Єдиний унікальний номер судової справи 487/2214/22
Номер провадження 22-ц/812/94/23
Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
Постанова

Іменем України

23 січня 2023 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Серебрякової Т.В.,

суддів: Лівінського І.В., Самчишиної Н.В.,

з секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

за участі:

відповідача ОСОБА_1 та її представника - ОСОБА_2 ,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 рішення, яке ухвалено Заводським районним судом міста Миколаєва 09 листопада 2022 року під головуванням судді Лагоди А.А., в приміщені цього ж суду, у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КапіталН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИЛА:

У липні 2022 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КапіталН» (далі ОСББ «КапіталН») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСББ «КапіталН» з листопада 2016 року здійснює утримання спільного багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень магазину, загальною площею 153 кв.м, та кафетерію, загальною площею 83.2 кв.м, розташованих на першому поверсі вищевказаного багатоквартирного будинку.

Протоколами загальних зборів ОСББ «КапіталН» визначено порядок сплати, перелік та розмір внесків і платежів співвласників на утримання будинку та прибудинкової території.

В період з 01 лютого 2020 року по 30 червня 2022 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 26 900 грн. 18 коп.

Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що відповідач в добровільному порядку вказану заборгованість не сплачує, ОСББ «КапіталН» просило стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість з оплати житлових комунальних послуг за період з 01 лютого 2020 року по 30 червня 2022 року в загальному розмірі 26 900 грн. 18 коп.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволені позовних вимог відмовити.

Зазначала, що до загального договору про надання послуг з управління будинком відповідач не приєднувалась, оскільки має нежитлове приміщення, має окремо укладені договори з МКП «Миколаївводоканал», АТ «Миколаївобленерго», а також у її приміщенні відсутнє централізоване опалення, а прибирання прибудинкової території відповідач виконує силами своєї прибиральниці.

На протязі декількох років у приміщенні відповідача періодично виникали аварійні прориви загально-будинкової мережі водопостачання, які вона усувала власними силами, за власні кошти, з оформленням актів про затоплення, за підписом власників сусідніх приміщень. Позивач всіляко ухиляється від вирішення питань, пов`язаних з усуненням аварійних ситуацій на загально-будинкових мережах, що проходять через приміщення відповідача. Загалом збитки ОСОБА_1 від неправомірних дій ОСББ «КапіталН» склали 8 205 грн. 72 коп., які відповідач просила позивача враховувати при здійснені розрахунку по оплаті послуг.

Крім того, вказує, що ОСОБА_1 за період з травня 2020 року по листопад 2021 року сплатила ОСББ «КапіталН» в загальному розмірі 12 540 грн. Також, в період з грудня 2021 року по липень 2022 року ФОП ОСОБА_3 , як орендатор належного відповідачу нежитлового приміщення, площею 153 кв.м, сплатив позивачу за надані послуги в загальному розмірі 4 896 грн.

При цьому, відповідач має сплачувати послуги на утримання будинку в розмірі 1 грн. 84 коп. за 1 кв.м, а всього 434 грн. 61 коп. щомісячно, оскільки має прямі договори на електроенергію (має окреме підключення, окремий вхід), водопостачання, інші витрати несе самостійно (прибирання прибудинкової території), відсутнє теплопостачання, поточний ремонт жодного разу не проводився, тому такі послуги не надавались. Таким чином, за 29 місяців за період з 01 лютого 2020 року по 30 червня 2022 року ОСОБА_1 мала сплатити позивачу кошти в загальному розмірі 12 603 грн. 69 коп., а враховуючи оплату відповідача та його орендаря в сумі 17 436 грн. і витрати відповідача в сумі 8 205 грн. 72 коп., переплата відповідача за вказаний період складає 13 137 грн. 72 коп.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив в якому зазначав, що неприєднання відповідача до загального договору про надання послуг з управління будинком не є підставою для звільнення її від сплати внесків, платежів, а відсутність в приміщені, належного відповідачу, централізованого опалення не знімає з неї обов`язку сплачувати внески, платежі для належного утримання спільного майна, його реконструкції, реставрації, поточного та капітального ремонтів. Наявність аварійних ситуацій у приміщенні ОСОБА_1 передбачає її право утримувати належне їй майно в тому числі з очищення каналізації, проведення ремонтних робіт. Якщо ж вона вважає, що послуги з управління багатоквартирним будинком не відповідають встановленим нормам, то має діяти відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а самостійне усунення аварійних ситуацій без належного оформлення не є підставою для компенсації понесених нею витрат позивачем. Питання ж компенсації відповідачу завданих збитків третіми особами має бути вирішено в судовому порядку. Щодо питання тарифоутворення, то воно відноситься до статутних повноважень позивача, що відповідає протоколу загальних зборів від 27 січня 2019 року.

Щодо сплати коштів вказував на те, що станом на 14 травня 2020 року у відповідача вже існувала заборгованість в загальному розмірі 14 630 грн. 38 коп., а тому сплачені нею кошти з травня 2020 року, відповідно до правил бухгалтерського обліку, зараховані в погашення існуючої заборгованості відповідача по сплаті внесків і платежів на утримання спільного майна.

Також зазначив, що після отримання відзиву позивачем додатково перевірено інформацію про рух коштів на рахунку ОСББ та встановлено, що бухгалтером позивача дійсно не було враховано витрати на загальну суму 5 480 грн. сплачені відповідачем. З урахуванням вказаних коштів, представник позивача зменшив позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість з оплати житлових послуг за період з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2022 року у загальному розмірі 21 420 грн. 18 коп. та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надала до суду письмові заперечення на відповідь позивача. Вказувала, що відповідач неодноразово зверталась до позивача з приводу зарахування витрачених, та документально підтверджених сум витрат по усуненню аварій, збитків в рахунок оплати за послуги з утримання будинку. При цьому, відповідач заперечує наявність попередніх боргів на момент проведення оплати з огляду на різні рахунки, що виставляє позивач, на момент проведення оплати в 2020 році заборгованості не було.

В квитанціях до прибуткового касового ордеру зазначено відповідне призначення платежу за квитанціями від 14 травня 2020 року, від 26 червня 2020 року, від 10 липня 2020 року, від 12 серпня 2020 року. Питання встановлення тарифу відповідачу і оплати має бути застосовано з огляду на послуги, які надаються, в іншому випадку відсутні правові підстави для оплати, з огляду на відсутність користування з боку відповідача під`їздом, освітленням, прибиранням (самостійно здійснює), відсутність опалення (має індивідуальне).

Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 09 листопада 2022 року позов ОСББ «КапіталН» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «КапіталН» заборгованість з оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 21 420 грн. 18 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «КапіталН» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення районного суду скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Скаргу обґрунтована тим, що рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки судом не враховано те, що відповідач не користується житлово-комунальними послугами, які надаються позивачем.

Згідно ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в ст.263 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення суду першої інстанції, в межах оскарження, таким вимогам відповідає не в повному обсязі.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що 24 вересня 2015 року власниками житлових квартир та приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 у відповідності до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» було створено ОСББ «КапіталН».

Відповідно до Статуту ОСББ «КапіталН» метою створення об`єднання є забезпечення захисту прав його членів та дотримання ними обов`язків щодо належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.

Відповідач ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень магазину та кафетерію розташованих на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 загальною площею 236.2 кв.м, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 20 квітня 2021 року (а.с.5-7).

Судовим наказом, виданим Заводським районним судом міста Миколаєва 31 серпня 2021 року у справі №487/3308/21, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «КапіталН» заборгованість з оплати житлових послуг в сумі 19 723 грн. 18 коп. за період з 01 травня 2018 року по 01 травня 2021 року (а.с.11).

В подальшому, ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 07 лютого 2022 року вищевказаний судовий наказ скасовано (а.с.12).

Відповідно до наданого ОСББ «КапіталН» розрахунку заборгованості з січня 2017 року ОСОБА_1 не сплачувала в повній мірі вартість послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та станом на 30 червня 2022 року загальний розмір заборгованості становив 21 420 грн. 18 коп. (а.с.109 зворот-110).

Відповідно до ч.3 ст.13 Конституції України, з якою кореспондується ч.4 ст.319 ЦК України, власність зобов`язує, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Згідно зі ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, положення ст.322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

В силу п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) це власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку.

Відповідно до ст.7 цього Закону України обов`язки співвласників багатоквартирного будинку включають забезпечення належного утримання та належного санітарного, протипожежного і технічного стану спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечення технічного обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку.

Положеннями ст.385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

В силу ч.1 ст.9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку встановлені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон).

Відповідно до ст.1 Закону об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

За змістом статей 15,16 Закону об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. У свою чергу, співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати внески і платежі.

Статтею 20 Закону встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Згідно зі ст.22 Закону самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання.

Відповідно до положень статті 10 Закону органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання.

У постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року у справі №466/8748/16-ц зроблено правовий висновок про те, що особа, яка є співвласником будинку, в якому створено ОСББ, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділене правом у разі нездійснення таких дій цією особою звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Законом, іншими законодавчими актами не передбачено затвердження або погодження органами місцевого самоврядування внесків і платежів, визначених загальними зборами ОСББ.

Визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків та платежів співвласників будинку відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників відповідно до ч.9 ст.10 Закону, ч.2 ст.12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (тут і далі в редакції закону, що була чинною на час спірних правовідносин) визначено, що послуга з управління багатоквартирним будинком є житловою послугою, яка належить до житлово-комунальних послуг і включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо.

Згідно із ст.9 цього Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно встановив, що нежитлові приміщення магазину та кафетерію, що розташовані на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 загальною площею 236.2 кв.м, власником яких є відповідач, входять до житлового будинку, що знаходиться за вищевказаною адресою, належним балансоутримувачем вказаного будинку є ОСББ «Капітал-Н », яке надавало відповідачу житлово-комунальні послуги, а відповідач споживала вказані послуги, тому дійшов правильного висновку щодо покладення обов`язку на споживача сплатити вартість наданих послуг.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується із визначеним судом розміром заборгованості за надані комунальні послуги.

Так, ОСББ «Капітал-Н» звертаючись із вказаним позовом визначило, що у період з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2022 року ОСОБА_1 сплачувала неналежним чином житлово-комунальні послуги, що стало підставою для звернення до суду.

Разом з тим, зі змісту розрахунку заборгованості, складеного позивачем, убачається, що станом на 01 вересня 2020 року відповідач має заборгованість перед ОСББ «Капітал-Н» у розмірі 14 274 грн. 38 коп., тобто вказана заборгованість нарахована позивачем за попередні періоди, починаючи з листопада 2016 року.

Втім, колегія суддів звертає увагу на те, що за період з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2022 року (період визначений позивачем) вищевказана заборгованість не повинна бути врахована.

За такого, відповідно до розрахунку заборгованості за період з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2022 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість у загальному розмірі - 8 090 грн. 50 коп. (20 785 грн. 60 коп. (нараховано) 12 695 (сплачено), яка і підлягає стягненню з останньої.

Твердження відповідача про не отримання нею наданих позивачем послуг у повному обсязі не підтверджені відповідними належними доказами.

Доводи відповідача про те, що вона не укладала з відповідачем будь-яких договорів на утримання будинку, не впливають на законність рішення суду, оскільки обов`язок відповідача нести витрати по утриманню власного майна випливає з Статуту ОСББ та вимог закону. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказаний правовий висновок сформульований у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц.

Відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тому відсутність укладеного договору з ОСББ «Капітал-Н» не звільняє відповідача від обов`язку оплачувати надані їй послуги.

Відповідно до положень ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи відповідача про те, що укладені окремі договори на використання теплової та електричної енергії з іншими суб`єктами господарювання не спростовують її обов`язку сплачувати витрати на утримання будинку на користь відповідача, який безпосередньо надає відповідні комунальні послуги.

За такого, оскільки суд першої інстанції був іншої думки, то рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 09 листопада 2022 року на підставі ст.376 ЦПК України в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Капітал-Н» заборгованості за період з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2022 року за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території слід змінити, зменшивши загальний розмір стягнутої суми з відповідача на користь позивача з 21 420 грн. 18 коп. до 8 090 грн. 60 коп.

Щодо розподілу судових витрат у справі, то колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 13 ст.141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В силу ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що рішення суду підлягає зміні, необхідно відповідно змінити і розподіл судових витрат, здійснений судом першої інстанції.

При зверненні до суду позивачем було сплачено 2 481 грн. судового збору, які підлягають поверненню позивачу пропорційно задоволеним вимогам (8 090 грн. 60 коп.) від загальної суми позовних вимог (21 420 грн. 18 коп.), що становить 942 грн. 78 коп.

Також необхідно провести розподіл судових витрат, понесених в апеляційній інстанції - сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Так, ОСОБА_1 при зверненні з апеляційною скаргою сплатила 3 721 грн. 50 коп. У зв`язку із частковим задоволенням позову на користь відповідача слід стягнути сплачений нею за подання апеляційної скарги судовий збір пропорційно від суми, на яку зменшено стягнення порівняно із судом першої інстанції, тобто 2 307 грн. 33 коп.

Також, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, не є предметом апеляційного розгляду перевірка законності ухваленого у справі судового рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу, тому рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 09 листопада 2022 року в частині розподілу судових витрат по сплаті витрат на професійну правничу допомогу підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381,382 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 09 листопада 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Капітал-Н» (ідентифікаційний код юридичної особи 40030334) заборгованості за період з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2022 року за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території змінити, зменшивши загальний розмір стягнутої суми з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 21 420 (двадцять одна тисяча чотириста двадцять) грн. 18 коп. до 8 090 (вісім тисяч дев`яносто) грн. 60 коп.

Рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 09 листопада 2022 року в частині розподілу судових витрат змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судових витрат по сплаті судового збору з 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. до 942 (дев`ятсот сорок дві) грн 78 коп.

Рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 09 листопада 2022 року в частині розподілу судових витрат по сплаті витрат на професійну правничу допомогу - залишити без змін.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Капітал-Н» (ідентифікаційний код юридичної особи 40030334) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 2 307 (дві тисячі триста сім) грн. 33 коп. судового збору, сплаченого при зверненні до суду з апеляційною скаргою.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: І.В. Лівінський

Н.В. Самчишина

Повний текст судового рішення

складено 25 січня 2023 року