Справа № 464/6718/20
пр.№ 2/464/364/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2023 року Сихівський районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Керницької І.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачів ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідачів Приватне акціонерне товариство «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_6 27.11.2020 звернувся в суд із позовом, у якому просив стягнути на його користь із відповідача ОСОБА_7 відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 307 809 грн 19 коп, моральну шкоду в розмірі 10 000 грн, а також судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 03.04.2029 о 14:00 год у м.Львові на вул.Городоцькій, 203, відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участі автомобіля марки «Lexus», р.н. НОМЕР_1 , який належить йому, трактора «Т-25 МОК 188», р.н. НОМЕР_2 , та автомобіля марки «Nissan», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 . Дана ДТП сталась з вини водія марки «Nissan», р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_7 , який згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №152746 від 06.05.2016, 03.04.2019 о 14:00 год у м.Львові на вул.Городоцькій, 203, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, при зміні напрямку, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод та небезпеки іншим учасниками дорожнього руху, повертаючи ліворуч, не надав дорогу автомобілю марки «Lexus», р.н. НОМЕР_1 , що рухався у зустрічному напрямку руху, чим змусив водія автомобіля марки «Lexus» застосувати екстрене гальмування та змінити напрямок руху, внаслідок чого водій автомобіля марки «Lexus» втратив контроль над автомобілем та здійснив наїзд на трактор «Т-25 МОК 188», р.н. НОМЕР_2 , чим порушив п.1.5, п.2.3б, п.10.1, п.10.4 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП. Внаслідок даної пригоди належний йому автомобіль марки «Lexus», р.н. НОМЕР_1 , та трактор «Т-25 МОК 188», р.н. НОМЕР_2 , отримали технічні пошкодження. Окрім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №152747 від 06.05.2019, встановлено, що ОСОБА_7 03.04.2019 у м.Львові на вул.Городоцькій, 203, керуючи автомобілем марки «Nissan», р.н. НОМЕР_3 , будучи причетним до ДТП, не залишився на місці пригоди та не повідомив орган чи підрозділ поліції, чим порушив п. 2.10 (а,д) ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.122-4 КУпАП. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 11.07.2019 у справі №464/2646/19, провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_7 за ст. 124, ст.122-4 КУпАП закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП. Вказує, що із правового аналізу ст.38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності такої вини, провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. А тому, така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини у вчиненні ДТП. Позивач вказує, що внаслідок наведеної вище ДТП, його автомобіль марки «Lexus», р.н. НОМЕР_1 , отримав численні механічні пошкодження. Згідно із висновком експертного автотоварознавчого дослідження №92 від 20.07.2019 судового експерта ТзОВ «Експертиза» Галамая Я.І., сума матеріального збитку становить 306 809,19 грн, а також за складання висновку ним сплачено 1 000 грн. Також зазначив, що внаслідок вказаних подій, йому і була завдана моральна шкода, яку він оцінив у 10 000 грн. Із покликанням на ст. ст. 22, 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова (головуючий суддя Сабара Л.В.) від 01.12.2020 заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено частково, в порядку забезпечення позову, накладено арешт на автомобіль марки «Nissan X-Trail 2.5», 2008 р.в., р.н. НОМЕР_3 , який зареєстрований за відповідачем ОСОБА_7 .

Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 09.12.2020 ОСОБА_8 провадження у даній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Від представника відповідача ОСОБА_7 адвоката Перунова В.В. 15.01.2021 надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити в задоволенні позову, з огляду на таке. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 11.07.2019 у справі №464/2646/19 не було визнано винним відповідача у вчиненні ДТП, а провадження у справі було закрито. Припущення позивача про те, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 презюмує визнання судом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення суперечить презумпції невинуватості. Більше того, відповідач не визнав вини у вчиненні адміністративного правопорушення і не був учасником ДТП, яке за словами позивача, спричинило йому шкоду. Із покликанням на ч.1 ст.60 ЦПК України, вказує, що вина відповідача у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, не є встановленою, а тому відсутній преюдиційний доказ вини відповідача. Таким чином, оскільки відповідач вказує, що він не був учасником описаної в позовній заяві ДТП, його вина не є встановлена, жодних належних та допустимих доказів вини відповідача у вчиненні ДТП не долучено, відтак позовні вимоги є необґрунтованими і безпідставними в повному обсязі.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Сихівського районного суду м.Львова №31 від 05.10.2021, у справі проведено повторний автоматизований розподіл. Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2021, така передана в провадження судді Теслюка Д.Ю.

Ухвалою від 06.10.2021 прийнято до провадження дану справу та постановлено розглядати таку за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою підготовчого засідання від 23.11.2021 провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди закрито; провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, - зупинено до залучення для участі у справі правонаступників відповідача ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 30.01.2023 поновлено провадження у справі.

Ухвалою підготовчого засідання від 17.02.2023 залучено до участі в справі в якості відповідачів - правонаступників відповідача ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Від представника відповідачки ОСОБА_5 адвоката Перунова В.В. 20.03.2023 надійшли додаткові письмові пояснення по суті спору, у яких останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог, із покликанням на таке. У судовому засіданні позивач заявив, що його транспортний засіб, який було пошкоджено у результаті ДТП, відремонтовано. Таким чином, при вирішенні даного спору слід застосовувати практику Верховного Суду, згідно з якою якщо транспортний засіб відремонтовано, то розмір збитку визначається як вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів, тобто як вартість реально витрачених матеріалів і проведених робіт, а не на підставі висновку автотоварознавчого дослідження. Відтак, вказує, що оскільки автомобіль позивача відремонтовано, наданий стороною позивача висновок експерта не є належним доказом у справі. Водночас, позивач не надав доказів фактично понесених витрат на відновлювальний ремонт автомобіля. Також представник відповідача зазначив, що позивачу необхідно було заявити свої позовні вимоги до страхової компанії, у якій на момент настання страхового випадку була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 , а не до останнього, що узгоджується із нормами ст. 1194 ЦК України, та позицією Великої Палати Верховного Суду у справі №755/18006/15-ц від 04.07.2018 та у справі №752/16797/14-ц від 27.03.2019.

Ухвалою суду від 03.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 19.05.2023 залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідачів Приватне акціонерне товариство «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» (далі ПрАТ «СК «Ю.БІ.АЙ-КООП»).

Від представника відповідачів адвоката Перунова В.В. 28.06.2023 надійшли додаткові поясненні по суті спору, у яких останній додатково зазначив таке. Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 порушив ПДР та перевищив дозволену швидкість руху, що у свою чергу вплинуло на настання ДТП, а відтак навіть якщо судом буде встановлено, що ОСОБА_7 все-таки перебував за кермом свого автомобіля та був учасником ДТП, то у будь-якому разі необхідно встановити ступінь вини кожного учасників ДТП, що передбачено ст. ст. 1166, 1188 ЦК України. Окрім цього, представник зазначає, що у даній справі необхідно встановити ринкову вартість пошкодженого транспортного засобу після ДТП, оскільки такий був фізично знищеним, що прямо підтверджується висновком експерта №92 від 20.07.2019, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Lexus», р.н. НОМЕР_1 , не є меншою, ніж його вартість до моменту пошкодження автомобіля в ДТП. Всупереч нормам чинного законодавства, в даному випадку ринкова вартість автомобіля після ДТП не визначалась. Також представник вказав, що після ДТП ОСОБА_3 відчужив автомобіль марки «Lexus», р.н. НОМЕР_1 , однак не надав суду договір купівлі-продажу такого, таку поведінку позивача слід вважати недобросовісною.

Представник позивача адвокат Грабовець С.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, що наведені в такому, просив позов задовольнити.

Представник відповідача адвокат Перунов В.В. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Надав пояснення, які відповідають змісту відзиву та додаткових пояснень.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідачів ПрАТ «СК «Ю.БІ.АЙ-КООП», у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та матеріали справи про адміністративні правопорушення №464/2645/16 відносно ОСОБА_7 за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, суд приходить до такого висновку.

Згідно із положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 03.04.2029 о 14:00 год у м.Львові на вул.Городоцькій, 203, відбулась ДТП за участі автомобіля марки «Lexus», р.н. НОМЕР_1 , який отримав технічні пошкодження.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , автомобіль марки «Lexus», р.н. НОМЕР_1 , станом на 03.04.2019, належав ОСОБА_9 (т.1. а.с.6).

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 11.07.2019 у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП закрито.

Відповідно до висновку судового експерта Галамая Я.І. №92 експертного автотоварознавчого дослідження за заявою ОСОБА_3 від 20.07.2019, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Lexus», р.н. НОМЕР_1 , від виявлених при обстеженні 03.05.2019 його пошкоджень, внаслідок ДТП 03.04.2019, в цінах на вказану дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) та матеріали, становить 414 928,68 грн. Ринкова вартість автомобіля марки «Lexus», р.н. НОМЕР_1 , станом на 03.04.2019, до моменту пошкодження у ДТП, становить 306 809,19 грн. Така ж сума зазначена судовим експертом у п.5 висновків, як вартість матеріального збитку, завданого власнику даного автомобіля, внаслідок його пошкодження у ДТП 03.04.2019, з врахуванням результатів його обстеження 03.05.2019, в цінах на дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) та матеріали (т.1 а.с.17-30).

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Нормами ч.1 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з вимогами ч. ч 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Зобов`язання про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою (постанова Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №674/1666/14-ц, пр.61-6468зпв18).

Таким чином, з огляду на наведене вище, з метою встановлення порушення права та завдання шкоди позивачу, внаслідок ДТП, з урахуванням принципу змагальності сторін, який визначений ст.12 ЦПК України, необхідно встановити наявність шкоди (завдання шкоди майну позивача, яке належить йому на праві власності чи іншому речовому праві), наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою (завдання шкоди майну позивача саме внаслідок ДТП, яка відбулась 03.04.2019).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про стягнення з відповідачів матеріальної шкоди, яка складається з матеріального збитку, згідно наведеного вище висновку, та вартості проведеного автотоварознавчого дослідження, позивач ОСОБА_3 вказує, що саме з вини ОСОБА_7 відбулась описана вище ДТП, внаслідок чого йому було завдано матеріальну шкоду, яка підлягає стягненню із відповідачів в його користь.

Разом з тим, такі доводи позивача не узгоджуються з тими доказами, які досліджені судом.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №15246 від 06.05.2019, складеному відносно ОСОБА_7 за ст. 124 КУпАП, вказано щодо обставин ДТП, яка мала місце 03.04.2019 о 14:00 год. у м.Львові на вул.Городоцькій, 203. У графі протоколу «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено ОСОБА_7 : з висновками протоколу не згідний, не вважаю себе винуватцем і учасником ДТП.

Окрім цього, на ОСОБА_7 було складено і протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №152747 від 06.05.2019 за ст. 122-4 КУпАП.

З приводу даної ДТП було проведено перевірку Слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області, матеріали якої долучено до справи про адміністративні правопорушення №464/2645/19.

Відповідно до висновку перевірки факту дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої ОСОБА_10 та ОСОБА_11 отримали тілесні ушкодження, від 08.04.2019, слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП у Львівській області М.Фальшовних, припиняючи проведення даної перевірки, вказує, що водія автомобіля марки «Nissan X-Trail», золотистого кольору, не встановлено, також і не встановлено номерного знаку даного транспортного засобу.

Як вбачається із відеозапису камери зовнішнього спостереження, яка встановлена на фасаді будівлі на вул.Городоцька, 132 у м.Львові, учасником ДТП був автомобіль марки «Nissan X-Trail», однак номерного знаку встановити не вдалось через низьку якість зображення.

Також у матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявне клопотання ОСОБА_7 про призначення комплексної судової експертизи звуко та відеозапису та автотехнічної експертизи механізму скоєння ДТП, у якому останній зазначив, його автомобіль марки «Nissan X-Trail» не отримав жодних технічних ушкоджень, а тому він взагалі не був учасником ДТП, яка відбулась 03.04.2019. Вину у вчиненні ним зазначених вище адміністративних правопорушень заперечив в повному обсязі.

Окрім цього, ОСОБА_7 , в ході розгляду Сихівським районним судом м.Львова справи відносно нього про адміністративні правопорушення за ст. ст. 122-4 та ст.124 КУпАП, 11.07.2019 звернувся із клопотанням, у якому просив закрити провадження у справі з підстави закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності, однак у клопотанні вказав, що вину у вчиненні таких адміністративних правопорушень не визнає та просить не встановлювати його вину у вчиненні таких.

Враховуючи наведене вище, із досліджених матеріалів справи та матеріалів справи про адміністративні правопорушення, неможливо встановити вину ОСОБА_7 у вчиненні ДТП, яка мала місце 03.04.2019 о 14:00 год у м.Львові на вул. Городоцькій, 203, внаслідок чого автомобіль марки «Lexus», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є позивач, отримав технічні пошкодження.

Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Нормою ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Верховний Суд неодноразово у своїх постановах зазначав про категорію стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 910/11027/18.

Разом з тим, під час розгляду даної справи позивачем та його представником зазначено про те, що така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини у вчиненні ДТП. Однак такі доводи суд оцінює критично, оскільки як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 свою вину у дорожньо-транспортній пригоді не визнавав, а згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 11.07.2019 закрито провадження у справі про адміністративні правопорушення без встановлення вини ОСОБА_7 , окрім цього, його вина не підтверджується наведеними вище матеріалами справи.

Таким чином, будь-яких належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_7 у скоєнні згаданої ДТП матеріали справи не містять, відтак позовні вимоги ОСОБА_3 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачів понесених витрат позивача, пов`язаних із сплатою судового збору, оскільки відповідно до ст.141 ЦПК України витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог, а в разі відмови у задоволенні позову - на позивача.

Відповідно до ч. 9, 10 ст.158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

З огляду на вказані норми, у зв`язку з відмовою в задоволенні даного позову, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 01.12.2020, підлягають скасуванню.

Керуючись статтями 13, 81, 89, 263 265 ЦПК України,

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідачів Приватне акціонерне товариство «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП відмовити.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 01.12.2020, у вигляді арешту на автомобіль марки «Nissan X-Trail 2.5», 2008 р.в., р.н. НОМЕР_3 , - скасувати.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31.10.2023.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 .

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП», , м.Київ, вул.Бастіонна, 5/13.

Суддя Дмитро ТЕСЛЮК