ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/107/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/2476/22 Категорія: на ухвалу ОСОБА_1 .
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів Новікова О.М., Вініченка Б.Б., Сіренка Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Черкаської окружної прокуратури на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2022 року у справі за позовом заступника керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної військової адміністрації до Свидівоцької сільської ради, ОСОБА_2 , треті особи: Державне підприємство «Черкаське лісове господарство», Черкаське обласне управління лісового та мисливського господарства, Будищенська сільська рада, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради, скасування державної реєстрації права приватної власності, зобов`язання повернути земельну ділянку лісогосподарського призначення, -

в с т а н о в и в :

21 жовтня 2022 року заступник керівника Черкаської окружної прокуратури Троцько Є.В., в інтересах держави в особі Черкаської обласної військової адміністрації, звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з вказаною позовною заявою, в якій просив суд усунути перешкоди державі в особі Черкаської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні майном, шляхом визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради від 10.04.2019 № 61-25 «Про передачу земельних ділянок у власність громадянам», в частині відведення у власність ОСОБА_2 земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0377 площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, що розташована в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради, в межах АДРЕСА_1 , та зміни її цільового призначення. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки та зобов`язати ОСОБА_2 повернути її на користь держави в особі Черкаської обласної військової адміністрації; стягнути з відповідачів судові витрати.

Ухвалою районного суду від 14листопада 2022 року позовна заява була залишена без руху, з наданням позивачу десятиденного терміну для усунення недоліків.

Зокрема, прокурору на обґрунтування підстав для представництва Черкаської обласної військової адміністрації необхідно було:

- надати суду докази направлення Черкаській обласній військовій адміністрації листа від 19 жовтня 2022 року за № 159-3704вих22, у якому він звертається до Черкаської обласної військової адміністрації в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та повідомляє її про певні порушення законодавства, які, на його думку, мали місце під час передачі спірної земельної ділянки у власність громадянину, а також докази отримання адресатом даного листа;

- вказати, чому він вважає, що строк тривалістю лише у три робочі дні: з 19 жовтня 2022 року (дата можливого повідомлення Черкаської ОВА про порушення законодавства) до 24 жовтня 2022 року (дата звернення прокурора з даним позовом до суду), є розумним і достатнім для самостійного звернення Черкаської ОВА до суду із таким складним та об`ємним позовом та є підставою для встановлення факту бездіяльності компетентного органу.

24 листопада 2022 року заступником керівника Черкаської окружної прокуратури Троцьком Є.В. подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, у якій останній наголошує на тому, що землі лісового фонду належать до державної власності, перебувають у розпорядженні державних адміністрацій та у постійному користуванні ДП «Черкаське лісове господарство».

З урахуванням наведеного, прокурор стверджує, що станом на день подачі позову до суду повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою належать Черкаській обласній державній адміністрації.

Водночас, прокурор зазначає, що відповідно до ст. 1 Указу Президента України «Про утворення військових адміністрацій» від 24 лютого 2022 року № 68/2022, серед інших, утворено Черкаську обласну військову адміністрацію.

У зв`язку з утворенням військових адміністрацій, зазначених у цій статті, обласні, Київська міська державні адміністрації та голови цих адміністрацій набувають статусу відповідних військових адміністрацій та начальників цих військових адміністрацій. Відтак, Черкаською окружною прокуратурою на адресу Черкаської обласної державної адміністрації 22 вересня 2022 року скеровано запит в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» за вихідним № 54-159-3219вих22 із детальним обґрунтуванням допущених Свидівоцькою сільською радою порушень чинного земельного та лісового законодавства, а також із повідомленням щодо вжитих та запланованих до вжиття Черкаською ОДА заходів реагування з огляду на вказане.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2022 року позовну заяву прокурора визнано неподаною та повернуто позивачу.

Роз`яснено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

В апеляційній скарзі заступник керівника Черкаської окружної прокуратури просить ухвалу суду першої інстанції скасувати як незаконну, прийняту з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що Черкаська обласна державна адміністрація в умовах правового режиму воєнного стану продовжує здійснювати повноваження у статусі Черкаської обласної військової адміністрації, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Судом першої інстанції помилково зазначено, що прокурором не доведено нездійснення чи неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, оскільки відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор доводить бездіяльність органу в інтересах якого він звертається до суду.

Вказує, що суд помилково зробив висновок про невиконання прокурором процедури, визначеної ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а саме завчасного, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень.

Про суть порушеного права, а також наміри вжиття Черкаською окружною прокуратурою заходів представницького характеру, Черкаську обласну військову адміністрацію повідомлено листом від 19.10.2022 № 159-3704 вих 22, тобто до звернення до суду з вказаним позовом.

Також прокурор вказує, що застосування судом до спірних правовідносин норм закону про військово-цивільні адміністрації, а також розмежування у даному випадку військових та обласних державних адміністрацій є помилковим, оскільки правовідносини діяльності обласних військових адміністрацій регулюються Законом України «Про правовий режим воєнного стану», а не Законом України «Про військово-цивільні адміністрації».

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що прокурором не доведено необхідності захисту інтересів держави саме ним, а також не обґрунтовано підстави звернення до суду від імені суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, з наданням належних доказів, які б підтверджували встановлення прокурором наявності підстав для представництва інтересів держави в особі Черкаської обласної військової адміністрації відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження прокурора у спірних правовідносинах визначено, зокрема, Конституцією України та Законом України «Про прокуратуру».

Відповідно до п.3 ч. 1 ст.131-1Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з положеннями частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».

У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини).

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як на обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі «Ф.В. проти Франції» (F.W. v. France), № 61517/00, 31 березня 2005 року).

Водночас є категорія справ, де ЄСПЛ зазначив, що підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі «Менчинська проти Російської Федерації» ЄСПЛ у рішенні висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): «Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у разі захисту інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси значного числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави».

ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує, наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення ЄСПЛ суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Із матеріалів справи вбачається, що заступник керівника Черкаської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Черкаської обласної військової адміністрації звернувся до суду першої інстанції до відповідачів Свидівоцької сільської ради, ОСОБА_2 , треті особи: Державне підприємство «Черкаське лісове господарство», Черкаське обласне управління лісового та мисливського господарства, Будищенська сільська рада з вимогами про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради, скасування державної реєстрації права приватної власності, зобов`язання повернути земельну ділянку лісогосподарського призначення.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Смоляра О. А. від 14листопада 2022 року позовна заява була залишена без руху, з наданням позивачу десятиденного терміну для усунення недоліків.

Зокрема, прокурору на обґрунтування підстав для представництва Черкаської обласної військової адміністрації необхідно було:

- надати суду докази направлення Черкаській обласній військовій адміністрації листа від 19 жовтня 2022 року за № 159-3704вих22, у якому він звертається до Черкаської обласної військової адміністрації в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та повідомляє її про певні порушення законодавства, які, на його думку, мали місце під час передачі спірної земельної ділянки у власність громадянину, а також докази отримання адресатом даного листа;

- вказати, чому він вважає, що строк тривалістю лише у три робочі дні: з 19 жовтня 2022 року (дата можливого повідомлення Черкаської ОВА про порушення законодавства) до 24 жовтня 2022 року (дата звернення прокурора з даним позовом до суду), є розумним і достатнім для самостійного звернення Черкаської ОВА до суду із таким складним та об`ємним позовом та є підставою для встановлення факту бездіяльності компетентного органу.

24 листопада 2022 року заступником керівника Черкаської окружної прокуратури Троцьком Є.В. через канцелярію суду подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, у якій останній наголошує на тому, що землі лісового фонду належать до державної власності, перебувають у розпорядженні державних адміністрацій та у постійному користуванні ДП «Черкаське лісове господарство».

З урахуванням наведеного, прокурор стверджує, що станом на день подачі позову до суду повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою належать Черкаській обласній державній адміністрації.

Водночас, прокурор зазначає, що відповідно до ст. 1 Указу Президента України «Про утворення військових адміністрацій» від 24 лютого 2022 року № 68/2022, серед інших, утворено Черкаську обласну військову адміністрацію.

У зв`язку з утворенням військових адміністрацій, зазначених у цій статті, обласні, Київська міська державні адміністрації та голови цих адміністрацій набувають статусу відповідних військових адміністрацій та начальників цих військових адміністрацій.

Відтак, Черкаською окружною прокуратурою на адресу Черкаської обласної державної адміністрації 22 вересня 2022 року скеровано запит в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» за вихідним № 54-159-3219вих22 із детальним обґрунтуванням допущених Свидівоцькою сільською радою порушень чинного земельного та лісового законодавства, а також із повідомленням щодо вжитих та запланованих до вжиття Черкаською ОДА заходів реагування з огляду на вказане.

Листом № 02/09-02.01-08/9580/01/01-48/8323 від 13 жовтня 2022 року Черкаська обласна державна адміністрація повідомила Черкаську окружну прокуратуру про те, що вона зацікавлена в усуненні перешкод у користуванні та розпорядженні майном, шляхом визнання незаконним рішення Свидівоцької сільської ради, проте, через відсутність коштів, заходи представницького характеру вживати не буде, та буде підтримувати позови прокурора.

У зв`язку з цим Черкаською окружною прокуратурою, після завершення підготовки матеріалів відповідних позовів для подачі їх до суду, в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», на адресу Черкаської обласної військової (державної) адміністрації скеровано повідомлення від 19 жовтня 2022 року, яке отримано адресатом 26 жовтня 2022 року за вхідним номером № 10702/01/01-33. З огляду на вищевикладене, прокурор просить суд прийняти до розгляду заяву про усунення недоліків, вважати усуненими недоліки позовної заяви та відкрити провадження у справі.

Проте суд першої інстанції не перевірив доводи прокурора в подій заяві про усунення недоліків і постановив передчасну ухвалу про повернення позовної заяви.

Висновок суду в частині різного правового статусу Черкаської обласної державної адміністрації та Черкаської обласної військової адміністрації є помилковим та обґрунтовується наступним.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» правовий статус місцевих державних адміністрацій встановлюється Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Обласна державна адміністрація у своїй діяльності керується Конституцією України, Законом України «Про місцеві державні адміністрації» та іншими законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, органів виконавчої влади вищого рівня.

Згідно ч. 5 ст. 122 ЗК України, обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених ч. ч. 3, 4, 8 цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 31 ЛК України визначено, що обласні державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території передають у власність, постійне користування для ведення лісового господарства земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності, на відповідній території.

Крім того, за змістом п. 24 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, зокрема, що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств).

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що землі лісового фонду належать до державної власності, перебувають у розпорядженні обласних державних адміністрацій та у постійному користуванні ДП «Черкаське лісове господарство».

Ураховуючи вищевикладене, з огляду на ст. 122 ЗК України, станом на день подачі позову прокурором, повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою належать Черкаській обласній державній адміністрації.

Реалізовуючи надані законом повноваження, Черкаською окружною прокуратурою на адресу Черкаської обласної державної адміністрації 22.09.2022 скеровано лист у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» за вихідним № 54-159-3219вих22 із детальним обґрунтуванням допущених Свидівоцькою сільською радою порушень чинного земельного та лісового законодавства, а також запитано інформацію щодо вжитих та запланованих до вжиття у майбутньому Черкаською ОДА заходів реагування, у тому числі представницького характеру з огляду на виявлені порушення.

З листа від 13.10.2022 № 02/09-02.01-08/9580/01/01-48/8323 вбачається, що Черкаська ОДА зацікавлена в усуненні перешкод у користуванні та розпорядженні спірним майном шляхом визнання незаконним рішення Свидівоцької сільської ради, проте через відсутність коштів заходи представницького характеру вживати не буде, однак у разі вжиття таких заходів Черкаською окружною прокуратурою буде підтримувати позови прокурора.

Указом Президента України «Про утворення військових адміністрацій» від 24.02.2022 № 68/2022, утворено, зокрема, Черкаську обласну військову адміністрацію.

У зв`язку з утворенням військових адміністрацій, обласні, Київська міська державні адміністрації та голови цих адміністрацій набувають статусу відповідних військових адміністрацій та начальників цих військових адміністрацій.

Указом Президента України від 01.03.2022 № 88/2022 головою Черкаської обласної державної адміністрації призначено Табурця І. І.

Отже, Черкаська обласна державна адміністрація не припинила свого існування, як юридична особа та суб`єкт цивільних правовідносин, а відповідним указом Президента України їй надано лише тимчасового спеціального статусу військової адміністрації, на період воєнного стану.

Зазначена обставина також підтверджується самою Черкаською обласною військовою адміністрацією в листі від 08.12.2022 за № 01/01-48/12038/01/01-48/12209, в якому зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» повноваження військових адміністрацій здійснюються ними в порядку, визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування.

Черкаська обласна державна адміністрація в умовах правового режиму воєнного стану продовжує здійснювати повноваження у статусі Черкаської обласної військової адміністрації, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Отже, Черкаська обласна державна адміністрація та Черкаська обласна військова адміністрація наразі є єдиним органом, з одним єдиним кодом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (), єдиним керівником - головою Черкаської ОДА та начальником Черкаської обласної військової адміністрації Табурцем І. І. та єдиною юридичною адресою - бул. Шевченка, 185, м.Черкаси, 18001, а військова адміністрація це тимчасовий спеціальний статус, присвоєний обласній державній адміністрації на період воєнного стану.

Разом з тим, судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про невиконання прокурором процедури, визначеної ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а саме завчасного, до звернення до суду, повідомлення саме Черкаської обласної військової адміністрації про наявні порушення вимог земельного та лісового господарства при розпорядженнями землями лісового фонду та наміри вжиття заходів представницького характеру, оскільки відсутні докази отримання Черкаською обласною військовою адміністрацією листа від 19.10.2022 № 159-3704 вих 22.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень.

Про суть порушеного права, а також наміри вжиття Черкаською окружною прокуратурою заходів представницького характеру Черкаську обласну військову адміністрацію повідомлено листом від 19.10.2022 № 159-3704 вих 22, тобто до звернення до суду з вказаним позовом.

Вказаний лист від 19.10.2022 отримано Черкаською обласною військовою адміністрацією 26.10.2022 за вхідним номером № 10702/01/01-33, що фактично підтверджується листом від 08.12.2022 за № 01/01-48/12038/01/01-48/12209.

Із вказаного листа Черкаської обласної військової адміністрації слідує, що вказаний орган, маючи спеціальний тимчасовий на період воєнного стану статус, завчасно, листом від 22.09.2022, повідомлений Черкаською окружною прокуратурою про суть порушеного права, а заходи представницького характеру не вживав і вживати у майбутньому не планував не лише через відсутність фінансування, а й у тому числі, через спрямування наявних сил і засобів на вжиття невідкладних заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

Також колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» до спірних правовідносин

Повертаючи позов прокурору, судом помилково застосовано до спірних правовідносин норми Закону України «Про військово-цивільні адміністрації», згідно з преамбулою якого останній визначає організацію, повноваження і порядок діяльності військово-цивільних адміністрацій, що утворюються як тимчасовий вимушений захід з елементами військової організації управління для забезпечення безпеки та нормалізації життєдіяльності населення в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема в районі проведення антитерористичної операції, що не має на меті зміни та/або скасування конституційно закріпленого права територіальних громад на місцеве самоврядування.

Так, 14.04.2014 виконувачем обов`язків Президента України Олександром Турчиновим підписано Указ про виконання ухваленого на засіданні РНБО рішення «Про невідкладні заходи з подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності» та оголошено про початок антитерористичної операції зі звільнення захоплених підконтрольними Росії бойовиками територій Донецької та Луганської областей України.

Згідно, абз. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації», військово-цивільні адміністрації району, області - це тимчасові державні органи, що здійснюють на відповідній території повноваження районних, обласних рад, державних адміністрацій та інші повноваження, визначені цим Законом.

У той же час, абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» дає загальне визначення поняття військово-цивільної адміністрації, як тимчасових державних органів у селах, селищах, містах, районах та областях, що діють у складі Антитерористичного центру при Службі безпеки України (у разі їх утворення для виконання повноважень відповідних органів у районі проведення антитерористичної операції) або у складі Об`єднаного оперативного штабу Збройних Сил України (у разі їх утворення для виконання повноважень відповідних органів у районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях) і призначені для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення безпеки і нормалізації життєдіяльності населення, правопорядку, участі у протидії актам збройної агресії, диверсійним проявам і терористичним актам, недопущення гуманітарної катастрофи в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема проведення антитерористичної операції.

Військово-цивільні адміністрації є юридичними особами публічного права і наділяються цим та іншими законами повноваженнями, у межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Військово-цивільні адміністрації населених пунктів набувають прав та обов`язків з дня внесення запису про їх державну реєстрацію як юридичних осіб до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 2 ст. 1 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації»).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в державі введено воєнний стан, у тому числі у Черкаській області.

Указом Президента України «Про утворення військових адміністрацій» від 24.02.2022 № 68/2022, на виконання Закону України «Про правовий режим воєнного стану» утворено, зокрема, Черкаську обласну військову адміністрацію, а не військово-цивільну адміністрацію.

У зв`язку з утворенням військових адміністрацій, обласні, Київська міська державні адміністрації та голови цих адміністрацій набули статусу відповідних військових адміністрацій та начальників цих військових адміністрацій.

Отже правовідносини діяльності обласних військових адміністрації регулюються Законом України «Про правовий режим воєнного стану», а не Законом України «Про військово-цивільні адміністрації».

За таких обставин застосування судом до спірних правовідносин норм закону про військово-цивільні адміністрації, а також розмежування у даному випадку військових та обласних державних адміністрацій є помилковим.

Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ч. ч. 1 та 2 ст. 4 ЦПК України).

Як вбачається з вказаних вище обставин, незважаючи на очевидну необхідність захисту державних інтересів, Черкаська обласна військова адміністрація, як власник спірних земельних ділянок лісогосподарського призначення, з часу виникнення спірних правовідносин не вжила заходів щодо самостійного звернення до суду з відповідним позовом, що свідчить про не здійснення уповноваженим органом захисту інтересів держави.

Вказане є безумовною підставою вважати бездіяльність Черкаської обласної військової адміністрації, як уповноваженого органу очевидною, а наявність підстав для вжиття в суді заходів представницького характеру органами прокуратури - належно обґрунтованими.

Отже, якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив невжиття Черкаською обласною державною (військовою) адміністрацією заходів захисту у судовому порядку порушень прав держави визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради, скасування державної реєстрації прав власності та усунення перешкод державі на вільне володіння та користування землями державного лісового фонду, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази неможливості Черкаською обласною державною (військовою) адміністрацією самостійно захищати інтереси держави.

Сам факт неподання Черкаською обласною державною (військовою) адміністрацією позову, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку з чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці ЄСПЛ.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 02.04.2022 (справа № 645/7199/18).

При цьому, незалежно від того, чи відповідають дійсності доводи органу про неможливість самостійно звернутись до суду з позовом про повернення земельної ділянки через відсутність коштів для сплати судового збору, сам факт такого незвернення з позовом свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження щодо повернення земельної ділянки, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян та звернення до суду з таким позовом.

Вказана правова позиція неодноразово знаходила своє вираження у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 (справа № 903/129/18), від 26.05.2020 (справа № 912/2385/18).

Апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги, про те, що у даній справі прокурор обґрунтував наявність підстав для звернення до суду з вказаним позовом в інтересах держави в особі Черкаської обласної військової адміністрації.

Також суд залишив поза увагою, що звернення прокурора з вимогою про повернення земельної ділянки із незаконного володіння переслідує легітимну мету, спрямоване на захист інтересів держави, задоволення суспільної потреби у відновленні законності під час вирішення суспільно важливого та соціально значущого питання - використання земель лісового фонду для суспільних потреб та розпорядження цими землями.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заступника керівника Черкаської окружної прокуратури задовольнити.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2022 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Судді: