СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1962/23
Провадження № 2/306/657/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю: секретаря судового засідання Стеблей А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Свалявської міської ради Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивачки звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що її батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті останнього залишилось спадкове майно, яке складається з належного такому житлового будинку з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 . Зазначає, що позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті батька, звернувшись у встановлений законом строк до нотаріальної контори, їй було повідомлено, що оформити право власності на спірний житловий будинок неможливо, так як покійний батько не провів первинну реєстрацію такого. Тому просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: житлового будинку літера «А», котельні «Б», сарая «В», вбиральні «Г», огорожі «1-2, в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасники в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представник позивачки позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Представник Свалявської міської ради просила розгляд справи проводити за наявними в матеріалах такої документами (а.с.41-48).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17.01.2023 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 15 від 17.01.2023 року проведений Свалявським Відділом ДРАЦС у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.9).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.04.1992 року, батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_5 (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 27.10.2012 року позивачка змінила прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » (а.с. 11).

Чинним рішенням Свалявського районного суду від 22.05.2023 року (справа №306/895/23) встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).

Відповідно до довідки Відділу «ЦНАП» Свалявської міської ради від 27.06.2023 року №666, ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 ,, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 13).

Згідно довідки КУП «Свалявське МБТІ» від 19.04.2023 року №65 житловий будинок за вищевказаною адресою не зареєстрований на паперових носіях згідно архівних даних та реєстрових книг (а.с. 14).

Як убачається з будівельного паспорту земельної ділянки, Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності з кількістю кімнат від 1 до 5 включно від 14.07.1978 року, рішення виконкому Свалявської міської ради депутатів трудящих №147 від 14.07.1977 року, Плану забудови земельної ділянки та акту №3 від 11.08.1977 року, ОСОБА_3 надано в користування та виділено в натурі земельну ділянку для будівництва житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 15-21).

Відповідно до довідки Свалявської міської ради від 29.06.2023 року №02-16/2483, права власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 не зареєстровано (а.с. 22).

Згідно технічного паспорту (реєстраційний номер ТІ01:9351-5701-4868-9047, Інвентаризаційна справа №2364/2020) на житловий будинок садибного типу за адресою АДРЕСА_1 , такий складається з «А» - житловий будинок; «Б» - котельня; «В» - сарай; «Г» - вбиральня; №1,2 огорожа. Вартість такого відповідно до довідки ФОП ОСОБА_10 від 19.07.22023 року № 113 становить 98470,00 грн (а.с. 23-30).

Вищезгадані обставини стверджуються відповідними документами і ніким не оспорюються.

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20).

Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється.

Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Згідно з нормою ст. 319 цього кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити з своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, виконуючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону й порушувати права інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановленим законом.

Ст. 321 ЦК України закріплений принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції, відповідно до ч.4 якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду з захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути ... в т.ч. припинення дії, яка порушує право.

За правилами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину … .

З огляду на вищевикладене позов є обгрунтованим.

Керуючись ст. ст. 12, 18, 81, 200, 258, 263, 265, 273, 353 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 321, 328, 392, 1216, 1218, 1268 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Свалявської міської ради Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . мешканкою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: житлового будинку літера «А», котельні «Б», сараю «В», вбиральні «Г», огорожі - №1-2, в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець

12.10.2023 року