Справа № 127/9463/22
Провадження № 22-ц/801/441/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 рокуСправа № 127/9463/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого : Копаничук С.Г.

Суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.,

учасники справи:

позивач:Комунальне підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго",

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30.09.2022 року, постановленого у приміщенні того ж суду під головуванням судді Медяної Ю.В., у цивільній справі за позовом комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого теплопостачання, -

в с т а н о в и в:

У травні 2022 року комунальне підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (далі КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого теплопостачання. Вказало, що відповідач зареєстрований та проживає в квартирі АДРЕСА_1 та забезпечується послугами централізованого теплопостачання КП ВМР «ВМТЕ».

Оплату за надані житлово-комунальні послуги відповідач не здійснював, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яку в добровільному порядку не погасив.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.11.2021 у справі справі №127/23992/21 було скасовано судовий наказ від 24.09.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги централізованого теплопостачання, що стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Враховуючи вищевикладене просило суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2018 по липень 2021 включно, в розмірі 11 501, 35 грн., з яких: 11 255,24 грн. сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання; 135,53 грн. - 3 % річних від простроченої суми заборгованості, 110,58 грн. - сума інфляційних втрат.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.09.2022 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2018 по липень 2021 включно, в розмірі 11 501, 35 грн., з яких: 11 255,24 грн. сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання; 135,53 грн. - 3 % річних від простроченої суми заборгованості та110,58 грн. - сума інфляційних втрат. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» 2481 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення скасувати, а у справі постановити нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог. Вказав, що суд взяв до уваги наданий ним до матеріалів справи акт від 25.05.2011 року про від`єднання його квартири від централізованої системи опалення. Оскільки на підставі вказаного акту від від`єднав свою квартиру від централізованої системи опалення, тому не повинен сплачувати кошти за дані послуги, так як опалення у його квартирі відсутнє. Договір про надання послуг у матеріалах справи відсутній, а доказів його ознайомлення із запропонованою позивачем публічною офертою та приєднанням до публічного договору про надання послуг з централізованого опалення і гарячого водопостачання, матеріали справи не містять.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши матеріали справи, рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду в справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 9 статті 19 ЦПК України встановлено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що позивачем подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у справі з ціною позову 11 501,35 грн. справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції встановив, що КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

ОСОБА_1 зареєстрований та проживає по АДРЕСА_2 та забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго».

Станом з жовтня 2018 по липень 2021 включно, по вказаній квартирі в зв`язку з несплатою відповідачем за надані послуги з теплопостачання утворилась заборгованість за послуги централізованого опалення в розмірі - 11 501, 35 грн., з яких: 11 255,24 грн. - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання; 135,53 грн. - 3 % річних від простроченої суми заборгованості та 110,58 грн. - сума інфляційних втрат, що підтверджується витягом з особового рахунку (а.с.8) ,оборотною відомістю за вказаним особовим рахунком на його ім`я за період з 10.2018 по 07.2021(а.с.9) ,а також розрахунком заборгованості за спожиті послуги.(а.с.10)

Заперечуючи проти позовних вимог і стверджуючи, що він від`єднаний від тепломережі і послуги не отримує , ОСОБА_1 надав суду наступні докази :

Акт у складі представників КП «Вінницяміськтеплоенерго» від 10.01.2009 року про те,що у кваритрі ОСОБА_1 АДРЕСА_3 температура у кімнаті складає 12 ,у кухні-14 і температурний режим приміщень не відповідає встановленим законодавчо нормам -18

« Акт» від 25.05.2011 року, а фактично його заяву до КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», яким він повідомив комунальне підприємство про те, що в присутності сусідів із квартир АДРЕСА_4 і АДРЕСА_5 від`єднав батареї від системи опалення в кількості п`ятнадцяти секцій, а стояк труб опалення в розмірі 6-ти секцій заізолював в якісну термоізоляцію , чим покращив опалення для інших мешканців будинку. Зазначений акт підписаний ОСОБА_1 власноручно і містить підписи мешканців квартир АДРЕСА_4 і АДРЕСА_5 (а.с. 32)

Заяву від 30.05.2011 року ,якою ОСОБА_1 повідомив,що він від`єднав свої дві батареї від мережі централізованого опалення та заглушив місце з`єднання батарей.Просив створити комісію для фіксації цього факту. (а.с.33)

З акту №06/10-08-47-А від 24.09.2012 року, складеного старшим державним інспектором з енергетичного нагляду Пилипенком Р.М. за участю контролера енергонагляду КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» Архипчука О.П., проведено розгляд звернення мешканця квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 щодо відключення його квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання багатоквартирного житлового будинку та виявлено наступне:

-між ОСОБА_1 та КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» заключено договір на постачання теплової енергії №7116-13003092 від 19.11.2007 року в односторонньому порядку;

-за інформацією ОСОБА_1 ним направлено лист до КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» від 18.08.2009 року про розірвання вищевказаного договору на постачання теплової енергії в односторонньому порядку;

- ОСОБА_2 проведено від`єднання від системи централізованого опалення і гарячого водопостачання будинку;

-циркуляція теплоносія в стояках квартири проходить через залишені перемички діаметром 15 мм, стояки в межах квартири мають діаметр 20 мм.;

-рушниковисушувач не від`єднано та використовується як транзитний стояк системи гарячого водопостачання під`їзду житлового будинку;

- ОСОБА_2 дозвіл на відокремлення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, технічні умови, проектно-кошторисна документація на влаштування індивідуального опалення квартири - не надано;

-всі роботи по відокремленню від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання виконані без залучення ліцензованої організації;

-акт про від`єднання квартири від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання встановленої форми не надано (а.с. 27-28)

Із зазначеним актом ОСОБА_1 ознайомився 24.09.2012 року (а.с. 29)

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Єдиною підставою для зняття споживача з реєстраційного обліку і припинення відповідних нарахувань є належним чином оформлений акт, затверджений комісією з розгляду питань про відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. Наданий відповідачем акт від 25.05.2011 року та заява від 30.05.2011 року з повідомленням КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» про від`єднання відповідача від мережі централізованого опалення, складені із порушенням та не відповідають Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, тому , навпаки, підтверджують факт самовільного відключення відповідача від мережі центрального опалення. Встановивши, що відповідач не дотримався встановленої Законом процедури і здійснив самовільне від`єднання своєї квартири від мережі централізованого опалення, не отримавши при цьому дозволу на таке відключення та належним чином складеного акту відключення за підписами представника власника будинку, представника монтажної організації, представника КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" та власника квартири, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для припинення нарахування відповідачеві оплати за постачання теплової енергії.

Дослідивши оборотну відомість по особовому рахунку № НОМЕР_1 , розрахунок заборгованості, виписку з особового рахунку із зазначенням нарахувань та оплати послуг опалення, розрахунки сум компенсації за інфляцію та 3% річних, суд дійшов висновку про підтвердження факту наявності заборгованості відповідача за період з жовтня 2018 по липень 2021 включно в розмірі 11 255,24 грн. за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а також погоджується із розрахунком інфляційних втрат в сумі 110,58 грн. та 135,53 грн. - 3 % річних від простроченої суми заборгованості.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, які перевірив наданими доказами, оціненими в порядку ст.89 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини та застосував до них норми права та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що квартира, у якій зареєстрований та мешкає ОСОБА_1 з травня 2011 року від`єднана від мережі центрального опалення і постачання гарячої води, не заслуговують на увагу, оскільки таке від`єднання не підтверджується матеріалами справи.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198 ( далі - Правила користування тепловою енергією), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 ( далі - Правила надання послуг), наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 09 грудня 2005 року за № 1478/11758 (із змінами).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Відповідно до пунктів 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно п. 25 Правил №630 відключення від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води (далі - ЦО і ПГВ) житлового будинку при відмові споживачів від цих послуг проводиться відповідно до Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж ЦО та ПГВ при відмові споживачів від постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства №4 від 22.11.2005 року № 4, який визначає процедуру відключення від послуг ЦО І ПГВ при відмові споживачів від таких послуг.

Для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі Комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії. Засідання постійно діючої міжвідомчої комісії відбуваються у міру потреби, але не рідше одного разу на місяць. (п. 1.2 Положення).

Відповідно до Розділу ІІ Порядку (у редакції чинній на день складення відповідачем акту про від`єднання) для відключення будинку (квартири) від мереж ЦО і ГВП споживач повинен вчинити наступні дії:

- п. 2.1 - для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення власник зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання про відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку;

-п. 2.2 - комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. Засідання комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника. Рішення комісії оформлюється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові.

-п 2.2.1 - при позитивному рішенні комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП.

- п.2.2.3 якщо заявником є власник окремого приміщення, комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення всього будинку про відключення від мереж централізованого теплопостачання;

- п.2.3.1 проект відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником;

- п. 2.4.2 проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж.

-п. 2.5 відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи.

- п. 2.6 по закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до комісії на затвердження.

- п. 2.7 після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Отже, відключення споживачів від мереж централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади ,з вчиненням у подальшому дій заявником з дотриманням визначеної процедури, визначеної Порядком. Акт відключення від централізованого опалення складається та підписується обов`язково представником власника будинку або уповноваженою ним особою, представником монтажної організації, представником виконавця послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання та власником квартири.

Оскільки ОСОБА_1 не вчинено вищевказаний перелік дій, а наданий ним до матеріалів справи акт про від`єднання від 25.05.2011 року складений власноручно відповідачем ,який не дотримався передбаченого законом порядку , то від`єднання відповідача від мереж централізованого опалення було здійснено самочинно. Достатніх, допустимих та достовірних доказів фактичного від`єднання відповідача від мережі централізованого опалення з дотриманням визначеної Порядком процедури такого від`єднання матеріали справи не містять.

За таких обставин, колегія суддів вважає, висновок суду про те, що в зв`язку із самовільним відключенням відповідача своєї квартири від мережі централізованого опалення, відсутні правові підстави для припинення нарахування йому оплати за постачання теплової енергії, є обгрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах справи договору про надання послуг та доказів ознайомлення відповідача із запропонованою позивачем публічною офертою та приєднанням останнього до публічного договору про надання послуг, не заслуговують на увагу.

З матеріалів справи вбачається, що КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» запропонувало населенню публічну оферту для ознайомлення та укладення договорів про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води шляхом опублікування у Вінницькій газеті № 32 від 03 серпня 2018 року типового договору приєднання, зміст договору розміщено на веб-сайті підприємства.

Відповідно до абзаців 1, 2, 3 частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату.

Крім того, відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Оскільки протягом 30 днів з дня опублікування публічного договору про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води у Вінницькій газеті № 32 від 03 серпня 2018 року, ОСОБА_1 не повідомив позивача про свою відмову від укладення цього договору та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до цього договору, зазначений договір вважається укладеним у запропонованій КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» редакції і його умови повинні виконуватись відповідачем.

Крім того, відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

До таких висновків щодо застосування норм права дійшов Верховний Суд у постанові від 20.06.2012 р. у справі № 6-68цс12.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 цього Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає передбачений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Крім того ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг або самовільного від`єднання споживача від мережі центрального опалення і постачання гарячої води не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі.

До такого висновку щодо застосування норм права дійшов Верховний Суд України в постанові від 20.04.2016 року у справі №6-2951цс15.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність підстав стягнення із нього заборгованості за надані послуги теплопостачання за період з жовтня 2018 по липень 2021 включно в зв`язку з від`єднанням його квартири від мережі теплопостачання 25.05.2011 року і відсутністю договору про надання житлово-комунальних послуг є безпідставними, оскільки відповідачем не було дотримано передбаченого законодавством Порядку відключення споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання і докази протилежного відсутні. Самочинне ж відключення ОСОБА_1 квартири від тепломереж правових наслідків у вигляді не нарахування оплати за послуги теплопостачання не тягне і не є підставою для звільнення відповідача від свого обов`язку з оплати заборгованості за надані послуги теплопостачання. Крім того, оскільки після опублікування публічного договору про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води у Вінницькій газеті № 32 від 03 серпня 2018 року, протягом встановленого законом 30-ти денного строку відповідач не повідомив позивача про свою відмову від укладення цього договору, зазначений договір вважається укладеним і його умови повинні виконуватись відповідачем, як стороною цого договору.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, які перевірив наданими доказами та дійшов правильного висновку про наявність зобов`язальних правовідносин між сторонами, невиконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати наданих йому позивачем послуг з централізованого теплопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню із відповідача у примусовому порядку.

Інші доводи апеляційної скарги правильні висновки суду не спростовують і не впливають на законність прийнятого судом рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки підстави для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення суду не наведені , рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому згідно ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а вказане рішення суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30.09.2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий С.Г. Копаничук

Судді С.К. Медвецький

В.В. Оніщук