Справа №443/1967/23
Провадження №2/443/662/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 жовтня 2023 року суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами,

встановив:

Представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 в якій просить стягнути з останнього на користь ТзОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за Кредитним договором № 25764-12/2021 в розмірі 28 394,00 грн, з яких: 6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 22 394,00 грн - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором №/766849 в розмірі 22 665,00 грн, з яких: 7 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 15 165,00 грн - сума заборгованості за відсотками, а всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 51 059,00 грн, а також стягнути понесені судові витрати.

Відповідно дост.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок звернення до суду з позовною заявою урегульований ЦПК України. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, зокрема, щодо юрисдикції.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч.9 ст.185 ЦПК України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

Представником позивача до поданої позовної заяви на підтвердження сплати судового збору додано платіжну інструкцію №40291 від 18.07.2023 року на суму 2684,00 гривень.

Судом на підставі інформації наявної в розділі «Реєстр підтверджень оплат із Казначейства» комп`ютерної автоматизованої системи документообігу суду «Д-3», встановлено, що платіжна інструкція №40291 від 18.07.2023 року на суму 2684,00 гривень вже була зареєстрована в цивільній справі №443/1544/23 (провадження №2/443/550/23), що свідчить про повторне використання заявником платіжної інструкції у двох різних цивільних справах.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотання особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Так, ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 14.08.2023 року по справі №443/1544/23 (провадження №2/443/550/23) позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами повернуто позивачу.

Відповідно до ч.5 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що судовий збір, сплачений за позовною заявою, що була раніше повернута, не вважається його сплатою за повторно поданою позовною заявою.

Згідно ч.1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Тобто, з наведеного слідує, що позивач за подання до суду позовної заяви сплачує судовий збір у відповідному розмірі, а в разі повернення позовної заяви сума сплаченого судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила.

Таким чином, платіжна інструкція №40291 від 18.07.2023 року на суму 2684,00 гривень, яку було подано за подання позовної заяви у справі №443/1544/23 (провадження №2/443/550/23), яка ухвалою від 14.08.2023 року було повернуто позивачу, не може бути прийнята судом, як належний доказ, що підтверджує сплату судового збору, оскільки існує механізм повернення судового збору, визначений Законом України "Про судовий збір", що виключає можливість зарахування попередньо сплаченого судового збору в інших справах.

Таким чином, до позовної заяви не додано належних доказів на підтвердження сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн. та/або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п.п. 1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день звернення до суду становить 2684,00 грн. і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, згідно з положеннями п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Як зазначалось вище, у позовної заяви, представник позивач просить стягнути з відповідача в користь позивача суму заборгованості за:

- кредитним договором № 25764-12/2021 в розмірі 28 394,00 грн, з яких: 6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 22 394,00 грн - сума заборгованості за відсотками; за

- кредитним договором №/766849 в розмірі 22 665,00 грн, з яких: 7 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 15 165,00 грн - сума заборгованості за відсотками, а всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 51 059,00 грн

Таким чином, позовна заява містить дві самостійні позовні вимоги майнового характеру, з різними предметами спору (різні кредитні договори).

Враховуючи вищевикладене, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання даної позовної заяви, яка містить дві самостійні позовні вимоги майнового характеру становить 2684,00 за кожну із позовних вимог, а відтак позивачу слід сплатити судовий збір за дві самостійні позовні вимоги майнового характеру у розмірі 5368,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Сливка