_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/545/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М..,

за участю секретаря Солтановської Ю.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

пр6едставника заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ :

26 жовтня 2023 року заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просила видати обмежувальний припис стосовно громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 05.04.2004 року, адреса реєстрації постійного місця проживання: АДРЕСА_1 для забезпечення моєї, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт громадянки України № НОМЕР_3 орган, що видав 1233 від 19.11.2019 року, адреса постійного місця проживання: АДРЕСА_2 , безпеки, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та покладення на нього обов`язків:

- заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання постраждалої особи, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 6 місяців;

- заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 100 (сто) м до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 6 місяців;

- заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою, ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 28.09.2019 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_4 . Оскільки спільне життя не складалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та несумісність характерів, 30.03.2023 року шлюб було розірвано.

Стверджує, що після розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_3 часто виникають конфлікти, під час яких поведінка колишнього чоловіка почала бути занадто агресивна, він почав погрожувати фізичною розправою, а також відбиранням дитини, здійснювати відносно Заявниці домашнє насильство різного характеру.

Також зазначила, що була вимушена звернутися в правоохоронні органи та подала заяву до поліції. По результатам виїзду за адресою працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками вчинення домашнього насильства передбаченого ст. 173-2 КУпАП, та проведено превентивні заходи щодо недопущення повторного вчинення домашнього насильства.

Вважає, що вказані обставини свідчать про постійне здійснення ОСОБА_3 домашнього насилля, у зв`язку з чим, до нього повинен бути застосований обмежувальний припис у вигляді заборони ОСОБА_3 перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 та заборони ОСОБА_3 наближатися на відстань 100 (сто) метрів до місця проживання (перебування) Заявниці за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді від 30 жовтня 2023 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 ОСОБА_2 заперечував проти задоволення даної заяви, вказуючи на її необґрунтованість та безпідставність.

Частина 1 ст.350-5 ЦПК України передбачає, що справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб, але неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 28 вересня 2019 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції складено актовий запис за № 1587.

В період даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить копія свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 .

Подружні стосунки між сторонами не склались, у зв`язку із чим заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30 березня 2023 року (справа № 521/19062/22) шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано.

Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису визначений главою 13 розділу ІV «Окреме провадження» ЦПК України.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя, батьків (мати, батько) і дитину (дітей).

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Відповідно до п. п. 3, 7, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству",обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Наявність чи відсутність ризиків в поєднанні з доведеним фактом вчинення особою домашнього насильства є основною і фактично єдиною підставою для застосування чи не застосування обмежувального припису.

«Оцінка ризиків» та «наявність ризиків» - є основними обставинами, які повинні бути встановленні судом для ухвалення законного та обґрунтованого рішення в справах про видачу обмежувального припису.

Звертаючись до суду з даною заявою, ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_3 почав погрожувати її фізичною розправою, а також відбиранням дитини, здійснювати відносно неї домашнє насильство різного характеру, постійно ображає, висловлюється нецензурною лайкою, звергається до Заявниці підвищеним тоном з агресією, неодноразово штовхав її та шарпав, однак, доказів цього суду не надала.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 вересня 2023 року інспектором СПДН ВП ОРУП №1 ГУНП в Одеській області майором поліції Максимовою Оленою Вікторівною було складено терміновий заборонений припис стосовно кривдника Серія АА № 423296, яким винесений строком на дві доби з 19.00 23.09.2023 року до 19.00 25.09.2023 року.

Як зазначено у вищезазначеному приписі, ОСОБА_3 біля 16.00 за адресою АДРЕСА_3 , біля під`їзду вчинив домашнє насильство (економічне) по відношенню до колишньої дружини ОСОБА_1 , а саме, умисно позбавив можливості користуватися квартирою за адресою АДРЕСА_1 , позбавив можливості забрати особисті речі, одяг, взуття, та інше.

Економічне насильство умисне позбавлення однією особою або групою осіб іншої людини або групи людей житла, їжі, одягу та іншого майна чи коштів, на які постраждалі мають передбачене законом право.

Звертаючись до суду з даною заявою, ОСОБА_1 на підтвердження своїх вимог надала лише єдиний документ - терміновий заборонний припис стосовно кривдника, складений 23.09.2023 року, однак, пояснити, кому саме належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (якомусь родичу колишнього чоловіка), яке саме відношення до неї має ОСОБА_3 , чи має він взагалі можливість передати заявникові речі тощо.

Крім того, заявниця зазначає що відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП, проте матеріали справи такого не містять.

При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ, тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Таким чином, суд вважає, що заявником не надано доказів та в судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_3 проявляє насильство стосовно його колишньої дружини та малолітньої дитини, намагається проникати до місця її постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , нецензурно висловлюється тощо.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що доводи заявника викладені у заяві, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 350-1-350-6,350-8 ЦПК України, ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Куриленко О. М.