Провадження № 2-н/161/2755/23
У Х В А Л А

03 листопада 2023 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кихтюк Р.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку з боржника ДП Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ДП Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 178161 грн. 83 коп. та нарахованої, але не виплаченої компенсації за невикористану відпустку в розмірі 42695 грн. 01 коп.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст. 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата є винагородою за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки ). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Відповідно до вимог ст. 94 Кодексу законів про працю України, заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Таким чином, інші платежі: зокрема, компенсація за невикористану відпустку, вихідна допомога, добові тощо, не є заробітною платою і тому, в разі заявлення таких вимог, останні не підлягають розгляду в порядку наказного провадження та щодо вказаних виплат не може видаватися судовий наказ.

Разом із тим, як вбачається із заявлених вимог, ОСОБА_1 просить суд окрім основної заробітної плати, стягнути з підприємства також несплачену компенсацію за невикористані дні відпустки, що не передбачено положеннями ЦПК України у наказному провадженні, а слід розглядати в порядку позовного провадження.

Отже, враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу у частині вимог про стягнення з боржника нарахованої, але не виплаченої компенсації за 62 дні невикористаної відпустки у розмірі 42695,01 грн.

Керуючись ст.ст. 160-165 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з ДП Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України нарахованої, але не виплаченої компенсації за 62 днів невикористаної відпустки у розмірі 42695 грн. 01 коп.

Ухвала суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк