Провадження № 2/686/990/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

07 березня 2023 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Колієва С.А.

при секретарі Кучерук Н.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Хмельицького міськрайонного суду Хмельницької області із вказаним позовом в якому просила виселити ОСОБА_2 із житлового будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що будинок АДРЕСА_1 належав її бабусі - ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого все належне їй на час смерті майно заповіла їй - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 її бабуся померла. Після смерті бабусі відкрилася спадщина, до складу якої входить і будинок АДРЕСА_1 , яку вона прийняла. Також позивачем зазначено, що у вказаному будинку вона зареєстрована та проживає з 2008 року, разом з сином - ОСОБА_4 по теперішній час. З 2014 року зі згоди бабусі у вказаному будинку став проживати та був зареєстрований ОСОБА_2 , з яким на той час вона підтримувала близькі стосунки. Впродовж останніх років ОСОБА_2 став зловживати алкогольними напоями, вчиняє сварки під час яких спричиняє їй тілесні ушкодження, пошкоджує та руйнує майно у будинку. У зв`язку із такою неправомірною поведінкою ОСОБА_2 , вона вимушена була неодноразово звертатися до правоохоронних органів, та останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП. Водночас ОСОБА_2 таку свою поведінку не змінив, продовжує зловживати алкогольними напоями, влаштовує сварки, під час яких застосує до неї фізичне насильство. Така поведінка відповідача робить неможливим для неї та її сина проживання разом з ним в одному будинку, та порушує її право користування належним їй майном, як його власника.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просила його задовольнити. Зазначила, що будинок АДРЕСА_1 належав її бабусі, яка померла у 2001 року. Спадщину після її смерті прийняла вона, як спадкоємець за заповітом. У 2009 році вона була зареєстрована разом з сином у вказаному будинку. У 2014 році, зі згоди бабусі у цьому будинку був зареєстрований і став проживати відповідач - ОСОБА_2 . На той час вона з відповідачем підтримувала близькі стосунки. Разом з цим зазначила, що впродовж останніх років (з 2021 року) ОСОБА_2 став зловживати алкогольними напоями, почав постійно влаштовувати сварки, застосовував до неї фізичне насильство, пошкоджував майно у будинку. У зв`язку із такою поведінкою відповідача вона неодноразово викликала поліцію. Також у зв`язку із застосуванням домашнього насильства ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності, а також стосовно нього був виданий терміновий заборонний припис. Незважаючи на це, ОСОБА_2 продовжує зловживати алкогольними напоями, влаштовує сварки, під час яких погрожує їй та застосовує фізичне насильство. Така протиправна поведінка ОСОБА_2 робить неможливим з ним спільне проживання та ставить під загрозу її здоров`я та здоров`я її дитини.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов не подав. Причини своєї неявки суд не повідомив.

За таких обставин, зі згоди позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

12 лютого 2001 року державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Капусняк О.Т. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_3 , як спадкоємцю після померлого ОСОБА_5 , на спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1 . На підставі вказаного свідоцтва у Хмельницькому БТІ за ОСОБА_3 було зареєстроване право власності на цей будинок (зроблено відповідний запис в реєстрову книгу №161 16.02.2001 року за реєстровим номером № 34447).

12.02.2001 року ОСОБА_3 склала заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Капусняк О.Т. і зареєстрований у реєстрі №3-213. Вказаним заповітом ОСОБА_3 заповіла все своє майно, в тому числі і будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , 1983 р.н.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Після її смерті за заявою ОСОБА_1 від 12.05.2022 року про прийняття спадщини була заведена спадкова справа №13/2022.

Згідно довідки № У-03-18148 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, яка видана 12.07.2022 року Відділом реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - з 05.03.2009 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - з 05.03.2009 року та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - з 06.06.2014 року.

Також встановлено, що 10.09.2021 року ОСОБА_1 звернулася на лінію 102 із повідомленням про те, що за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння вчиняє фізичне насильство. Вказане повідомлення було зареєстроване в журналі ЄО №23462 від 10.09.2021 року та за цим фактом стосовно ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП. За наслідками розгляду вказаного протоколу постановою Хмельницького міськрайонного суду від 05.10.2021 року (справа №686/22144/21) ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173 КУпАП та на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 170 гривень. Згідно вказаної постанови ОСОБА_2 був визнаний винуватим у тому, що 10.09.2021 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , будучи з ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив стосовно ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які виразилися у висловлюваннях нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою на її адресу.

10.09.2021 року інспектором СПНВП Хмельницького РУП в Хмельницькій області стосовно ОСОБА_2 у зв`язку зі застосуванням до ОСОБА_1 домашнього насильства (висловлювання нецензурної лайкою на адресу потерпілої, її шарпання, штовхання) був встановлений терміновий заборонний припис який полягав у зобов`язанні залишити місце проживання постраждалої особи, забороні на вхід і перебування в місці проживання постраждалої особи та забороні у будь-які спосіб контактувати з постраждалою особою.

Вказаний заборонний припис був порушений ОСОБА_2 у зв`язку із чим стосовно останнього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП. За наслідками розгляду вказаного протоколу постановою судді Хмельницького міськрайонного суду від 27.09.2021 року (справа №686/22405/21) ОСОБА_2 був звільнений від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю та останньому було оголошено зауваження.

29.05.2022 року ОСОБА_1 звернулася на лінію 102 на яку повідомила, що за адресою проживання: АДРЕСА_1 , її співмешканець ОСОБА_2 чинить фізичне насильство стосовно неї та її неповнолітньої дитини.

Згідно долученої довідки від 30.05.2022 року травмпункту КП «Хмельницька міська лікарня» 29.05.2022 року ОСОБА_1 зверталася до вказаної установи та за результатами її огляду останній був встановлений діагноз: забій м`яких тканин шиї, тупа травма горла(?).

18.01.2023 року стосовно ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_1 ).

Згідно долученої довідки від 20.01.2023 року травмпункту КП «Хмельницька міська лікарня» 20.01.2023 року ОСОБА_1 зверталася до вказаної установи та за результатами її огляду останній був встановлений діагноз: забій п/з правого плеча.

Застосовані норми права та позиція суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 , як на підставу позову посилалася на статтю 116 ЖК Української РСР .

Згідно зі статтею 116 ЖК Української РСР якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Для застосування правила цієї статті необхідна одночасна наявність двох умов: систематичне порушення правил співжиття, а також вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів. Під заходами впливу мають на увазі заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах мешканців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз`яснено, що при вирішені справ про виселення на підставі статті 116 ЖК Української РСР осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Серед таких визначені заходи попередження, що застосовуються судами, прокуратурами, органами внутрішніх справ тощо.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із досліджених матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , разом із неповнолітнім сином ОСОБА_4 , проживають у будинку АДРЕСА_1 . Вказаний будинок фактично належить позивачу, як спадкоємцю, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 . Відповідач ОСОБА_2 не є членом сім`ї ОСОБА_1 , був вселений у спірний будинок за життя та згоди колишньої власниці будинку - ОСОБА_3 . Також матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 систематично порушує правила співжиття та робить неможливим для інших осіб (позивача та її неповнолітньої дитини) проживання з ним у цьому будинку: за вказаною адресою останній неодноразово вчиняв домашнє насильство стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку із чим був притягнутий до адміністративної відповідальності; стосовно останнього був виданий терміновий заборонний припис, який той порушив. Вжиті заходи попередження (притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, винесення термінового заборонного припису) не дали позитивних результатів, оскільки після ухвалення постанови Хмельницького міськрайонного суду від 05.10.2021 року, якою ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП останній продовжив вчиняти протиправні дії щодо ОСОБА_1 ; після відкриття провадження у цій справі стосовно ОСОБА_2 18.01.2023 року був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП та позивач надала довідку із травмпункту згідно якої у останньої були встановлені травми (забій) плеча.

За таких обставин приходжу до переконання, що поданий ОСОБА_1 позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесенні нею судовий витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 992,40 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 109, 116 ЖК УРСР, ст.ст. 16, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , із будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 992,40 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення буде складено 15.03.2023 року.

Суддя: