Справа № 462/6859/21 Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М.
Провадження № 22-з/811/227/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
17 жовтня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Ніткевича А.В.,
суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,
секретаря Зеліско-Чемерис К.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львова заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Новінської Любові Олександрівни на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 січня 2023 року в складі судді Гедз Б.М. в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Лозинської Оксани Михайлівни, Житлово-будівельного кооперативу № 85, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, визнання недійсним договору довічного утримання, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності на частку у майні,-
У вересні 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Лозинської О.М., Житлово-будівельного кооперативу № 85, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, визнання недійсним договору довічного утримання, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності на частку у майні.
Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 11 січня 2023 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Лозинської Оксани Михайлівни, Житлово-будівельного кооперативу № 85, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, визнання недійсним договору довічного утримання, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності на частку у майні відмовлено у зв`язку з пропуском позовної давності.

Постановою Львівського апеляційного суду від 25 липня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Новінської Любові Олександрівни задоволено частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 січня 2023 року скасовано.

Ухвалено у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Лозинської Оксани Михайлівни, Житлово-будівельного кооперативу № 85, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, визнання недійсним договору довічного утримання, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності на частку у майні задоволено частково.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнано недійсним договір довічного утримання від 18.02.2021, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лозинською О.М., за реєстровим № 57, 58;

Скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 від 18.02.2021 року № 40616550 на квартиру АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку у квартирі АДРЕСА_1 .

У касаційному порядку справа не переглядалася.

05.09.2023 на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі. Покликається на те, що при розгляді цієї справи у суді першої та апеляційної інстанції її судові витрати становлять 12116,90 грн., при цьому, у постанові Львівського апеляційного суду від 25.07.2023 питання розподілу судових витрат не вирішено. Зважаючи на те, що ОСОБА_2 є інвалідом першої групи, відтак звільнений від сплати судового збору, просить зазначену суму стягнути з ОСОБА_3

06.09.2023 апеляційний суд витребував цивільну справу № 462/6859/21.

22.09.2023 цивільна справа № 462/6859/21 надійшла на адресу апеляційного суду.

Заслухавши суддю доповідача, колегія суддів дійшла таких висновків.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Це право гарантується частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно із п. п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами 3, 4 вказаної статті унормовано, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Зважаючи на те, що розгляд апеляційної скарги у даній справі проводився з викликом учасників справи, розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення проводиться також у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи.

Учасники справи в судове засідання 17 жовтня 2023 року не прибули, позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 подали клопотання про розгляд заяви у їх відсутність, інші учасники справи не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Перевіряючи підставність заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів враховує таке.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

В свою чергу, порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України

Відповідно до положень ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що остаточне у справі рішення ухвалено Львівським апеляційним судом 25.07.2023, саме апеляційний суд повинен вирішити питання розподілу судових витрат, керуючись загальними правилами розподілу таких.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 7 ст. 6 цього закону, у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру. Судовий збір справляється з урахуванням загальної суми позову також у разі подання позову одним позивачем до кількох відповідачів.

Таким чином, законодавцем диференціюється розмір судового збору, залежно від ціни позову, зокрема, у випадку подання позову одним позивачем до кількох відповідачів, при цьому у разі задоволення позовних вимог усі із відповідачів відповідають перед позивачем у рівних частинах у контексті розподілу судових витрат.

Натомість у заяві ОСОБА_1 просить стягнути сплачений нею судовий збір у повній мірі лише із однієї відповідачки ОСОБА_3 .

Згідно із п. 8 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст. 133 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, звернувшись до суду з позовом ОСОБА_1 сплатила судовий збір на суму 5391,5 грн. що підтверджується квитанціями від 22.09.2022, при цьому оскаржуючи рішення суду першої інстанції та подаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 сплатила 6725,40 грн. (а.с. 1-4, 178а).

Таким чином, загальна сума сплаченого судового збору ОСОБА_1 становить 12116,9 грн.

В свою чергу, ЗУ «Про судовий збір» у ст. 3 визначає об`єкти справляння судового збору та надано перелік таких за який судовий збір не справляється, а у ст. 5 цього ж закону зазначено суб`єктів, які звільнені від сплати судового збору.

Відповідно до п. ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняютьсяособи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Як вбачається із матеріалі справи відповідач ОСОБА_2 є інвалідом І групи по зору підгрупа «Б», відтак останній звільнений від сплати судового збору і такий не може бути стягнутий з нього у порядку перерозподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Додаткове рішення може бути ухвалене судом лише після прийняття рішення по суті спору за наявності підстав, перелічених у частині першій статті 270 ЦПК України. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2019 року, справа №464/944/17.

Враховуючи наведене та те, що Львівський апеляційний суд ухвалив у даній справі остаточне рішення по суті заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, підстави для відмови у задоволенні заяви останньої про ухвалення додаткового рішення з розподілу судових витрат по сплаті судового збору, відсутні.

Разом з цим, приймаючи до уваги те, що один з відповідачів звільнений від сплати судового збору заяву ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, стягнувши на її користь з відповідачки ОСОБА_8 половину із сплаченої позивачкою суми судового збору у розмірі 6058,45 грн., зважаючи на доведений факт їх понесення.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, 372, ст.ст. 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , судовий збір сплачений за розгляд справи у судах першої та апеляційної інстанцій у розмірі 6058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) гривень 45 копійок.

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного тексту додаткової постанови.

Повний текст додаткової постанови складений 17 жовтня 2023 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк