справа № 208/5014/22
№ провадження 2/208/358/23
07 березня 2023 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
головуючого, судді Івченко Т.П.,
при секретарі - Оніщук Д.Р.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» «про захист прав споживачів», -
У жовтні 2022 року адвокат Пікулін Р.М., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» подав до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області позов.
Згідно до позовних вимог просить:
-стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» на користь ОСОБА_1 сплачену передплату в розмірі 65 673,44 грн., пеню за ненадання у встановлений строк послуг у сумі 84 718,73 грн., а всього 150 392, 17 грн.;
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.
2. Позиція позивача.
У листопаді 2021 році ОСОБА_1 для особистих потреб та потреб членів своєї родини вирішив придбати легковий автомобіль. Здійснюючи пошуки потрібної моделі в мережі Інтернет, Позивач знайшов оголошення про надання послуг з підбору, огляду, бронювання та послуг із забезпечення придбання, перевезення, транспортного оброблення та розмитнення транспортного засобу Товариством з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг».
З метою придбання автомобіля в найкоротший термін, Позивач зателефонував до Відповідача, де Позивачеві запропонували укласти відповідний Договір послуг. 01 листопада 2021 року між Позивачем та Відповідачем укладено Договір послуг№ 193146. За цим Договором Позивач доручив Відповідачеві, а Відповідач взяв на себе зобов`язання з надання послуг з підбору, огляду, бронювання та послуг із забезпечення придбання, перевезення, транспортного оброблення та розмитнення транспортного засобу. Зазначена обставина підтверджується доказом Договором послуг № 193146 від 01 листопада 2021 року. 22 лютого 2022 року на виконання зазначеного Договору Позивачем було сплачено на користь Відповідача грошові кошти в розмірі 65 673,44 грн. Зазначена обставина підтверджується доказом квитанцією про сплату грошових коштів на рахунок Відповідача у зазначеному розмірі. Відповідно до умов договору (пункт 1.6) та з урахуванням оплати послуг строк поставки транспортного засобу визначено сторонами відповідно до розумних термінів на здійснення поставки щодо аналогічних товарів, але не може перевищувати 6 (шість) місяців. Таким чином строк поставки транспортного засобу закінчився 22 серпня 2022 року, з розрахунку дати оплати послуги 22 лютого 2022 року + 6 календарних місяців. Позивач здійснив передоплату за послуги за Договорам, але Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав. Позивачем неодноразово були ініційовані спроби вирішити конфлікт з відповідачем у позасудовому порядку шляхом усного спілкування, однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав.
Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Як зазначено вище, строк виконання згідно умов договору зікінчився 22 серпня 2022 року, але до теперішнього часу (04 жовтня 2022 року) умови договору Відповідачем не виконанні. Таким чином, відповідач повинен сплатити на користь Позивача пеню у розмірі 84 718,73 грн., яка дорівнює: 3% * 43 дні * ціна вартості послуги (роботи) 65 673,44 грн.
3. Позиція відповідача.
Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачу на юридичну адресу останнього, і в силу ст.131 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними. Відзив відповідач на позов не подав. Заяв та клопотань про проведення розгляду за його відсутності не подавав.
4. Процесуальні питання, заяви і клопотання.
04 жовтня 2022 року представником позивача ОСОБА_1 , адвокатом Пікуліним Р.М., який діє на підставі Ордеру серії АН № 1075050, подано позову заяву через систему «Електронний суд».
04 жовтня 2022 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до провадження суду і відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання.
30 листопада 2022 року від представника позивача, адвоката Пікуліна Р.М. подано через систему «Електронний суд» клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, згідно до якої підтримано заявлені позовні вимоги вцілому та зазначено про погодження сторони позивача на заочний розгляд справи.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.
5. Фактичні обставини.
За змістом даного Договору, у п. 1.1. - ОСОБА_1 як замовник, доручає Виконавцеві, а Виконавець бере на себе зобов`язання з надання послуг з підбору огляду, бронювання та послуг із забезпечення придбання, перевезення, транспортного оброблення та розмитнення автотранспортного засобу.
Згідно до п. 1.4. Договору Виконавець після оплати Замовником виграного лоту відповідно до п.2.2. Договору забезпечує доставку Товару з торгівельного майданчика до найближчого порту відправлення (США або Канада), з порту відправлення (США або Канада) до порту призначення (ЄС або Україна) та транспорте оброблення Товару третіми сторонами.
П. 1.5. Договору визначено, що Після вивантаження Товару в Порті призначення Виконавець забезпечує доставку Товару наземним вантажним транспортом на митну територію України. За до домовленістю Сторін доставка Товару може здійснюватись у визначене ними місце.
П. 1.6. Договору Строк поставки Товару визначається Сторонами відповідно до розумних термінів на здійснення поставки щодо аналогічних товарів, але не може перевищувати 6 (шість) місяців.
П. 2.5. Договору По виграному лоту Замовник зобов`язується здійснити оплату вартості ставки та аукціонні збори на рахунок та у строки, визначені Виконавцем.
П. 5.1. Договору За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за даним договором сторони несуть відповідальність передбачену чинним законодавством України.
П. 7.1. Договору Сторони звільняються від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим Договором, якщо воно є наслідком обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Такими обставинка є надзвичайні на невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо). Обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії (іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, …та інше….. за текстом договору.
Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 611 ЦК України:
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:
1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;
2) зміна умов зобов`язання;
3) сплата неустойки;
4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
У разі порушення боржником негативного зобов`язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов`язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов`язання. Така вимога може бути пред`явлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов`язання, ч. 2 ст. 611 ЦК України.
Ч. 1 ст. 617 ЦК України, - Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Ч. 1 ст. 626 ЦК України, - Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Ч. 1 ст. 627 ЦК України, - Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Ч. 1 ст. 628 ЦК України, - Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Ч. 1 ст. 629 ЦК України, - Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Ч. 1 ст. 631 ЦК України, - Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Ч. 1 ст. 638 ЦК України, - Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Ч. 1 ст. 902 ЦК України, - Виконавець повинен надати послугу особисто.
У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. ч. 2 ст. 902 ЦК України.
Ч. 1 ст. 906 ЦК України. - Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.
2. Збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням договору про безоплатне надання послуг, підлягають відшкодуванню виконавцем у розмірі, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо інший розмір відповідальності виконавця не встановлений договором, - ч. 2 ст. 906 ЦК України.
У п. 17 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Відповідно до п. п. 7 ч. 1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний та письмовій правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформлюється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (розрахунковий документ).
Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право Документ сформований в системі «Електронний суд» 04.10.2022 4 відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
7. Висновки і мотиви.
Предметом спору є договірні зобов`язання, які підлягають врегулюванню згідно до приписів Цивільного Кодексу України.
Так, звертаючись із позовом, позивачем заявлено про ухилення відповідача від виконання договірних зобов`язань за Договором послуг № 193146 від 01 листопада 2021 року.
Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, як на підставу вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно до Постанови Верховного Суду у справі № 393/126/20 від 23 травня 2022 року, необхідним встановлення фактичних обставин змісту договору, в тому числі чи досягли сторони згоди за всіма істотними умовами договору, так як укладення договору є певним процесом, який може бути охарактеризований його початком, перебігом, завершенням, власною динамікою та певними етапами. Поведінка кожної зі сторін майбутнього договору впливає на визначення його змісту та умов, відповідно, вона може бути оцінена судом у разі, якщо відносини сторін будуть розвиватися з будь-якими пороками, що призведе до виникнення між ними юридичного спору.
Крім того, згідно до до ст. 16 ЦК способи захисту можуть визначатися не тільки законами, а й умовами договору. «Сторони можуть у самому тексті договору конструювати певні засоби захисту. Це покладає на суди України обов`язок і з цього погляду оцінювати зміст договору: визначати, чи передбачили сторони в умовах договору спеціальні способи захисту цивільних прав, відмінні від тих, що передбачені ЦК України.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Так, як встановлено судом сторонами не оспорюється сам Договір послуг № 193146, та істотні умови досягнуті між сторонами за даним договором.
Судом встановлено також, що на виконання зазначеного договору сторони спрямовували своє волевиявлення, здійснювали активні дії.
А тому, згідно до П. 1.6. Договору відповідач був зобов`язаний у строк який не може перевищувати 6 (шість) місяців, поставити позивачу Товар, як встановлено в даному випадку зазначений автомобіль за характеристиками у відповідності до зазначених за переказом (а.с. 11).
Так, у відповідності до ст. 13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно до частини 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
А, у відповідності до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, - Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Обов`язок доказування визначений ст. 81 ЦПК України, та згідно до приписів ст..ст. 76-78 ЦПК України передбачено що докази повинні бути достатніми, достовірними, належними, допустимими.
Заявляючи таку позицію, позивач надав докази на підтвердження своїх вимог, проте відповідач будучи обізнаний про дату, час та місце судового розгляду, не скористувався своїм правом на відзив, та подання доказів на спростування позиції позивача, а тому судом вирішується спір на підставі наявних доказів поданих в межах даної справи.
Судом враховується, що розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (не надану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця - ст. 2 Закону України №265.
Фіскальний касовий чек видачі коштів (далі - видатковий чек) - це розрахунковий документ/електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) РРО або ПРРО під час проведення розрахунків у разі видачі коштів покупцеві під час повернення товару, рекомпенсації послуги, прийнятті цінностей під заставу та в інших випадках - п. 1 розд. ІІІ Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13.
Платіжна картка - це електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, яка використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.
Платіжна операція - це дія, ініційована користувачем електронного платіжного засобу, з унесення або зняття готівки з рахунку, здійснення розрахунків у безготівковій формі з використанням цього електронного платіжного засобу та/або його реквізитів за банківськими рахунками.
Якщо оплата проводилася через РРО з використанням банківської платіжної картки (POST-терміналу), то повернення коштів за неотриманий товар (не надану послугу) здійснюється на розрахунковий рахунок покупця, відкритий у банку.
Повернення коштів за неотриманий товар/не надану послугу здійснюється у тій формі оплати, у якій була здійснена розрахункова операція.
Суб`єкт господарювання зобов`язаний надати особі, яка повертає товар чи відмовляється від послуги, розрахунковий документ встановленої форми та змісту (видатковий чек).
Якщо оплата за товар (послуги) здійснювалась у безготівковій формі через установу банку, то і повернення коштів за не отриманий товар (не надану послугу) здійснюється через установу банку.
Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право Документ сформований в системі «Електронний суд» 04.10.2022 4 відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
На підставі того, що у передбачений Договір послуг № 193146 строк і спосіб відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, то отримані гроші від ОСОБА_1 , за платежем від 22 лютого 2022 року в розмірі 65 673,44 грн., підлягають відшкодуванню та поверненню позивачу у повному обсязі, що узгоджується із приписами ст.ст. 22, 611, ч. 1 ст. 906 ЦК України, ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».
В частині позовних вимог щодо застосування наслідків невиконання або неналежного виконання умов договору відповідачем у виді пені за ненадання у встановлений строк послуг у сумі 84 718,73 грн., суд виходить з наступного.
Враховуючи умови Договір послуг № 193146 які прийняті сторонами, підстави для застосування відповідальності та звільнення від наслідків невиконання або неналежного виконання договору, судом вирішуються із врахуванням р. 5 і р. 7 Договір послуг № 193146 (а.с. 9).
Так, згідно до П. 7.1. Договору Сторони звільняються від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим Договором, якщо воно є наслідком обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Такими обставинами є надзвичайні на невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо). Обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії (іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, …та інше….. за текстом договору.
Крім того, сторонами погоджено форс-мажорні обставини які викладені за змістом договору у розділі 7.
Так, згідно до п. 7.1. р. 7 Договору, сторони погодили що вони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за даним договором, якщо це сталося в результаті дій непереборної сили, в тому числі: стихійні лиха, військові дії, дії іншого характеру: страйк, акти вищий органів державної влади та інше.
Поняття форс-мажорних обставин визначено у ч.2 ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні».
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 на території України строком на 30 діб введено воєнний стан, який затверджено Законом України №2101-ІХ, який продовжений строком дії і на час розгляду справи по суті, а тому наявні підстави для застосування П. 7.1. Договору послуг № 193146, як то звільнення сторони договору від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим Договором, з врахуванням існуючих об`єктивних форс-мажорних обставин військового стану який введений і дії в України, починаючи з 24 лютого 2022 року.
Тобто, форс-мажорних обставин, які виникли через два дні після проведення платежу 22 лютого 2022 року позивачем ОСОБА_1 як оплати на користь Відповідача грошові кошти в розмірі 65 673,44 грн., за транспортний засіб легко.авто FORD FOCUS, двигун 2,0 см.3, тип двигуна ОСОБА_2 .
На підставі зазначеного, та враховуючи приписи ст.. 617 ЦК України, відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача за невиконання Договору послуг № 193146 пені за ненадання у встановлений строк послуг у сумі 84 718,73 грн..
Виходячи з наведеного, встановивши всі фактичні обставини справи на підставі досліджених доказів, всебічно дослідивши обставини справи, визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підлягають частковому задоволенню.
Також суд зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).
8. Судові витрати.
Судом враховується, що звертаючись із даним позовом, позивачем як споживачем послуг з врахуванням норм Закону України «Про захист прав споживачів» не був сплачений судовий збір.
А тому, враховуючи ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Також, згідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, - Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
В іншій частині судового збору, щодо позовних вимог заявлених позивачем при зверненні, але як таких що не знайшли своє підтвердження під час розгляду, необхідним є віднесення їх за рахунок держави.
Щодо заявлених вимог позивачем про стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн, то судом враховується, що на підтвердження таких вимог окрім ордеру та копії квитанції на підтвердження здійсненої оплати позивачем жодного обгрунтування розміру вартості послуг адвоката, їх розміру не наведено.
Крім того, процес передбачає необхідність подачі до суду попереднього розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, разом з першою заявою по суті спору.
Проте ні при зверненні із позовом, ні при зверненні із заявою про проведення розгляду справи за відсутності сторони позивача, сторона позивача не скористувалася своїм право на обґрунтування заявленого розміру наданих послуг адвокатом.
У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Такий висновок виклала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року по справі 922/1964/21.
Проте, в матеріалах справи відсутній договір, чи витяг із договору про надання правової допомоги, який би надав можливість встановити його умови з питань оплати послуг адвоката.
А тому, на підставі зазначеного суд залишає заявлені вимоги в цій частині без задоволення.
Керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» «про захист прав споживачів», - задовольнити частково.
- 65 673 (шістдесят п`ять тисяч шістсот сімдесят три) гривні 44 копійки у відшкодування вартості понесених витрати (предоплати) за Договором послуг № 193146 від 01 листопада 2021 року, платіж від 22 лютого 2022 року за транспортний засіб легко.авто FORD FOCUS, двигун 2,0 см.3, тип двигуна Бензин, платник ОСОБА_1 .
В іншій частині позовних вимог відмовити.
- 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок в оплату судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;
Суддя Івченко Т. П.