Справа № 190/229/23
Провадження №2/190/192/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

03 травня 2023 року м.Пятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Кудрявцевої Ю.В.

за участю секретаря судового засідання Пронської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті П`ятихатки Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивують тим, що ОСОБА_4 на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 .У вказаному будинку зареєстровані ОСОБА_1 разом зі своїми дітьми та бувшим чоловіком ОСОБА_3 ОСОБА_1 розірвала шлюб з відповідачем 28 грудня 2021 року. Відповідач не проживає в будинку з 15 вересня 2021 року тому вони вважають, що він втратив право на користування жилим приміщенням. Факт реєстрації відповідача у будинку перешкоджає їм у праві користування будинком. Добровільно відповідач не бажає змінити реєстрацію свого місця проживання.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, про місце та час слухання справи повідомлені належним чином, від представника позивачів адвоката - Сарма Л.І. до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивачів, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, передбаченому частинами 7, 11 статті 128 ЦПК України, відзив на позов не подав.

Відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних мотивів.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом та копією Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.09.2013 року, позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 . (а.с.3,4)

Згідно копії рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 28.12.2021 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.(а.с.5)

Згідно довідки Саксаганської сільської ради Саївського старостинського округу про осіб місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 01.01.2023 р. по 31.01.2023 за адресою АДРЕСА_1 , - зареєстровані ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.6)

Згідно Акта про непроживання особи за місцем реєстрації від 31.01.2023 року складеного в с.Саївка встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 починаючи з вересня 2021 року фактично не проживає ОСОБА_3 , акт засвідчено старостою ОСОБА_10 (а.с.7)

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не проживає в будинку АДРЕСА_1 без поважної причини, у позивачів виникли перешкоди в користуванні своїм майном, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги, задовольнити, визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме в буд. АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття з реєстрації за вищевказаною адресою.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Тобто, для зняття з реєстрації місця проживання достатньо рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

У відповідності до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень норм ст.ст. 16, 391, 386 ЦК України, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Керуючись ст. 15, 16, 317, 319, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 76, 130, 141, 223, 263-266, 280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме в будинку АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено та підписано суддею 10 травня 2023 року.

Суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області Ю.В.Кудрявцева