ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 209/345/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2023 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М., за участі секретаря судового засідання

Клисак Н.Г., за відсутності сторін, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя про поділ майна подружжя

В С Т А Н О В И В

09.03.2021 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області від Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська за підсудністю надійшли матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та про поділ майна подружжя. Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 10.06.2009 року між ним та відповідачкою був укладено шлюб, мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За час спільного життя відповідачка не працювала, займаючись веденням домашнього господарства та вихованням дітей, а він матеріально забезпечував сім`ю, працюючи за кордоном.

У його відсутність заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська 01.06.2020 року їхній шлюб було розірвано і про існування цього рішення йому стало відомо тільки 12.09.2020 року від працівників поліції, яких він викликав у зв`язку з тим, що відповідачка намагалася виселити його з будинку розташованого в АДРЕСА_1 ., який вони купили під час шлюбу. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 11.12.2020 року заочне рішення суду про розірвання шлюбу від 01.06.2020 року було скасовано.

За час подружнього життя ними на спільні кошти було придбано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані на присадибній ділянці, площею 0,15 га, та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1725 га за адресою: АДРЕСА_1 , які на підставі договорів купівлі-продажу від 21.08.2020 року були оформлені на його дружину ОСОБА_2 . Вказані об`єкти нерухомого майна було придбано за наступних обставин: у 2014 році йому стало відомо про те, що знайома ОСОБА_5 має намір продати належну їй на праві власності садибу, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та вони з дружиною вирішили її придбати. Продавець ОСОБА_5 погодилась продати їм садибу за 100 000 грн, зі сплатою частинами.

30.03.2014 року він передав ОСОБА_5 у рахунок належного платежу завдаток у розмірі 5 000 грн, а 18.06.2014 року - сплатив частину вартості придбаного майна 55 000 грн, що підтверджується розпискою ОСОБА_5 . Протягом тривалого часу він за власні кошти проводив ремонтні, збудував паркан, встановив ворота тощо. У літній період, ми з відповідачкою спільно проживали на території даної садиби.

У серпні 2020 року відповідачка без його відома звернулась до ОСОБА_5 з пропозицією оформити в установленому законом порядку договір купівлі-продажу садиби, за яким вона ( ОСОБА_2 ) виступатиме в якості покупця цього майна, пояснивши, що чоловік перебуває у від`їзді і не має ніякого значення, хто саме з членів сім`ї виступатиме покупцем майна, якщо за це майно сплачуються кошти. Аргументи відповідачки видалися ОСОБА_5 переконливими, а тому вона погодилась нотаріально посвідчити договір купівлі продажу, за яким покупцем житлового будинку, з господарськими будівлями й спорудами, та земельних ділянок площею 0,15 га та 0,1725 га виступатиме ОСОБА_2 .

Відповідачка, із коштів, які заробив він, працюючи за кордоном, сплатила за садибу задишок ще несплаченої суми 40 000 грн від свого імені як покупець, 21.08.2020 року уклала з ОСОБА_5 , як з продавцем, наступні договори купівлі-продажу, у цей час він ще навіть не підозрював, що вже розлучений і майно ОСОБА_2 оформила на себе, як таке, що придбане не в шлюбі по договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 21.08.2020 р., розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 не визнає його права співвласника садиби, заявляючи, що це майно належить виключно їй, оскільки, за її словами, вона придбала його у власність після розірвання шлюбу. Так, 09.09.2020 р., приїхавши до їхньої садиби за адресою: АДРЕСА_1 , він не зміг зайти у двір, оскільки замки на воротах були змінені, а хвіртка заварена з внутрішньої сторони за допомогою зварювального апарату, тому позивач просить суд визнати вищевказане майно об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, та визнати за ним та виділити частку у спільній сумісній власності подружжя та стягнути з відповідачки судові витрати на його користь.

Ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 47).

У підготовче засідання представник позивача ОСОБА_6 надала заяву, в якій позов підтримала та не заперечувала проти призначення справи до судового розгляду по суті (а.с. 92).

Відповідачка ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзиву не надала, однак була повідомлена про наявний спір в Петриківському суді, що свідчить про укладення договору про надання правової допомоги із адвокатом Ворон А.І. ( а.с.53), заяви адвоката про відкладення справи ( а.с.65), отримання смс повідомлень про день і час слухання справи ( а.с.68, 72, 78, 98, 116), заява відповідачки про перенесення справи ( а.с.114, 129, 130, 138), поштовим повідомленням про отримання судової повістки до суду ( а.с.153, 154)

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 29.12.2021 року підготовче провадження закрито і справу призначено до судового розгляду із викликом сторін.

У судовому засідання позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному обсязі, пояснивши шо він уклав шлюб із відповідачкою 10.06.2009 року, народилась дитина і він усиновив дитину відповідачки, заробляв грошові кошти на заробітках за кордоном і висилав дружині, яка не працювала і займалась вихованням дітей, домовились купити будинок в АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 за 100 000 грн, частину вони відали разом ОСОБА_7 в 2014 році за його зароблені кошти близько 55 000 грн, в подальшому він висилав решту грошей дружині по пошті і почали проживати разом сім`єю по вказаній адресі. Приїхавши у вересні 2020 року із заробітків, він побачив що замки в будинку були поміняні, дружини із дітьми не було, зі слів працівників поліції дізнався що будинок належить на праві власності відповідачці, яка оформила договір купівлі-продажу на своє ім`я у його відсутність, черз деякий час він дізнався що дружина з ним заочно розлучилась 01.06.2020 року, після чого оформила будинок на своє ім`я та виїхала із будинку. Заочне рішення про розлучення було скасоване 11.12.2020 року і шлюб був розірваний 25.06.2021 року. Просить позов задовільнити і розділити будинок порівну, визнавши право спільної сумісної власності на житловий будинок і земельну ділянку, визнати за ним право власності на частину спірного майна та виділити його в натурі, так як будинок придбався на спільні кошти подружжя і являється спільною сумісною власністю подружжя.

Представник позивача адвокат Бразалук С.С. підтримала позовні вимоги позивача в повному обсязі, просивши їх задовольнити і визнати за позивачем право власності на частину спірного майна.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена судовою повісткою, яка повернулася до суду з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», про причини неявки суду не повідомила (а.с. 123), хоча була повідомлена про розгляд спору в суді ( а.с.153, 154)

За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В суді було встановлено, що 10.06.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 укладений шлюб, який зареєстровано Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції, актовий запис № 229

(а.с. 14). Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також ОСОБА_1 усиновив малолітню дитину ОСОБА_8 від першого шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та став йому батьком, що підтверджується копією рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09.07.2012 року (а.с. 15).

Як вбачається з розписки ОСОБА_5 від 30.03.2014 року вона отримала завдаток в розмірі 5000 грн від позивача ОСОБА_1 за будинок по АДРЕСА_2 від загальної суми (за домовленістю) 100 000 грн, та 18.06.2014 року одержала 55 000 грн (а.с. 18).

01.06.2020 року заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська шлюб за заявою відповідачки між ОСОБА_2 т а ОСОБА_1 був розірваний у відсутність позивача (а.с. 16).

21.08.2020 року позивач ОСОБА_2 уклала договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки площею 0,1500 га які розташовані в АДРЕСА_1 із ОСОБА_9 ( а.с.201), відповідно до заяви ОСОБА_2 до нотаріуса зазначено, що вона в шлюбі не перебуває, а гроші на придбання житлового будинку є її особистою приватною власністю ( а.с. 164,203).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на:

- житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу № 2-861 від 21.08.2020 року (а.с. 20);

- земельну ділянку, площею 0,1725 га, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу № 2-863 від 21.08.2020 року (а.с. 21);

- земельну ділянку, площею 0,15 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу № 2-862 від 21.08.2020 року (а.с. 22).

11.12.2020 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 11.12.2020 року заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 01.06.2020 року було скасовано за заявою позивача (а.с. 17).

25.06.2021 року рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був розірваний (а.с. 92-94).

Так, згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 372 ЦК України визначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Крім того, статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до роз`яснень наданих в п.п. 22 і 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Відомостей про укладення сторонами шлюбного договору чи розподілу спільного майна добровільно, суду не надано. Місце проживання дітей в судовому порядку не визначалося.

Як вбачається із матеріалів справи, за час шлюбу подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 30.03.2014 року надали завдаток в розмірі 5000 грн від відповідача ОСОБА_1 та 18.06.2014 року 55 000 грн від позивачки за майбутню купівлю житлового будинку по АДРЕСА_2 від загальної суми за домовленістю 100 000 грн у ОСОБА_5 , що підтверджується розпискою ( а.с.18), поясненням позивача та свідка ОСОБА_5 в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_5 в суді підтвердила ті обставини, що 30.03.2014 року вона отримала завдаток в розмірі 5000 грн від ОСОБА_1 в присутності ОСОБА_2 за продаж їм будинку по АДРЕСА_2 від загальної суми за домовленістю за 100 000 грн, 18.06.2014 року вона отримала від ОСОБА_2 одержала 55 000 грн за будинок дома і на прохання відповідачки вони удвох поїхали до нотаріуса 21.08.2020 року де оформили договір купівлі-продажу будинку на ім`я ОСОБА_2 яка приховала від неї, що розлучилась із чоловіком і будинок оформила в цілому на своє прізвище. Через деякий час до неї приїхав ОСОБА_1 і розповів про те, що поки він був на заробітках, його дружина ОСОБА_10 в його відсутність розлучилась і житловий будинок в АДРЕСА_1 оформила на своє ім`я, змінила замки та кудись виїхала.

Позивач пояснив, що житловий будинок разом із земельною ділянкою був придбаний за 100 000 грн у ОСОБА_5 за грошові кошти, які він заробляв на заробітках за межами України, а відповідачка не працювала, так як займалась вихованням дітей.

Суд враховує ті обставини, що заочне рішення Дніпровського райсуду від 01.06.2020 року про розлучення сторін було скасовано ухвалою Дніпровського райсуду 11.12.2020 року за заявою позивача ( а.с.17) і сторони розірвали шлюб 25.06.2021 року відповідно судового рішення ( а.с.93)

Заперечень до суду щодо позовних вимог ОСОБА_2 не надала, була обізнана про розгляд справи в суді, що свідчать її заяви до суду.

Таким чином, суд встановив, що спірний житловий будинок і земельна ділянка в АДРЕСА_1 були придбані подружжям у період перебування у шлюбі, а тому є їх спільною сумісною власністю. Частки сторін є рівними, підстави для відступу від засад рівності часток подружжя при поділі майна відповідно до частини третьої статті 70 СК України відсутні. Наявність інших обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спірного будинку і земельної ділянки, позивачем не доведено, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання спільної сумісної власності на житловий будинок та земельну ділянку по вищевказаній адресі і визнання права власності за позивачем на частину на спільне сумісне майно підлягають задоволенню.

Суд вважає визнати право на частини власності як за відповідачем поділивши порівну спірне сумісне майно, яке було набуто на час шлюбу.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про виділення в натурі частини спірного будинку та земельної ділянки задоволенню не підлягають, так як позивачем не призначалась технічна та земельна експертиза про можливість виділення часток в натурі спірного майна і сторони не досягли між собою добровільного розподілу майна.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 та ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір 2148, 20 грн за подання позовної заяви до суду , 1135 грн за забезпечення позову, про що свідчать квитанції (а.с. 1, 32) та 12 200 грн за надання правової допомоги адвокату, що підтверджується квитанціями до касового ордеру, а всього на загальну суму 15 483,20 грн

Приймаючи до уваги що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, слід стягнути із відповідачки на користь позивача судові витрати пропорціональне до задоволених вимог в розмірі 7 741,60 грн ( 15483, 20:2)

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 133, 141,264-265 ЦПК України, ст.69-72 СК України, ст.325, 372, 368 ЦК України, суд

У Х В А Л И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Визнати право спільної сумісної власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 237);

- на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) розташовану за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер земельної ділянки :02:005:1120, дата державної реєстрації земельної ділянки 29.04.2013 р., реєстраційний номер земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 37;

- на земельну ділянку площею 0,1725 га розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:005:1121, дата державної реєстрації земельної ділянки 29.04.2013 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 37.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами який знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 237);

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) розташованиої за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер земельної ділянки :02:005:1120, дата державної реєстрації земельної ділянки 29.04.2013 р., реєстраційний номер земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 37;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки площею 0,1725 га розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:005:1121, дата державної реєстрації земельної ділянки 29.04.2013 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 37.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на частину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 237);

Визнати за ОСОБА_2 право власності на частину земельної ділянки площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:005:1120, дата державної реєстрації земельної ділянки 29.04.2013 р., реєстраційний номер земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 37;

Визнати за ОСОБА_2 право власності на частину земельної ділянки площею 0,1725 га розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:005:1121, дата державної реєстрації земельної ділянки 29.04.2013 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 37.

В інших позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити.

Заходи забезпечення позову щодо накладення арешту на нерухоме майно ухвалою Петриківського суду від 10 березня 2021 року, а саме накладання арешту на житловий будинок та земельну ділянку, кадастровий номер :02:005:1120 з господарськими будівлями та спорудами які знаходяться за адресою:

АДРЕСА_1 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 судові витрати в сумі 7 741,60 грн на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі відсутності сторін в той же строк з дня отримання копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. М. Іщенко