Справа № 732/582/23
Провадження № 2-з/732/2/23
Ухвала

Іменем України

"10" травня 2023 р. м.Городня

Суддя Городнянського районного суду Чернігівської області Лиманська М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про забезпечення її позову до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області (14027, м.Чернігів, вул.Шевченка, 48, ), Городнянської міської ради Чернігівської області (15100, Чернігівська область, м.Городня, вул.Троїцька,13, ) про визнання недійсним розпорядження, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування рішення та запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку , -

треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області (14000, м.Чернігів, пр.Миру,14), приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Сова В.Ф. (15100, Чернігівська область, Чернігівський район, м.Городня, вул.Чернігівська,4/17),-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з указаною позовною заявою до відповідачів, в якій просить:

- визнати недійсним розпорядження Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 15 лютого 2006 року №43 у частині затвердження технічної документації із землеустрою та передачі у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 3,6986 га, кадастровий номер :04:000:0216;

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 925326, виданий 01 вересня 2006 року Городнянською районною державною адміністрацією Чернігівської області ОСОБА_3 на підставі розпорядження Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 15.02.2006 за №43 в підтвердження права власності останньої на земельну ділянку площею 3,6986 га, склад угідь-рілля, кадастровий номер :04:000:0216;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 13 лютого 2023 року приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Совою В.Ф., зареєстроване в реєстрі за №192, на ім`я ОСОБА_2 , як спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_3 щодо спадщини, яка складається із земельної ділянки площею 3,6986 га, кадастровий номер :04:000:0216, розташованої на території Ваганицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області;

- скасувати рішення та запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 3,6986 га, кадастровий номер :04:000:0216 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214, реєстраційний номер запису про інше речове право 49213944), здійснені у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачем ОСОБА_2 .

Одночасно з поданням позову позивачкою подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій позивачка просить суд накласти арешт на земельну ділянку площею 3,6986 га, кадастровий номер :04:000:0216, яка розташована на території Ваганицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, та заборонити ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії щодо відчуження, здачі в оренду, безоплатне користування, укладення договорів застави (іпотеки) або іншим способом передання третім особам у платне або безоплатне користування вказаної земельної ділянки до вирішення спору по суті і набрання рішенням суду законної сили.

Заяву позивачка обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 , як власник земельної ділянки площею 3,6986 га, кадастровий номер :04:000:0216, яка розташована на території Ваганицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, за час розгляду справи в суді матиме можливість вільно розпоряджатись вказаною земельною ділянкою, у тому числі відчужувати її на користь третіх осіб, а невжиття заходів забезпечення позову може порушити права позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, не навела правових підстав необхідності забезпечення її позову саме шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 3,6986 га, кадастровий номер :04:000:0216, яка розташована на території Ваганицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, та заборони ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії щодо відчуження, здачі в оренду, безоплатне користування, укладення договорів застави (іпотеки) або іншим способом передання третім особам у платне або безоплатне користування вказаної земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів того, що між сторонами дійсно виник спір, до позовної заяви та до заяви про забезпечення позову позивачкою не надано.

Так, у поданій позовній заяві позивачка стверджує, що вона як власник земельного пая у землі КСП "ім.Кірова", розташованого на території колишньої Ваганицької сільської ради Чернігівського (до реформування - Городнянського) району Чернігівської області, звернулася до землевпорядної організації з метою виготовлення технічної документації для виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості). Під час її звернення їй було відмовлено у виготовленні технічної документації з посиланням на те, що на території розташування належного їй земельного пая розташована земельна ділянка площею 3,6986 га, кадастровий номер :04:000:0216, належна відповідачу.

В ухвалі від 10.05.2023, суд, залишаючи позовну заяву без руху, звернув увагу позивачки на те, що до позовної заяви не долучено будь-яких доказів звернення позивачки до землевпорядної організації з приводу виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної частки (пая), яка належить позивачці на підставі договору купівлі-продажу від 27.01.2022.

Не долучено позивачкою і доказів відсутності можливості виготовлення технічної документації, відмови у її виготовленні, тощо.

У додатках до позовної заяви відсутні будь-які докази того, що земельна ділянка площею 3,6986 га, кадастровий номер :04:000:0216, розташована саме в місці розташування належного позивачці земельного пая.

До позовної заяви не долучено будь-якого підтвердження місця розташування належного позивачці земельного пая з прив`язкою до місцевості.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про те, що наявність спору між сторонами наразі не підтверджена.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивачки щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для забезпечення позову.

Керуючись ст. 149-155, 157, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області, Городнянської міської ради Чернігівської області про визнання недійсним розпорядження, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування рішення та запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду або через Городнянський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15- денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.В.Лиманська