Провадження № 2/686/6116/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу №686/25404/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про визнання права власності на частку в нерухомому майні, набутому за час шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2023 до суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в нерухомому майні, набутому за час шлюбу. Позов мотивує тим, що їй належить право на частку в спільному майні подружжя, яке вона набула за час шлюбу зі своїм чоловіком ОСОБА_3 , але не має змоги оформити право власності. Тому змушена звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх майнових прав та інтересів.

29.09.2023 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання.

В підготовче засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити в повному обсязі.

В підготовче засідання відповідач подала заяву про визнання позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки позов визнається відповідачем, про що свідчить її письмова заява, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.01.2014 р., справа № 686/22571/13-ц було визнано за донькою позивача, ОСОБА_2 , право власності на 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті чоловіка заявниці - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд дійшовши висновку про часткове задоволення позову по вказаній справі виходив з того, що житловий будинок придбано чоловіком позивачки під час їхнього шлюбу на підставі договору купівлі-продажу від 21.08.1993, а тому створює для нього статус спільної сумісної власності.

Також суд вказав, що незважаючи на те, що ОСОБА_1 як дружина померлого ОСОБА_3 відмовилась від своєї частки у спадковому майні, проте дана відмова не припиняє право спільної сумісної власності. Копія рішення суду додається.

На підставі ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З метою оформлення права власності на належну їй частину вказаного майна, ОСОБА_1 звернулась із заявою до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, на що отримала відмову та роз`яснення, що для проведення державної реєстрації права власності на іншу 1/2 у житловому будинку по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 необхідно подати документ, що підтверджує набуття нею права власності на вказане нерухоме майно. Як випливає із наведених у наданому Відділом державної реєстрації речових прав листі положень ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», таким документом може бути рішення суду про визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку житлового будинку.

Так, згідно статей 22, 23, 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, статті 16 Закону України «Про власність», статей 112,118 Цивільного кодексу Української РСР (в редакціях, чинних на час придбання спірного будинку) майно, набуте подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю і кожен із подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Майном, нажитим за час шлюбу, подружжя розпоряджається за спільною згодою. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, при цьому вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом.

За приписами ч.1 ст.28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч,1 ст.29 КпШС України якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Аналогічні за змістом положення містяться і в чинному на час розгляду справи Сімейному кодексі України.

Процедура державної реєстрації права власності, речових прав на нерухоме майно та обтяжень визначена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень з наступними змінами.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизацїї наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його

дубліката;7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 13~1) договору, яким встановлюється довірча власність на нерухоме майно, та акта приймання-передачі нерухомого майна, яке є об`єктом довірчої власності; 13-2) актів приймання-передачі нерухомого майна неплатоспроможного банку перехідному банку, що створюється відповідно до статті 42 3акону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України та статтею 3 Цивільного Процесуального кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначає, що способами захисту цивільних прав та Інтересів можуть бути зокрема визнання права.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, на підставі викладеного та із врахуванням тих обставин, що позов визнається відповідачем, суд приходить до висновку, що позивач звернулась до суду із обґрунтованим позовом, який підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4,12, 13, 81, 133, 141, 263 - 265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку житлового

будинку загальною площею 45,5 кв.м., що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 09.11.2023 року.

Суддя: