Справа № 522/9241/20
Провадження № 2/522/1099/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Кріцької Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 заборгованість за надані послуги в розмірі 2100 (дві тисячі сто) доларів США.

Позивачка мотивує вимоги тим, що вона виконала свої зобов`язання щодо надання послуг в повному обсязі, проте відповідач не повернув ій грошові кошти в розмірі 2100 доларів США. Зазначає, що про наявність заборгованості за наданні послуги відповідач 23.03.2020 року склав розписку, в якій зазначив, що в строк з 25 березня 2020 року по 29 березня 2020 року сплатить заборгованість. Враховуючи, що у визначений строк відповідачем не були повернені кошти, тому вона звернулась до судуза захистом.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.02.2021 року позов було задоволено, а ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 12 квітня 2021 року скасовано.

Представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи, оскільки відповідач заперечує факт написання розписки.

Ухвалою суду від 10.04.2023 року по справі призначена почеркознавча експертиза, а ухвалою від 23 серпня 2023 року поновлено провадження у справі, оскільки вартість проведення експертизи не було сплачено відповідачем.

Експертиза за клопотаням представника відповідача не була виконана з вини відповідача, т.я. відповідачем не було виконано клопотання експерта від 05.05.2023.

Учасники справи в судове засідання повторно не з`явились.

До суду надійшла заява позивачки про розгляд справи за ії відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Заяву чи клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.

Представник відповідача звернувся до суду з заявою в якій ззначає, що він вже не представляє інтереси ОСОБА_2 ..

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 23 березня 2020 року ОСОБА_2 склав розписку, в якій зазначив про зобов`язання повернути ОСОБА_1 2100 доларів США за надані послуги в строк з 25 березня 2020 року по 29 березня 2020 року (а.с. 9).

В ході розгляду справи, відповідачем зазначені зобов`язання спростовані не були, як і не було надано суду доказів належного виконання відповідачем сплати позивачу зазначеної суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пені).

У відповідності до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (належне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послуги, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З урахуванням, що прийняті на себе зобов`язання перед позивачем не були виконані фактично та на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданою суду розпискою, яка стороною відповідача спростована не була.

Суду не надані належні та допустимі докази, що відповідач не підписував зазначену розписку від 23 березня 2020 року та не передавав грошові кошти ОСОБА_1 ..

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.77-80 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом положень чч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог, а відтак позов підлягає задоволенню.

В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,8 грн.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 611, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57 ? 60, 88, 141, 169, 209, 212 ? 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) заборгованість за надані послуги в розмірі 2100 (дві тисячі сто) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.Д. Абухін

06.11.23