Провадження № 2-н/522/1933/23
УХВАЛА

03 листопада 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Бондар В.Я., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за телекомунікаційні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

02.11.2023 заявник звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за телекомунікаційні послуги.

Згідно ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно відповіді №304618 від 03.11.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Договір між ОСОБА_1 та ПрАТ «МТС Україна» про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку укладений 09.03.2014.

З історії балансу вбачається, що 30.04.2019 у ОСОБА_1 було нараховано заборгованість у розмірі 6 070,83 грн. Такий розмір заборгованості продубльований за 31.05.2019. Розрахунок зроблений за період 01.03.2019-31.05.2019.

Також у розрахунку додатку до претензії вказано, що заборгованість у розмірі 6 070,83 грн виникла 30.04.2019.

Заявник просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 6 070,83 грн.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

До вимог про стягнення заборгованості за надання телекомунікаційних послуг застосовується загальна позовна давність, яка згідно зі ст. 257 ЦК України становить 3 роки, перебіг якої відповідно до ст. 261 цього Кодексу починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Заборгованість ОСОБА_1 виникла 30.04.2019 і з того часу не змінилася.

Заявник зазначає, що строк позовної давності не сплинув, адже закінчення терміну позовної давності припало на час дії карантину, який було продовжено до 30.06.2023.

Відповідно до постанови КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з 12 березня 2020 року в Україні було запроваджено карантин. Постановою КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 №1236, зі змінами дію карантину продовжено до 30 червня 2023 року.

Відповідно до п. 12 "Прикінцевих та перехідних положень", яким було доповнено Цивільний кодекс України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19» від 30 березня 2020 року № 540-ІХ: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Доводи заявника про те, що строк позовної давності продовжений, відповідно до вимог п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на період дії карантину, не можуть бути поставленими в основу рішення про видачу судового наказу, оскільки під час розгляду заяви про видачу судового наказу, судом не підлягають дослідженню матеріально-правові особливості застосування позовної давності (переривання, зупинення перебігу позовної давності, застосування позовної давності до частини вимог, тощо), тобто виходить за межі інституту наказного провадження.

При вирішенні заяв поданих в порядку наказного провадження про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, суд лише перевіряє чи з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою. Тобто досліджує питання безспірності заборгованості.

Стаття 165 ЦПК України не містить вимог щодо з`ясування судом обставин переривання строку позовної давності. Проте, пропуск строку позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Законом визначено можливість суду за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у випадках наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених кодексом), поновлювати строки, встановлені у статтях вищезазначених процесуальних кодексів, а також продовжувати процесуальні строки, які встановлені законом чи судом, на строк дії карантину, у разі визнання причин їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

З цих підстав відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України ПрАТ «ВФ Україна» слід відмовити у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Відповідно до ч.2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 163, 165, 353, 354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу Приватному акціонерному товариству «ВФ Україна» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за телекомунікаційні послуги.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини 1 статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена у п`ятнадцятиденний строк шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси В.Я.Бондар