ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське" на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське" про вішкодування моральної шкоди у зв`язку із ушкодженням здоров`я, внаслідок нещасного випадку на виробництві,-

В С Т А Н О В И Л А:

У груднв 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» із вимогою відшкодування моральної шкоди у зв`язку із ушкодженням здоров`я, внаслідок нещасного випадку на виробництві (а. с. 1-6).

В обґрунтування позовних вимог вказує, що він з 25 травня 1998 року працював у ВАТ «ВК «Шахта Красноармійська Західна-1» учнем помічника машиніста бурового станка підземним. З 26 липня 1998 року позивача переведено на тому ж підприємстві працювати машиністом бурової установки 4-го розряду підземним з повним робочим днем у шахті. 17 червня 2005 року позивача переведено учнем гірника підземного з повним робочим днем у шахті, з 11 липня 2005 року гірник підземний 3-го розряду з повним робочим днем у шахті. 18 січня 2007 року позивача переведено учнем гірника очисного забою підземним з повним робочим днем у шахті, з 29 травня 2007 року гірник підземний 2-го розряду з повним робочим днем в шахті. 05 серпня 2008 року Відкрите акціонерне товариство «Вугільна компанія «Шахта Красноармійська Західна-1» змінено найменування на Відкрите акціонерне товариство «Покровське». 19 липня 2017 року позивач був прийнятий гірником очисного забою 4 розряду з повним робочим днем в шахті. 13 вересня 2018 року Відкрите акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське» перейменовано Приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління Покровське». 01 червня 2019 року позивача переведено гірником очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем у шахті. 10 жовтня 2022 року позивача було звільнено з роботи у зв`язку з виявленням невідповідності займаній посаді за станом здоров`я п. 2 ст. 40 КЗпП України. Стверджує, що за час роботи на підприємстві відповідача з ним стався нещасний випадок на виробництві. Нещасний випадок стався 14 червня 2019 року, о 10 годині 20 хвилин, в результаті підйому магістрального емульсійного трубопроводу на 0,45 м виникло додаткове зусилля на кінцевик крану ЕНS ZН 6262 11-18 в результаті чого сталося його руйнування і витік на зовні під тиском 250 Ат робочої рідини, направлений струмінь якої разом з вугільним штабом вдарив ОСОБА_1 в область голови і обличчя. Нещасний випадок є таким, що пов`язаний з виробництвом. Згідно з довідкою МСЕК від 10 жовтня 2019 року серії 12ААА № 067844 позивачу первинно встановлено 50% втрати працездатності за трудовим каліцтвом. Згідно з довідкою МСЕК від 10 жовтня 2019 року серії 12ААБ № 601427 позивачу первинно встановлено третю групу інвалідності за трудовим каліцтвом. Згідно з довідкою МСЕК від 29 жовтня 2020 року серії 12ААА № 092676 позивачу повторно встановлено 50 % втрати працездатності за трудовим каліцтвом. Згідно з довідкою МСЕК від 29 жовтня 2020 року серії 12ААБ № 845929 позивачу повторно встановлено третю групу інвалідності за трудовим каліцтвом. Рекомендовано спостереження і лікування у невролога, стаціонарне лікування. Відповідно до довідки МСЕК від 03 жовтня 2022 року серії АБ № 0049951 позивачу повторно встановлено 50 % втрати працездатності за трудовим каліцтвом. Відповідно до довідки МСЕК від 03.10.2022 року серії 12ААВ № 312517 позивачу повторно встановлено третю групу інвалідності за трудовим каліцтвом. Зазначає, що у зв`язку з отриманим трудовим каліцтвом порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє його можливості вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманого захворювання, що супроводжується значною втратою працездатності у відносно молодому віці, систематично необхідністю отримання медичної допомоги він постійно відчуває психічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному стану. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Отже, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування. Вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок трудового каліцтва отриманого внаслідок нещасного випадку, що стався під час виконання ним своїх трудових обов`язків. Тому, прохає суд стягнути з відповідача на його користь суму моральної шкоди у розмірі 200000 гривень.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2023 року позов задоволено частково та ухвалено стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 150000 гривень, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивоване тим, що позивач працював на підприємстві відповідача, де отримав ушкодження здоров`я, внаслідок нещасного випадку на виробництві, яке призвело до стійкої втрати ним професійної працездатності в загальному розмірі 50% (встановлено при первинному та повторному оглядах), необхідність лікування, що в подальшому зумовило порушення його нормальних життєвих зв`язків, негативно відбилися на його фізичному та психічному стані, змусило змінити свій способі життя, що, як наслідок, завдало йому моральну шкоду, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, які підтверджені належними та достатніми доказами, які відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З огляду на наведене, враховуючи надані позивачем докази, суд першої інстанції вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду завдану внаслідок професійного захворювання, у розмірі 150000,00 грн.

В апеляційній скарзі ПрАТ Шахтоуправління «Покровське» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким зменшити розмір стягнутої суми моральної шкоди до 60 000 грн., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське" на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2023 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Так, судом встановлено, що позивач з 25 травня 1998 року працював у ДВАТ «Шахта «Красноармійська Західна №1» учнем помічника машиніста бурового станку підземним. 26 липня 1998 року позивача переведено на тому ж підприємстві машиністом бурової установки 4 розряду підземним з повним робочим днем у шахті. 14 червня 2000 року ДВАТ «Шахта «Красноармійська Західна №1» змінено найменування на ДВАТ «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська Західна №1». 28 вересня 2000 року ДВАТ «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська Західна №1» реорганізовано у ВАТ «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська Західна №1». 17 червня 2005 року позивача переведено на тому ж підприємстві учнем гірника підземного з повним робочим днем у шахті, 11 липня 2005 року переведено гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті, 18 січня 2007 року переведено учнем гірника очисного забою підземним з повним робочим днем у шахті на час практики по 19 березня 2007 року, 29 травня 2007 року переведено гірником підземним 2 розряду з повним робочим днем у шахті. 05 серпня 2008 року ВАТ «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська Західна №1» змінено найменування на ВАТ «Шахтоуправління «Покровське». З 01 жовтня 2008 року ВАТ «Шахтоуправління «Покровське» змінено найменування на «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська Західна №1». 21 березня 2009 року позивача було звільнено за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Пізніше, відповідачем 19 липня 2017 року було прийнято позивача на підприємство гірником очисного забою 4 розряду підземним з повним робочим днем у шахті. 13 вересня 2018 року ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» перейменовано на ПрАТ «Шахтоуправління Покровське». 01 червня 2019 року позивача переведено на тому ж підприємстві гірником очисного забою 5 розряду підземним з повним робочим днем у шахті. 10 жовтня 2019 року позивача було звільнено з роботи у зв`язку з виявленням невідповідності займаній посаді за станом здоров`я п. 2 ст. 40 КЗпП України на підставі наказу № 2681 вк від 16 жовтня 2019 року, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 (а. с. 8-9) та копією трудової книжки серії НОМЕР_2 (а. с. 10).

В акті розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася) 14.06.2019 року о 10 годині 20 хвилин, який затверджений 07 жовтня 2019 року в.о. директора ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» Масічем В.О. (а. с. 11-15) встановлено, що у 9 південній лаві блоку 10 ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» 14 червня 2019 року о 10 годині 20 хвилин з позивачем стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом.

При цьому, у п. 5 даного акту «вид події та причини настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, шкідливі або небезпечні виробничі фактори» зазначено: «вид події» - дія предметів, що розлітаються, чи робочих середовищ, що вивільняються в результаті вибуху або руйнування технологічного обладнання, устаткування тощо, які перебувають під тиском, у вакуумі; причини: основна незадовільний технічний стан виробничих об`єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, території: незадовільний технічний стан комунікаційних магістральних трубопроводів в районі сполучення 9 південного «біс» конвеєрного штреку блоку 10 з 9 південною лавою блоку 10: магістральні трубопроводи засипані гірничою масою, утворення критичного кута в місці з`єднання рукава РВД O25 мм до кінцевика крана запірного ЕНS ZH 6262 11-18 на магістральному трубопроводі робочої рідини, що спричинило локальне поперекове зусилля на кінцевик крану з послідуючим його руйнуванням; супутні - невиконання вимог інструкцій з охорони праці: вивільнення магістрального трубопроводу з-під навалу гірничої маси шляхом його підняття ручною талю за необхідності виконання у даному місці виробки видалення гірничої маси, неузгодженість дій виконавців робіт, а також невиконання вимог посадових інструкцій - відсутність контролю за безпечним виконанням робіт під час ведення скорочення комунікаційних трубопроводів на сполученні 9 південного «біс» конвеєрного штреку з 9 південною лавою блоку 10 з боку безпосереднього керівника робіт у І зміну 14 червня 2019 року на дільниці №4.

Згідно з пунктом 7 даного акту, комісія з повторного дійшла висновку, що відповідно до підпункту 2 пункту 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 337 від 17 квітня 2019 р., нещасний випадок, що стався 14 червня 2019 року о 10 годині 20 хвилин з гірником очисного забою дільниці № 4 ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» ОСОБА_1 пов`язаний з виробництвом. Нещасний випадок береться на облік ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське».

При цьому, особами, які допустили правопорушення вимог законодавства з охорони праці та гігієни праці або органу, який проводить досудове розслідування (у разі складення тимчасового акта за формою Н-1), у п. 8 даного акту, зазначено позивача, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА № 067844 від 10 жовтня 2019 року, яка видана Міжрайонною МСЕК м. Покровська (а. с. 16 та на звороті), вбачається, що позивачу було встановлено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: первинно 50% за трудовим каліцтвом від 14 червня 2019 року, дата переогляду - з 10 жовтня 2020 року по 01 листопада 2020 року. Потреба у медикаментозному, санаторно-курортному лікуванні, підстава Акт огляду МСЕК № 2317.

Також з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 601427 від 10 жовтня 2019 року, яка видана Міжрайонною МСЕК м. Покровська (а. с. 17 та на звороті), вбачається, що позивачу було встановлено первинно третю групу інвалідності, причина інвалідності трудове каліцтво, дата чергового переогляду 10 жовтня 2020 року. Висновок про умови праці може працювати на поверхні без важкої фізичної праці, перебування на висоті слюсар, охоронець, прибиральник, підстава Акт огляду МСЕК № 2317.

Крім того, в подальшому позивачу повторно було встановлено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: повторно 50% за трудовим каліцтвом від 14 червня 2019 року, дата переогляду 16 жовтня 2025 року, потреба у медикаментозному, амбулаторному, стаціонарному, санаторно-курортному лікуванні при відсутності проти показів, що підтверджується довідками про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА № 092676 від 29 жовтня 2020 року (а. с. 18 та на звороті) та серії АБ № 0049951 від 03 жовтня 2022 року (а. с. 20 та на звороті).

З довідок до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 845929 від 29 жовтня 2020 року (а. с. 19 та на звороті) та серії 12 ААВ № 312517 від 03 жовтня 2022 року (а. с. 20 та на звороті), вбачається, що позивачу було встановлено повторно третю групу інвалідності до 01 листопада 2025 року. Причина інвалідності трудове каліцтво. Висновок про умови праці протипоказана важка фізична праця. Може виконувати легку адміністративно-господарську працю.

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд виходив з того, що позивач працював на підприємстві відповідача, де отримав ушкодження здоров`я, внаслідок нещасного випадку на виробництві, яке призвело до стійкої втрати ним професійної працездатності в загальному розмірі 50% (встановлено при первинному та повторному оглядах), необхідність лікування, що в подальшому зумовило порушення його нормальних життєвих зв`язків, негативно відбилися на його фізичному та психічному стані, змусило змінити свій способі життя, що, як наслідок, завдало йому моральну шкоду, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, які підтверджені належними та достатніми доказами, які відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З огляду на наведене, враховуючи надані позивачем докази, суд першої інстанції вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду завдану внаслідок професійного захворювання, у розмірі 150000,00 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст.237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснення, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши тяжкість наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності змін його здоров`я, розміру втрати працездатності, постійний характер страждань, виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням ступеню втрати професійної працездатності, розмір компенсації в сумі 150 000 грн. буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди, - районний суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди.

Правова позиція з приводу застосування принципів розумності, виваженості та справедливості при визначені розміру моральної шкоди викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі 197/42/20.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги відповідача, про необґрунтованість розміру моральної шкоди.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, після ухвалення рішення судом першої інстанції позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер (а.с. 114).

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 377 ЦПК України, якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Враховуючи, що спір стосуються стягнення моральної шкоди, спірні правовідносини по даній справі не допускають правонаступництво.

Таким чином, зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є законне та обґрунтоване, колегія суддів вважає смерть позивача не може бути підставою для скасування рішення суду та закриття провадження по даній справі.

Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Шахтоуправління «Покровське» залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко