ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/641/23 Справа № 428/7515/21 Суддя у 1-й інстанції - Шубочкіна Т.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 жовтня 2021 року, ухваленого суддею Шубочкіною Т.В. у м.Сєвєродонецьк, Луганської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),

ВСТАНОВИВ

У серпні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Бахмутсько - Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання права власності на недоотриману пенсію та страхові виплати, стягнення недоотриманої пенсії та страхових виплат в порядку спадкування.

З урахуванням уточнених позовних вимог просив суд: визнати право власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 на недотриману за період з 01.03.2016 по 30.07.2020 пенсію за віком у розмірі 205 561,20 грн. та неотримані страхові виплати внаслідок професійного захворювання за період з 01.09.2016 по 30.07.2016 у розмірі 92 000 грн., що належали ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 неотриману в період з 01.03.2016 по 31.05.2018 пенсію за віком у розмірі 106 733,70 грн.; стягнути з Бахмутсько - Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 неотриману в період 01.06.2018 по 30.07.2020 пенсію за віком у розмірі 98 827,50 грн.; стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області неотримані страхові виплати внаслідок професійного захворювання за період з 01.09.2016 по 30.07.2020 у розмірі 92 000 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Красний Луч Луганської області помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з неотриманої за період з 01.03.2016 по 30.07.2020 пенсії за віком у розмірі 205 561,20 грн. та не отриманих страхових виплат внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з 01.09.2016 по 30.07.2020 у розмірі 92 000,00 грн.

Відповідачі заперечують наявність неотриманих пенсії за віком та страхових виплат внаслідок нещасного випадку на виробництві, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та входять до її складу свідоцтво про право на спадщину за законом нотаріусом не оформлялося.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 жовтня 2021 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Бахмутсько - Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання права власності на недоотриману пенсію та страхові виплати, стягнення недоотриманої пенсії та страхових виплат в порядку спадкування.

Позивач ОСОБА_1 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність і необґрунтованість судового рішення, ухваленого з порушенням норм процесуального права, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у повному обсязі задовольнити заявлені ним позовні вимоги до відповідачів та стягнути на його користь з відповідачів понесені судові витрати по сплаті судового збору.

При цьому, скаржник зазначає, що суд першої інстанції порушив норми ч.4 ст.274 ЦПК України, розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження, тоді як справа підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, що згідно положень п.7 ч.3 ст.376 ЦПК України є порушенням норм процесуального права і тягне за собою обов`язкове скасування судового рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення, що кореспондує правовій позиції, викладеній у постанові ВС/КЦС від 11 листопада 2019 року у справі №643/6628/16-ц.

Також, позивач зазначає, що у рішенні суд посилається на відзиви відповідачів на позов, однак судом не перевірено виконання вимог ст.178 ЦПК України щодо направлення відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи, а саме відповідачами: Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області та Бахумутсько - Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишивши без змін рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 жовтня 2021 року.

У відповіді на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, позивач ОСОБА_1 просить відхилити аргументи відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу та задовольнити його апеляційну скаргу, скасувавши рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про задоволення, заявлених ним до відповідачів позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 , які кожен окремо підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення про повне задоволення заявлених Костомахою позовних вимог, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони позивача підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 17.07.2020 складено відповідний актовий запис №1937.

Згідно з копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №60967740 від 17.07.2020, Першою черкаською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , номер у реєстрі 66129130.

Як вбачається з листа Першої черкаської державної нотаріальної контори №635/101-16 від 12.05.2021 року у відповідь на заяву ОСОБА_1 щодо заборгованості по виплаті пенсії та регресу перед ОСОБА_2 , нотаріус позбавлений можливості встановити належність недоотриманих сум до виплати з 2015 року, оскільки відповідь на запит нотаріуса, яка була надана Бахмутсько - Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, містить відомості, що померлий не отримував виплати з 22 лютого 2018 року, іншими відомостями нотаріальна контора не володіє.

Згідно повідомлення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, ОСОБА_2 перебував на обліку та отримував страхові виплати у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Красний Луч Луганської області. У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся за продовженням страхових виплат до Бахмутського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, де йому було проведено страхові виплати за період з 01.05.2014 по 30.11.2015 включно. Щомісячні страхові виплати зазначеним відділенням були припинені в зв`язку із закінченням терміну дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

В подальшому ОСОБА_2 більше не звертався із заявою про продовження страхових виплат, на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Бахмутської міської ради (протокол комісії від 25.08.2016 №8 п.3.1) довідка внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 визнана недійсною у зв`язку з тим, що він як внутрішньо переміщена особа не звернувся для перереєстрації, таким чином підстав для подальшого нарахування щомісячних страхових виплат не було.

Враховуючи, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто більше чотирьох років від дати припинення виплати щомісячної грошової суми у разі часткової чи повної втрати професійної працездатності та ним за життя не вчинено дій, спрямованих на відновлення виплати, ОСОБА_2 у період з 01.12.2015 по день смерті страхові виплати не нараховувались.

Нарахування страхових виплат після смерті застрахованої особи Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» взагалі не передбачено. Тому у відділень управлінь виконавчої дирекції Фонду, які розташовані на території, що контролюється українською владою, відсутні нараховані та не виплачені суми, що за життя належали ОСОБА_2 .

Відповідно до повідомлення Бахмутсько - Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, при наданні 16.03.2021 довідки на запит нотаріуса про залишок недоотриманої пенсії управлінням було вказано суму пенсії, яка не виплачена за життя пенсіонера, виходячи з трирічного терміну з дня звернення нотаріуса до управління, а саме за період з 22.02.2018 по 31.07.2020. При цьому зазначено що сума недоотриманої пенсії буде зменшена в залежності від дати звернення до територіального управління Пенсійного фонду України особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом про право на спадщину.

З наданої позивачем позовної заяви та матеріалів до неї вбачається, що позивач ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на спадкове майно, яке складається з недоотриманої пенсії за віком в розмірі 205 561,20 грн. та неотриманих страхових виплат в розмірі 92 000,00 грн. в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 . Предметом позовних вимог є визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на конкретні суми пенсії та страхових виплат.

Суд першої інстанції, відмовляючи позивачеві у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі, виходив з того, що Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Хрустальний (Красний Луч) Луганської області, перебував на обліку Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області тому Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області є неналежним відповідачем у цій справі і не повинно відповідати за позовними вимогами, заявленими позивачем.

Окрім того, суд першої інстанції звернув увагу на те, що в матеріалах справи відсутні довідки із розміром або будь-яка інша інформація щодо періодів нарахування пенсії та страхових виплат, які належали ОСОБА_2 , але не були отримані ним за життя, та докази того, що саме такий розмір заборгованості рахується за відповідачами, тому у суду немає можливості самостійно визначити розмір недоотриманих пенсії та страхових виплат та, відповідно, визнати за позивачем право власності та стягнути заявлені позивачем суми. Крім того, позивачем не було заявлено клопотань про витребування доказів (в разі необхідності), хоча позивач мав можливість для подання доказів та заявлення клопотань.

В апеляційній інстанції позивачем заявлено клопотання про витребування доказів, а саме: Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.152-153, 158-159, т.2).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2023 частково задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів та витребовано у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке є правонаступником всіх майнових прав та обов`язків Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області відомості про недоотриманні померлим батьком позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сумі пенсії, які не були йому виплачені за життя із зазначенням періоду часу коли пенсійні виплати перестали виплачуватись померлому пенсіонеру по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказавши точний розмір недоотриманої ОСОБА_2 пенсії по день його смерті. (а.с.20-21, т.2).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 березня 2023 року задоволено клопотання представника відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області Вєтрової Олени Миколаївни задовольнити та

замінено відповідача у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання права власності на недоотриману пенсію та страхові виплати, стягнення недоотриманої пенсії та страхових виплат в порядку спадкування - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 березня 2023 року витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, яке є правонаступником всіх майнових прав та обов`язків Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області, відомості про недоотриманні померлим батьком позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суми пенсії, які не були йому виплачені за життя із зазначенням періоду часу коли пенсійні виплати перестали виплачуватись померлому пенсіонеру по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказавши точний розмір недоотриманої ОСОБА_2 пенсії по день його смерті.

29 березня 2023 року на електронну адресу суду апеляційної інстанції від Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на виконання ухвали про витребування доказів надійшов лист, яким встановлено, що померлий пенсіонер ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, що ОСОБА_2 , як внутрішньо переміщена особа звертався за продовженням страхових виплат до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Бахмуті Донецької області, де йому було продовжено раніше призначену щомісячну страхову виплату за період з 01.12.2014 по 30.11.2015 та виплачені раніше нараховані, але невиплачені страхові суми з 01.06.2014 по 30.11.2014. З 01.12.2015 року щомісячні страхові виплати ОСОБА_2 були припинені у зв`язку із закінченням терміну дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Із заявою про продовження страхових виплат до відділень управління за період з 01.12.2025 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпілий ОСОБА_2 не звертався і нарахування щомісячних страхових виплат за цей період не проводилося.

Зазначена вище інформація підтверджена відповіддю управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області №430/02-000 від 24.03.2023 на запит Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

05.04.2023 на електронну адресу Дніпровського апеляційного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на виконання ухвали від 24 січня 2023 року про витребування доказів надійшла інформація, якою встановлено, що за матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_2 , останній перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією в м.Бахмут та отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058, виплата пенсії за життя ОСОБА_2 проведена по лютий 2016, розмір недоотриманої пенсії з 01.03.2016 по 31.03.2016 складає 3288,43 грн., пенсійна справа знята з обліку з 01.08.2020 у зв`язку зі смертю пенсіонера 09.07.2020 року. Також у відповіді зазначено, що за життя ОСОБА_2 особисто за поновленням виплат пенсії не звертався. У березня 2021 року на запит державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В., Головним управлінням видана довідка про суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 в розмірі 237 813,77 грн. за період з 22.02.2018 по 31.07.2020, з урахуванням вимог ст.46 Закону №1058.

Зазначена вище відповідь містить посилання на те, що за звернення позивача ОСОБА_1 до Головного управління із заявою від 07.12.2021 №18083 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 09.07.2020 проведено поновлення пенсійної справи померлого ОСОБА_2 та нарахування суми недоотриманої пенсії в розмірі 194 523,93 грн. за період з 06.12.2018 по 31.07.2020, з урахуванням вимог ст.46 Закону №1058. Одночасно повідомлено, що нарахування пенсії ОСОБА_2 за період з 01.04.2016 по 05.12.2018 не проводилося.

03.04.2023 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Свистун Ю.Л. засобами поштового зв`язку надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи копії свідоцтва про право на спадщину від 06 грудня 2021 року серії НРЕ 855883.

З Свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. встановлено, що спадщина, на яку видано свідоцтво складається з недоотриманої пенсії за період з 22 лютого 2018 року по 31 липня 2020 року, що знаходиться у Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного Фонду України Донецької області, на суму 273 813,77 (двісті сімдесят три тисячі вісімсот тринадцять гривень 77 коп.) гривень, належність якої померлому ОСОБА_2 стверджується довідкою Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області від 16.03.2021 №0574-05-8/9330.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року задоволено клопотання заступника начальника Юридичного управління начальника відділу організації правової роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області Купілова Олексія про заміну відповідача Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити.

Замінено відповідача у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання права власності на недоотриману пенсію та страхові виплати, стягнення недоотриманої пенсії та страхових виплат в порядку спадкування Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1)особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що:- цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів

(стаття 1281 ЦК). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати).Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, відповідно до Конституції України та основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на момент виникнення спірних правовідносин визначав Закон України від 23 вересня 1999 року №1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який з 01 січня 2015 року діє у редакції Закону України від 28 грудня 2014 року №77-VII та має назву «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 21 Закону України №1105-ХІV (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов`язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я, виплачуючи йому, зокрема, щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого.

Згідно зі статтею 28 зазначеного Закону №1105-XIV грошові суми, які згідно зі статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку, є страховими виплатами. Зазначені грошові суми складаються, зокрема, із страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності.

Статтею 40 вказаного Закону (у редакції до 01 січня 2015 року) передбачено, що страхові виплати потерпілому провадяться щомісячно в установлені Фондом соціального страхування від нещасних випадків дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання. Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року

у справі №243/3505/16-ц (провадження №14-271цс18) вказано, що «підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України».

Тому припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

У справі, що переглядається, місцевий суд не звернув уваги, що припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець ОСОБА_1 відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання страхових виплат у порядку спадкування за законом.

Суд першої інстанції під час судового розгляду справи, встановивши, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Хрустальний (Красний Луч) Луганської області, перебував на обліку Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області є неналежним відповідачем у цій справі і не повинно відповідати за позовними вимогами, заявленими позивачем.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів повністю погоджується і вважає, що належним позивачем по даній справі є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке на теперішній час є правонаступником Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст.52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч.3 ст.52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями ЗУ «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже норми ЦК України не визначають строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права свідчить про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ж ч.1 ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Крім цього, у своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом» (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Водночас ст.1 Першого протоколу не гарантує права на надбання майна (рішення у справах « ОСОБА_5 дер Мюсель проти Бельгії» та «Копеський проти Словаччини»). Особа може заявляти про порушення ст.1 Першого протоколу тільки тією мірою, якою оскаржувані рішення національного суду стосуються її майна в розумінні цього положення. «Майном» може бути як «існуюче майно», так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні «легітимні сподівання» на реалізацію майнового права. «Легітимні сподівання» за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі «Копеський проти Словаччини»).

Отже, з урахуванням наведених вище норм права та встановлених апеляційним переглядом обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суми пенсії та страхових виплат (регресу), які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцю у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень, тому позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець померлого батька ОСОБА_2 має право на їх отримання.

Так, позивач, звертаючись до суду з позовом просив стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області пенсію батька за період: з 01.03.2016 по 31.05.2018 в сумі 106 733,70 грн.; з Бахмутського Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області пенсію батька за період: з 01.06.2018 по 30.07.2020 в сумі 98 827,50 грн.

Страхові виплати належні померлому батьку позивач просив стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області за період: з 01.09.2016 по 30.07.2020 92 000 грн.

Батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачу ОСОБА_1 06 грудня 2021 року державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. виданосвідоцтво про право на спадщину за законом яке складається з недоотриманої пенсії померлого батька ОСОБА_2 за період з 22 лютого 2018 року по 31 липня 2020 року, що знаходиться у Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного Фонду України Донецької області, на суму 273 813,77 (двісті сімдесят три тисячі вісімсот тринадцять гривень 77 коп.) гривень.

Отже, Позивач має право на отримання успадкованого за свідоцтвом про право на спадщину за законом спадкового майна батька недоотриманої пенсії за період з 22 лютого 2018 року по 31 липня 2020 року на суму 273 813,77 грн.

Колегія суддів наводить власний розрахунок недоотриманої пенсії спадкодавця ОСОБА_2 за період, як просив позивач, починаючи з 01.03.2016, однак по 22.02.2018, оскільки, як зазначалось вище на пенсію за період з 22.02.2018 по 31.07.2020 вже видано свідоцтво про право на спадщину.

Матеріалами справи встановлено, що недоотримана пенсія за період з 01.03.2016 по 31.03.2016 складає 3 288,43 грн. тобто це місячний розмір пенсії, яку отримував батько позивача.

Період з 01.03.2016 по 21.02.2018 становить 1 рік 11 місяців і 21 день у місяцях це буде 23 місяці і 21 день.

Виходчи з місячного розміру пенсії - 3 288,43 грн., то за 23 місяці розмір пенсії складає 75 634,12 грн.

Розрахунок розміру пенсії за 1 день у березні 31 календарний день, виходячи з розміру пенсії -3 288,43 грн., шляхом поділу місяного розміру на 31 день отримуємо 106,08 грн. та шляхом множення на 21 день отримуємо суму пенсії, у цей період, яка складає 2 227,65 грн.

Таким чином всього за період з 01.03.2016 по 21.02.2018 розмір недоотриманої пенсії батька позивача складає 77 861,77 грн. (75 634,12 грн.+ 2 227,65 грн. = 77 861,77 грн.).

Отже, стягненню з відповідача, яким є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача ОСОБА_1 підлягає недоотримана його померлим батьком пенсія: за періодз 01.03.2016 по 21.02.2018 в розмірі 77 861,77 грн. та 273 813,77 грн. за період з 22.02.2018 31.07.2020 рік - по свідоцтву про право на спадщину, що разом складає 351 675,54 грн.

Що стосується належних батьку щомісячних регресних виплат, то у Постанові Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 05.09.2016 про припинення виплати регресу, зазначена його сума 1018,44 грн. (виплату припинено з 01 грудня 2015 року) (а.с.70).

Позивач просить виплатити йому як спадкоємцю належні батьку страхові виплати за період 01.09.2016 (хоча виплати припинені з 01.12.2015) по 30.07.2020.

Колегія суддів наводить власний розрахунок страхових виплат за період з 01.09.2016 по день смерті батька позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 , який становить 3 роки 10 місяців, або 46 місяців та 9 днів.

Так за 46 місяців розмір неотриманих страхових виплат складає 46 848,24 грн. (46 місяців х 1018,44 грн. розмір регресу = 46 848,24 грн.) та за 9 днів липня 2020 року розмір страхових виплат складає 295,68 грн. (1018,44 розмір регресу поділити 31 день у липні отримуємо 32,85 грн та шляхом множення на 9 днів, отримуємо суму регресу за 9 днів), що разом складає 47 143,92 грн. (46 848,24 грн.+ 295,68 грн.= 47 143,92 грн.).

Отже, стягненню з відповідача, яким є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача ОСОБА_1 підлягають недоотримані його померлим батьком страхові виплати (регрес): за періодз 01.09.2016 по день смерті батька позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 47 143,92 грн.

В іншій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Згідно ч.1ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, у зв`язку з чим неправильно застосував норми матеріального права та ухвалив незаконне судове рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, відповідно здійснюється розподіл судових витрат.

Позивач сплатив за подачу позову до суду першої інстанції 3927,21 грн. судового збору, а за подачу апеляційної скарги на рішення суду 5890,81 грн. судового збору, що разом складає 9818,02 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючисьст.ст.367, 374, 376, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 жовтня 2021 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 право власності на неотриману в період з 01.03.2016 року по 21.02.2018 року пенсію в розмірі 77 861,77 грн. та не отримані страхові виплати, внаслідок професійного захворювання за період з 01.09.2016 року по 09.07.2020 року в розмірі 47 143,92 грн., що належали ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 неотриману в період з 01.03.2016 року по 21.02.2018 року пенсію в розмірі 77 861,77 грн. та не отримані страхові виплати, внаслідок професійного захворювання за період з 01.09.2016 року по 09.07.2020 року в розмірі 47 143,92 грн., що належали ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 неотриману за період з 22.02.2018 року по 31.07.2020 року пенсію в розмірі 273 813,77 грн., яка належить йому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. 06 грудня 2021 року після смерті батька ОСОБА_2 , 1939 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 понесені судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої і апеляційної інстанцій в загальному розмірі 9818,02 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 01 травня 2023 року.

Головуючий:

Судді: