Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Білак І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє представник - адвокат ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 02.11.2023 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 06.11.2023 року.

Позивач, ОСОБА_1 від імені якого діє представник - адвокат Ставичний Петро Ігорович, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.09.2023 року у справі відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

Позовна заява мотивована тим, що 08 червня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 (далі по тексту - Позивач) та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_4 ) (далі по тексту - Відповідач), про що цього ж дня в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №245.

Факт укладення шлюбу між Позивачем та Відповідачем підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , який видано Відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області 08 червня 2002 року.

За час шлюбу у них народилось двоє дітей, а саме: син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , яке видане 29.11.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області та донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , яке видане 17.03.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області.

Як стверджує Позивач, протягом тривалого часу, в період спільного проживання з Відповідачем, між ними постійно виникали сварки та суперечки. Подальше спільне сімейне проживання Позивача з Відповідачем є неможливим, подальше збереження даного шлюбу суперечить їхнім інтересам.

У позовній заяві вказано на те, що близько чотирьох років Позивач разом із дітьми проживає окремо від Відповідача та не підтримує з нею жодних відносин, які б вказували на наявність шлюбу, або давали б підстави вважати, що такий шлюб може бути в подальшому збережений. Наскільки відомо Позивачу, Відповідач на початку 2022 року виїхала закордон де облаштовує своє особисте життя та має намір створити іншу сім`ю.

Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини з Відповідачем у Позивача немає.

Позивач вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати, адже збереження сім`ї є неможливим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 19, 76, 174-177 ЦПК України, ст. 104, ч. 3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України, а також в силу приписів постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», позивач просить суд: шлюб, укладений 08 червня 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_4 ), який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №245 (Свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 ) - розірвати. Не стягувати з Відповідача сплачений Позивачем судовий збір.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує, вважає що він підлягає якнайшвидшому розірванню.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 08 червня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , про що цього ж дня в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №245, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , який видано Відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області 08 червня 2002 року.

За час шлюбу у них народилось двоє дітей, а саме: син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , яке видане 29.11.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області та донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , яке видане 17.03.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області (оригінал міститься матеріалах справи).

За час шлюбу у них народилось двоє дітей, а саме: син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , яке видане 29.11.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області та донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , яке видане 17.03.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області.

Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності зі ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Позивач просить розірвати шлюб, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує.

Оскільки позивач наполягає, а відповідач в свою чергу не заперечує, щодо розірвання шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , виявився невдалим, сімейне життя не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільно не проживають близько чотирьох років, тобто даний шлюб існує тільки формально.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , слід розірвати.

Слід вказати на те, що під час розгляду справи сторони вказати на те, що спір щодо місця проживання та участі у вихованні їх спільної дитини відсутній.

Щодо розподілу судових витрат:

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181 ч.1, 183, 184, 185, 191 ч.1 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року та, керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 223,258, 262, 264, 265, 268, 273, 352, 280-289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє представник - адвокат ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,- задовольнити.

Шлюб, укладений 08 червня 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_4 ), який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №245 (Свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 ) - розірвати.

Стягнути із відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 50% сплаченої ним при зверненні до суду із вказаним позовом суми судового збору, що становить 536,80 грн.

Повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову 50 % сплаченого нею судового збору в розмірі 536,80 гривень.

Копію рішення направити учасникам справи для відома.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош