Справа №:755/5374/23
Провадження № 2/755/3444/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" листопада 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - Катющенко В.П., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, просить суд: стягувати щомісячно, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту подання позову і до закінчення дитиною навчання, а саме до 30.06.2026.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження, є ОСОБА_2 . З вересня 2022 року ОСОБА_1 навчається у Національному університеті фізичного виховання і спорту України державної форми власності по 30.06.2026 на денній формі здобуття освіти, для здобуття ступеня бакалавра зі спеціальності 017 Фізична культура і спорт за освітньо-професійною програмою «Кіберспорт». Оскільки позивач навчається на денній формі навчання, то влаштуватися на роботу не має ніякої можливості тому потребує матеріальної допомоги, яка полягає, зокрема, у необхідності отримання коштів для проїзду до місця навчання, проживання, придбання одягу, харчування, канцелярії, підручників тощо. ОСОБА_2 матеріальної допомоги добровільно сину ОСОБА_1 надавати відмовляється, в результаті чого у позивача і виникла необхідність звернутися до суду із даним позовом. ОСОБА_2 є працездатним, не є інвалідом, не є особою пенсійного віку і може надавати матеріальну допомогу сину ОСОБА_1 , однак добровільно цього не робить. Відомості про доходи та прибутки відповідача позивач надати не може, інформації стосовно місця роботи відповідача ніякої не має.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.05.2023 відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та визначено відповідні строки.

Позивач копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 04.05.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано 08.05.2023, що підтверджується повідомленням про вручення поштового направлення.

12.05.2023 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову.

Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що з 13.06.2003 він перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.02.2007 розірвано. У шлюбі народилось дві дитини: син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.03.2019 у справі № 755/2298/19 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно на кожну дитину з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 11.02.2019 і до досягнення кожною дитиною повноліття. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05.03.2021 у справі №755/19466/20 припинено стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_5 , що стягуються відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07.03.2019 (справа №755/2298/19) в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття, скасовано заборгованість ОСОБА_2 у виконавчому провадженні НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом м. Києва 15.03.2019 у справі №755/2298/19 в розмірі 7 999 грн. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26.10.2022 у справі № 755/9409/22 змінено розмір аліментів, які стягнуті за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.03.2019 у справі № 755/2298/19, на стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановивши аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що підлягають стягненню з дня набрання даним рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що він в достатній мірі здійснював забезпечення свого сина, ОСОБА_1 , що змусило останнього у певний період часу змінити своє місце проживання, він від матері переїхав проживати до нього та він дбав про його добробут. З лютого 2022 року, син ОСОБА_1 , став проживати із своєю цивільною дружиною ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_3 . Сину достеменно відомо, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю мамою - пенсіонеркою, ОСОБА_8 , та вітчимом - інвалідом, ОСОБА_9 , та здійснює за ними догляд. Також, сину достеменно відомо, що він сплачує аліменти на користь його матері на утримання молодшого сина, його брата, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та перераховує кошти за його навчання в школі програмування ROBOCODE в сумі 1 800 грн. Також, сину достеменно відомо рівень його заробітку, а також те, що його дідусю, хоча і не рідному, однак який ставився до нього як до рідного, допомагав в тому числі і матеріально, коли вони жили разом, в грудні 2022 року провели складну операцію, витрати по якій ніс відповідач, а позивач в свою чергу навіть не провідав його. Така поведінка його сина, на його думку, зумовлена тільки одним - він знову перебуває під впливом своєї матері, яка усіма своїми діями намагалася помститися відповідачу за те, що їх шлюб не склався. З початку російської агресії він бачився з сином, спілкувались, син повідомляв, що працює в ІТ, таксисом, отримує дохід до 20 000 грн., на що він, відповідач, просив сина його працевлаштувати, оскільки не мав заробітку. Син дійсно звертався до нього за фінансовою допомогою, однак він повідомляв, що наразі не має належних доходів, однак при першій можливості буде йому допомагати. З січня 2023 року відповідач офіційно працює охоронником в ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» та середньомісячній дохід, після утримання податків становить приблизно 6 500 грн. З цією суми Дніпровський ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва), вираховує частину в рахунок сплати аліментів на утримання молодшого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, на життя відповідачу залишається приблизно 3 000 грн, що менше ніж встановлений ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік», розмір мінімальної заробітної плати.

17.05.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що за адресою: АДРЕСА_3 він, позивач, не мешкає і тим паче у цивільному шлюбі ні з ким не перебуває. Йому не відомо про те, що батько сплачує на даний час кошти на утримання молодшого брата - ОСОБА_4 , він лише знає, що у мами з батьком велися якісь судові спори, батько кошти не сплачував, мав борг на аліментам. Відповідач жодних документів, які б підтверджували понесення витрат на лікування ОСОБА_9 , а також документів, які б підтверджували перебування у нього на утриманні матері, не надав. Також, вважає образливим для нього те, що ОСОБА_2 , намагаючись в який раз уникнути сплати аліментів на його утримання, просто вводить суд в оману, повідомляючи, що він працює таксистом та в сфері IT. Нагадує, що він навчається на денній формі навчання і ніяким чином не можє влаштуватися на роботу.

Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 , батьками якого записані - ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 .

Місце проживання позивача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

05.09.2022 між Національним університетом фізичного виховання і спорту України державної форми власності та замовником освітньої послуги ОСОБА_1 укладено договір №5-БД, предметом якого є фінансові зобов`язання замовника щодо оплати освітньої послуги, що надаються здобувачу вищої освіти ОСОБА_1 .. Заклад бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання здобувачу платної освітньої послуги з 15.09.2022 до 30.06.2026, форма здобуття освіти денна, для здобуття ступеня бакалавра зі спеціальності 017 Фізична культура і спорт за освітньою програмою «Кіберспорт (esports)».

Відповідно до довідки Національного університету фізичного виховання і спорту України тренерський факультет від 11.05.2023, ОСОБА_1 дійсно є студентом 1 курсу ступеня бакалавра денної форми навчання тренерського факультету Національного університету фізичного виховання і спорту України (IV рівень акредитації). Термін навчання з 15.09.2022 по 30.06.2026.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 189 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. (ст. 199 СК України).

До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. (ст. 201 СК України).

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що потребує матеріальної допомоги батька, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням, харчуванням, придбанням одягу, підручників, тощо. В той же час, позивач жодним чином не наведено обґрунтувань щодо пред`явлення такої вимоги як стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, виключно до одного з батьків - батька відповідача у справі.

У відзиві на позовну заяву відповідач, посилаючись на те, що його заробіток є не достатнім для забезпечення повнолітнього сина, посилається на наявність на утриманні неповнолітнього сина, на утримання якого стягуються аліменти за рішенням суду, та матері - пенсіонерки, що на думку відповідача свідчить про неспроможність утримувати свого повнолітнього сина - позивача.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За матеріалами справи судом установлено, що позивач відноситься до категорії осіб яким надано право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, оскільки він є сином відповідача, досяг віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років та продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Поряд з цим, вирішуючи питання здатності батьків надавати матеріальну допомогу, суд має брати до уваги установлений законом прожитковий мінімум, враховувати розмір витрат, які батьки змушені нести (наприклад, у зв`язку із власною хворобою тощо). Якщо доходи батьків з урахуванням необхідних витрат забезпечують їм прожитковий мінімум, вони можуть визнаватися такими, що здатні надавати матеріальну допомогу. В будь-якому випадку суд має оцінювати всі обставини справи в сукупності.

Так, судом встановлено, що відповідач має на утриманні ще одну дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.03.2019 у справі № 755/2298/19 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 2 000 грн. щомісячно на кожну дитину з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 11.02.2019 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05.03.2021 у справі №755/19466/20 припинено стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_5 , що стягуються відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07.03.2019 (справа №755/2298/19) в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття; скасовано заборгованість ОСОБА_2 у виконавчому провадженні НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом м. Києва 15.03.2019 року у справі №755/2298/19 в розмірі 7 999 грн. 00 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26.10.2022 у справі № 755/9409/22 змінено розмір аліментів, які стягнуті за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.03.2019 у справі № 755/2298/19, на стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на ім`я ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановивши аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що підлягають стягненню з дня набрання даним рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Судом також встановлено, що відповідач, ОСОБА_2 працює на посаді охоронника у ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» з 04.01.2023 та його заробітна плата за період січня - березня 2023 року становила 19 887,89 грн (з урахуванням сплати податків - ПДФО, військовий збір). З даної суми, з урахуванням рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26.10.2022 у справі № 755/9409/22 має відраховуватись частина аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та відповідно дохід відповідача за січень-березень 2023 року склав - 14 915,92 грн, що у середньому у місяць становить 4 971,97 грн.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 01.01.2023 прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2 589 грн, а для основних соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб - 2 684 грн. При цьому, статтею 8 цього ж Закону визначено, що з 01.01.2023 мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 6 700 грн.

З наведеного убачається, що середньомісячний дохід відповідача, після відрахування податків та зборів, а також аліментів на утримання дитини неповнолітнього віку, складає менш ніж мінімальна заробітна плата.

Крім того, з матеріалів справи також убачається, що разом із відповідачем проживає його мати - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є пенсіонеркою та вітчим, чоловік матері - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який є інвалідом першої А групи з 19.04.2023 загального захворювання ОРА, що також має бути враховано судом, оскільки доказів наявності інших повнолітніх членів сім`ї ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які б мали можливість надавати останнім допомогу в утриманні, матеріали справи не містять.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позивачем не доведено перед судом спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, що є однією з обов`язкових умов для наявності підстав для їх стягнення, у зв`язку з чим у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 182, 187, 189-192, 194-197, 199-201 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 354, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: