621/3034/23
УХВАЛА

іменем України

09 листопада 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

судді Бібіка О.В.,

з участю: секретаря Сосницької К.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду справу за позовною заявою керівника Чугуївської окружної прокуратури Харківської області в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Харківській області до Чугуївської районної військової адміністрації Харківської області, Зміївської міської ради, ОСОБА_1 , треті особи: Державне підприємство "Дослідне госпрдарство "Борки" Інституту овочівництва та баштанництва НААН України", Національна академія аграрних наук України про визнання незаконними та скасування рішень та розпорядження, визнання недійсними Державних актів, зобов`язання повернути земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2023 до суду надійшла зазначена позовна заява керівника Чугуївської окружної прокуратури Харківської області в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Харківській області до Чугуївської районної військової адміністрації Харківської області, Зміївської міської ради, ОСОБА_1 , треті особи: Державне підприємство "Дослідне госпрдарство "Борки" Інституту овочівництва та баштанництва НААН України", Національна академія аграрних наук України з наступними позовними вимогами: визнати незаконним та скасувати рішення Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 26.01.2001 № 6 «Про затвердження акту передачі земель з підзвіту дослідного господарства «Борки» в підзвіт Бірківської сільської ради»; визнати незаконним та скасувати п. 4 рішення Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 26.01.2001 № 7 «Про виділення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства» в частині виділення ОСОБА_1 земельної ділянки в селі Бірки розміром 0,75 га для ведення особистого підсобного господарства; визнати недійсним виданий ОСОБА_1 Державний акт серії IV - ХР № 033413 на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,75 га для ведення особистого підсобного господарства, який зареєстровано 14.03.2001 в книзі записів державних актів на право постійного користування землею Бірківської сільської ради народних депутатів; визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Зміївської районної державної адміністрації Харківської області №265 від 18.10.2002 «Про приватизацію земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства працівниками соціальної сфери Бірківської сільської ради» в частині передачі земельної ділянки площею 0,75 га у приватну власність ОСОБА_1 ; визнати недійсним виданий ОСОБА_1 Державний акт серії ІП - ХР № 090294 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,75 га для ведення особистого селянського господарства, який 15.11.2002 зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землею за № 8394; зобов`язати ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0277 площею 0,75 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Зміївської територіальної громади Чугуївського району Харківської області, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.04.2018, номер запису про право власності 25722893 (індексний номер рішення про державну реєстрацію 40634911 від 16.04.2018), повернути у державну власність в особі Головного Управління Держгеокадастру в Харківській області.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 24.10.2023 позовну заяву було залишено без руху.

27.10.2023 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 .

Учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Від представника третьої особи на стороні відповідача в. о. керівника Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочевництва та баштанництва ПЛАН України" Татіщева О.Є. надійшло клопотання про передачу цивільної справи для розгляду Господарським судом Харківської області в межах справи № 922/2315/16 про банкрутство.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 03.08.2016 Господарським судом Харківської області оголошено ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України", .

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

З 21.10.2019 в Україні почав діяти Кодекс України з процедур банкрутства, який прийнятий Верховною Радою України 18.10. 2018 та набрав чинності 21.10.2019.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Будь-якого виключення з цього правила Прикінцеві та Перехідні положення Кодексу України з процедур банкрутства не містять.

Отже, ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства по своїй суті та змісту встановлює виключну підсудність всіх справ за участі боржника стосовно якого відкрито провадження у справі про неплатоспроможність в межах справи про банкрутство.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]».

Згідно з ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Водночас, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Суд звертає увагу на те, що норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 922/928/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц викладено правовий висновок про те, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Представник позивача у своїй заяві посилався на ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, якою встановлено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

З аналізу положень ст. 7, 8 Кодексу України з процедур банкрутства слідує, що положення ч. 3 ст. 7 цього Кодексу стосується тих справ, які перебувають на розгляді в різних господарських судах, а не судах цивільної юрисдикції.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо:1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду;2) після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 3) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Отже, ЦПК України передбачено лише можливість передачі справи іншому суду у зв`язку з її непідсудністю, а не у зв`язку з її юрисдикцією іншому суду.

У зв`язку з наведеним, заява про передачу справи на розгляд до Господарського суду Харківської області задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що вказана справа на підставі п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства підлягає розгляду лише в порядку господарського судочинства, то відповідно до положень п. 1 ч 1 ст. 255 ЦПК України провадження у даній справі підлягає закриттю.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 255 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника третьої особи на стороні відповідача в. о. керівника Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочевництва та баштанництва Національної академії аграрних наук України" Татіщева О.Є. про направлення справи до Господарського суду Харківської області для розгляду вказаної справи в рамках справи №922/2315/16 про банкрутство - відмовити.

Провадження у справі за позовом керівника Чугуївської окружної прокуратури Харківської області в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Харківській області до Чугуївської районної військової адміністрації Харківської області, Зміївської міської ради, ОСОБА_1 , треті особи: Державне підприємство "Дослідне госпрдарство "Борки" Інституту овочівництва та баштанництва НААН України", Національна академія аграрних наук України про визнання незаконними та скасування рішень та розпорядження, визнання недійсними Державних актів, зобов`язання повернути земельну ділянку - закрити.

Роз`яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційу скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали виготовлено 09.11.2023.

Суддя -