Справа № 135/1093/23
Провадження №2/135/327/23
РІШЕННЯ

іменем України

16.10.2023 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., секретар судових засідань Гончарова К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, у якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договорів дарування частки квартири від 04 квітня 2023, 16 червня 2023 року, посвідчених державним нотаріусом Другої тростянецької державної нотаріальної контори у Вінницькій області Кощеєвою Г.С., укладеними ним з колишніми співвласниками квартири ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . За умовами вказаних договорів останні зобов`язалися знятися з реєстраційного обліку у даній квартирі в термін до 04.05.2023. Однак до цього часу відповідачі з реєстраційного обліку у даній квартирі не знялись, чим порушують умови вказаного вище договору та перешкоджають йому в реалізації права користування нерухомим майном. Вважає, що відповідачі втратили право користування даним житловим приміщенням з моменту укладення договору купівлі-продажу, а тому він змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 22.08.2023 року відкрито провадження у цивільній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалу суду про відкриття провадження у справі з цивільним позовом і долученими до нього матеріалами направлено відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за адресою їх реєстрації: АДРЕСА_3 , та отримані ними, проте у встановлений судом процесуальний строк відзив на позов не подали.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час і місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, про причини невяки суду не повідомили, заяв по суті та клопотань з процесуальних питань не подавали.

Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 квітня 2023 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з однієї сторони, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з іншої сторони, укладений договір дарування частки квартири, посвідчений державним нотаріусом Другої тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області Кощеєвою Г.С. за №500, на підставі якого ОСОБА_1 набув право власності на частки квартири АДРЕСА_2 .

Згідно п.15 зазначеного Договору, у відчужуваній квартирі зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тому за домовленістю сторін відчужувачі зобов`язалися, що вони знімуться з реєстраційного обліку в зазначені квартирі в термін до 04 травня 2023 року.

Крім того, 16 червня 2023 року між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з однієї сторони, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з іншої сторони, укладений договір дарування частки квартири, посвідчений державним нотаріусом Другої тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області Кощеєвою Г.С. за №970, на підставі якого ОСОБА_1 набув право власності на частки квартири АДРЕСА_2 .

Згідно п.15 зазначеного Договору, обдаровуваному відомо, що у відчуженій квартирі зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зобов`язалися знятися з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі в термін до 04 травня 2023 року, але на даний час залишаються там зареєстрованими.

Згідновідповідей №194053 та №194061 від 22.08.2023 є Єдиного державного демографічного реєстру відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 .

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

За змістом ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права та інтересу, зокрема, з позовом про припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення права. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

При цьому у своїх рішенням Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "СпорронгіЛьоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст.317 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Приймаючи до уваги, що позивачу на праві власності належить квартира, відповідачі права власності на будь-яку частину квартири не мають, порушили умови укладеного з позивачем договору щодо добровільного зняття з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі, не є членами сім`ї позивача, не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, тому суд приходить до висновку, що реєстрація відповідачів у даній квартирі чинить позивачу перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні належним йому на праві власності майном, а тому відповідачі повинні бути визнаними такими, що втратили право користування квартирою.

Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні з цим позовом до суду позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 2147 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією від 18.08.2023 за №0.0..1.

Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2147 грн. 20 коп. в рівних частках, з кожного по 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-5, 7, 8, 10 - 13, 81, 83, 89, 133, 141, 142,

247, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Визнати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Ладижинським міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області С.О.Нікандрова