Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2501/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.05.2023 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Леньо В.В., секретар судового засідання Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: ОСОБА_2 , Вилоцька селищна рада Берегівського району Закарпатської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлені особи: ОСОБА_2 , Вилоцька селищна рада Берегівського району Закарпатської області.

Вимоги заяви мотивовані тим, що заявник ОСОБА_1 здійснює постійний догляд та утримання свого двоюрідного брата - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється інвалідом з дитинства ІІІ групи, що підтверджується Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, серії 12ААГ №294015, має хронічну невиліковну хворобу- «Р75-Психосоматичний розлад». Через дану хворобу ОСОБА_3 втратив здатність до самообслуговування, потребує постійного лікування та догляду лікаря-психіатра.

У зв`язку з війною, переживаннями, за останні місяці стан здоров`я ОСОБА_3 погіршився і він має бути постійно під наглядом. У зв`язку з хронічною хворобою ОСОБА_3 має залежність від інших осіб і повну нездатність до самообслуговування, потребує постійного стороннього догляду, у зв`язку із чим заявник вимушений постійно піклуватися про нього та здійснювати за ним догляд на протязі останніх двох років.

Враховуючи стан здоров`я ОСОБА_3 та те, що він потребує постійного догляду, а в родині немає нікого, хто би міг здійснювати за ним догляд, заявник ОСОБА_1 змушений здійснювати за ним постійний догляд.

Саме заявник ОСОБА_1 є єдиною особою, що здійснює на даний час догляд та піклується про ОСОБА_3 , а саме постійно доглядає його, прибирає житло, готує їжу, купує необхідні ліки, продукти харчування, сплачує комунальні послуги, оскільки його батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, а мати ОСОБА_2 , у зв`язку із особливістю своєї праці, позбавлена можливості доглядати за своїм рідним сином ОСОБА_3 .

Через залежність від інших осіб і повну нездатність до самообслуговування ОСОБА_3 , заявник змушений відмовитись від свого працевлаштування та вести постійний догляд за ним.

Інших осіб, які б могли здійснювати постійний догляд за ОСОБА_3 не має.

Встановлення факту здійснення постійного догляду за ОСОБА_3 необхідне заявнику для можливості офіційного підтвердження такого догляду у державних органах.

Заявник ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання вимог заяви.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та про те, що не заперечує проти задоволення вимог заяви.

Представник Вилоцької селищної ради, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 здійснює постійний догляд та утримання свого двоюрідного брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється інвалідом з дитинства ІІІ групи, що підтверджується Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, серії 12ААГ №294015, має хронічну невиліковну хворобу - «Р75-Психосоматичний розлад». Через дану хворобу, ОСОБА_3 втратив здатність до самообслуговування, потребує постійного лікування та догляду лікаря-психіатра.

Заявник ОСОБА_1 є єдиною особою, що здійснює на даний час догляд та піклується про ОСОБА_3 , оскільки його батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, а мати ОСОБА_2 , у зв`язку із особливістю своєї праці, позбавлена можливості доглядати за своїм рідним сином ОСОБА_3 .

Інших осіб, які б могли здійснювати постійний догляд за ОСОБА_3 не має.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 не заперечує проти того, щоб саме заявник здійснював постійних догляд та утримання за ОСОБА_3 .

В чинному законодавстві відсутня адміністративна послуга з отримання документу, який би підтверджував факт того, що заявник самостійно доглядає та утримує свою матір похилого віку. Відповідно даний факт, може бути встановлений виключно рішенням суду, прийнятим в порядку непозовного цивільного судочинства, що підтверджується численною судовою практикою в таких справах.

Встановлення факту здійснення постійного догляду за ОСОБА_3 необхідне заявнику для можливості офіційного підтвердження такого догляду у державних органах.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 3 Конституції України, визначено, що - «Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Статею 49 передбачено, що- «Кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. Держава дбає про розвиток фізичної культури і спорту, забезпечує санітарно-епідемічне благополуччя».

Статтею першою Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" визначено, що обмеження життєдіяльності - це помірно виражена, виражена або значно виражена втрата особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами. Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із значно вираженою важкістю, функціональними порушеннями в організмі, зумовленими професійним захворюванням, травмою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати туалет, потребують допомоги при прогулянках тощо).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальні послуги» чинники, що можуть зумовити складні життєві обставини: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про соціальні послуги», фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися…».

Згідно зі ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Від встановлення факту здійснення ним постійного стороннього догляду за особою, яка цього потребує, залежить виникнення його прав та обов`язків, визначених Законом України від 19 червня 2003 року №966-ІV «Про соціальні послуги», Законом України від 21 жовтня 1993 року №3543-ХП «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №588 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» та інших.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 5, 10-13, 76-81, 259, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задоволити.

Встановити той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ІПН НОМЕР_1 ), за відсутності інших осіб, здійснює постійний догляд за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за станом свого здоров`я, потребує постійного стороннього догляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий В. В. Леньо