст. 196 ЦПУ України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 23 березня 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Тростянецькому та Чечельницькому районах Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 8).

Відровідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 вбачається, що 06 травня 2011 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Виконавчим комітетом Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області було зареєстровано шлюб, про що зроблено запис за номером 7. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_2 (а.с. 9).

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вважає себе біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зазначене також підтверджує доданий до позовної заяви сертифікат про юридичне встановлення батьківства.

Відповідно до сертифікату про юридичне встановлення батьківства від 28.07.2023 встановлено, що у всіх проаналізованих ПЛР-системах ОСОБА_11 показує генетичні маркери, які мають бути у біологічного батька дитини ОСОБА_4 . Біостатистичний аналіз ПЛР-систем проводити за методом Ессена-Меллера. Імовірність того, що ОСОБА_11 є біологічним батьком ОСОБА_4 становить 99,9999% (а.с. 6-7).

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Як вбачається із роз`яснень, даних в Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст. 128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження. У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, а в другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем у справі.

За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Європейський суд з прав людини у справі "Савіни проти України" (заява N 39948/06 від 18 грудня 2008 року) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції (рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" від 24 лютого 1995 року).

Згідно з вимогами ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно із п.7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Згідно із п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі-органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Згідно із п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Судово-генетична та судово-імунологічна експертизи у цій справі не проведені, проте, встановлено з підтвердженням належними і допустимими доказами походження дитини від позивача: сумісне проживання відповідача разом із позивачем без реєстрації шлюбу до і на момент народження дитини у квартирі батьків позивача, визнання позивачем дитини своєю».

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 07 травня 2009 року у справі "Калачова проти Російської Федерації" , на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Верховний Суд у постановах від 23 жовтня 2019 року у справі №382/2559/15-ц, та від 19 вересня 2018 року у справі № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що надані докази підтверджують те, що ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_4 .

Наказом Мінюсту України від 12.01.2011 №96/5, який зареєстровано в Мінюсті України 14.01.2011 за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з п.1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Відповідно до п.2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в т.ч. рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Згідно з п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Як висловився Європейський суд з прав людини в рішенні «М.Т. проти України» (заява №950/17) від 19.03.2019, біологічного батька не можна повністю виключати з життя дитини, якщо не існують відповідні підстави це зробити, які стосуються найкращих інтересів дитини.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, враховуючи те, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, а також те, що відповідач позов визнав, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат вирішити у порядку ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 200, 206, 247, 263-265, 272, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , Тростянецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , батьком дитини ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виключити відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як батька, із актового запису № 65, складеного 23 березня 2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Тростянецькому та Чечельницькому районах Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Внести зміни до актового запису про народження № 65, складеного 23 березня 2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Тростянецькому та Чечельницькому районах Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зазначивши: у графі «Батько дитини» - ОСОБА_1 ; у графі «прізвище дитини» - « ІНФОРМАЦІЯ_8 »; у графі «по батькові дитини» - « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відстоків сплаченого судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Зобов`язати ГУДКСУ повернути ОСОБА_1 50 відсотків судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп., сплаченого відповідно до платіжної інструкції №0.0..1 від 22.08.2023.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 ;

третя особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

третя особа - Тростянецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), код ЄДРПОУ - 42054184, адреса місцезнаходження: вул. Соборна, 90, смт Тростянець, Гайсинський район, Вінницька область, 24300.

Суддя О. Г. Борейко