Справа № 624/262/23
провадження № 2/624/90/23
УХВАЛА

01 травня 2023 року Кегичівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Крапівки Т.В., за участю секретаря Лебідь Л.В., розглянувши у письмовому провадженні в залі суду в смт. Кегичівка, Харківської області заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Крапівки Тетяни Валентинівни по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в:

В провадженні Кегичівського районного суду Харківської області знаходиться зазначена справа.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 07 квітня 2023 року провадження у справі відкрито, справа до розгляду призначена на 04 травня 2023 року з викликом сторін.

11 квітня 2023 року представником позивача ОСОБА_1 , адвокатом Каніщевою В.С. подано через канцелярію суду заяву про відвід судді Крапівки Т.В.

В обґрунтування своєї заяви представник позивача Каніщева В.С. зазначає, що між головуючою у справі суддею Крапівкою Т.В. та представником позивача Каніщевою В.С. наявний конфлікт інтересів, який представник позивача обґрунтовує заявленими відводами голови СФГ «Анастасія» С.Каніщевим та участі у всіх справах по СФГ «Анастасія» та сім`ї ОСОБА_4 та її родичів, в тому числі 624/558/22, 624/305/22, 624/307/21, які були задоволено і визнано судом. З урахуванням наявного конфлікту інтересів, між представником позивача та особисто з суддею Крапівка Т.В. відсутня довіра та склалися відносини, конфлікт інтересів, які можуть вплинути на об`єктивність в подальшому при винесенні рішення суду у справі.

Ухвалою суду від 11 квітня 2023 року заява представника позивача про відвід судді залишена без задоволення.

21 квітня 2023 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Крапівки Т.В.

В обґрунтування своєї заяви позивач зазначає, що суддя не може брати участь у розгляді справи, оскільки мав випадок коли суддя не відреагувала на звернення позивача до судді з питанням в присутності її односельців. Така поведінка порочить звання судді або підриває авторитет правосуддя. Також судом були задоволені відводи по заявах про відвід СФГ «Анастасія» та участі у практично у всіх справах по СФГ «Анастасія», в тому числі 624/558/22, 624/305/22, 624/307/21. Між представником позивача адвокатом Каніщевою В. та особисто суддею відсутня довіра та склалися відносини, конфлікт інтересів, які можуть вплинути на об`єктивність судді в подальшому при розгляді справи по суті та винесенні рішення суду по справі.

Ухвалою суду від 21 квітня 2023 року заява позивача про відвід судді залишена без задоволення.

01 травня 2023 року через канцелярію суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді.

Заява обгрунтована тим, що позивач була відповідачем по справі №624/896/20 у Кегичівському районному суді Харківської області мала спілкування з суддею за межами суду у червні, липні 2022. При зустрічі біля суду та смт. Кегичівка по вул. Миру не вітається з пересічними громадянами та учасниками процесу. Коли позивач звернулась з питанням, то суддя в присутності односельців відвернулась, не зупинилась. За 2022 суддя мала більше 5-ти відводів по справах 624/558/22, 624/305/22, 624/307/21. Між представником позивача адвокатом Каніщевою В. та особисто суддею відсутня довіра та склалися відносини, конфлікт інтересів, які можуть вплинути на об`єктивність судді в подальшому при розгляді справи по суті та винесенні рішення суду по справі.

Розглядаючи зазначену заяву про відвід судді, суд виходить з такого.

Статтею 40 ЦПК України визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Поряд з цим, за нормами ч.5 ст. 40 ЦПК України, якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється у нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Відповідно до штатної чисельності у Кегичівському районному суді Харківської області передбачено три посади судді. На цей час фактично здійснюють правосуддя дві судді. З урахуванням викладеного та керуючись ч. 5 ст. 40 ЦПК України заява позивача про відвід судді вирішується суддею, що розглядає справу.

Згідно з ч.ч. 7, 8, 9 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Суд, зваживши доводи заяви, перевіривши обґрунтованість наведених у ній даних, прийшов до наступного висновку.

Підстави для відводу визначені ст. 36, 37 ЦПК України.

Так, відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 39 ЦПК України, якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, суд розглядав заяву про відвід головуючого судді з підстав заявлених раніше та ухвалою суду від 21 квітня 2023 року у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді відмовлено.

Проаналізувавши зміст заяви про відвід судді та доводи, які наведені позивачем, суд приходить до висновку, що позивачем повторно заявлено відвід головуючому судді і, як вбачається із змісту її заяви, відвід заявлено з тих же підстав, що раніше вже розглянуті судом.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про залишення заяви про відвід судді без розгляду, у відповідності до ч. 5 ст. 39 ЦПК України.

Разом з тим суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу та її представнику про недопустимість стороною процесу зловживанням процесуальними правами та наслідками такого зловживання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Не дивлячись на те, що завдання правильного і своєчасного розгляду і вирішення цивільної справи ставиться не перед сторонами процесу, а перед органом судової влади, вказана обставина жодною мірою не виправдовує поведінку осіб, що беруть участь в справі, направлену на те, щоб умисно перешкодити досягненню органом судової влади вказаних завдань.

Особи, що беруть участь в справі, не мають прямого юридичного обов`язку сприяти суду в правильному і своєчасному розгляді і вирішенні цивільної справи, проте зобов`язані утримуватися від дій, здатних перешкоджати досягненню названих завдань.

Ефективність судового захисту залежить не тільки від досконалості процедури розгляду судами справ, а й від поведінки осіб, які беруть участь у справі, сумлінного здійснення ними своїх процесуальних прав і обов`язків.

Недобросовісне виконання своїх процесуальних обов`язків та зловживанням процесуальним правом, можуть ущемити право кожного на судовий розгляд протягом розумного строку, що захищається гарантіями статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р.

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України неприпустимість зловживання процесуальними правами визнана однією з засад (принципів) цивільного судочинства. Роль суду у реалізації принципу змагальності сторін полягає, зокрема, у запобіганні зловживанню учасниками судового процесу їх правами.

Добросовісне здійснення цивільних процесуальних прав потребує від осіб, котрі беруть участь у справі, такої реалізації прав, яка відповідала б їхньому призначенню та здійснювалась у спосіб, визначений цивільним процесуальним законом, не завдавала б шкоди правам інших учасників цивільного процесу.

Критеріями добросовісної поведінки учасників процесуальних правовідносин є здійснення прав і обов`язків у відповідності до норм процесуального законодавства; усвідомлення сутності процесуальних правовідносин як відносин, що виникли з метою здійснення правосуддя у цивільній справі; відмова від реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків з метою зловживання ними.

Частиною другою статті 44 ЦПК України визначено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (п.2 ч.2 ст. 44).

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч.3 ст. 44 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 148 ЦПК України у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 259-261 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Крапівки Тетяни Валентинівни по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без розгляду.

Роз`яснити стороні позивача положення ст. 44, ст. 148 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Крапівка