Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2148/21
Провадження № 2/553/92/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20.10.2023м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Крючко Н.І.
при секретарі - Компанієць А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,-
У серпні 2021 року ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.
В своїй заяві позивач вказав, що відповідач, який проживає у квартирі АДРЕСА_1 , не сплачує регулярно кошти за надані йому послуги у вигляді опалення, в зв`язку з чим, за період з 01.02.2020 року по 01.06.2021 року заборгував підприємству 14 958,14 грн. за надані йому послуги.
При цьому, за період з 21.03.2020 року по 01.06.2021 року нараховано індекс інфляції в сумі 522,17 грн. та 3% річних у сумі 205,05 грн..
В підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав до суду розрахунок заборгованості на зазначену в позові суму.
В свою чергу відповідачем 15 грудня 2021 року подано відзив на позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», в якому прохав відмовити у задоволенні позовних вимог.
Стороною позивача 12 січня 2022 року подано відповідь на відзив відповідача.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
В судове засідання відповідач не з`явився про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином.
Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких обставин в разі якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засіданні без поважних причин або без повідомлення причини та відповідачем не було подано відзив, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи.
Частиною 8 статті 279 ЦПК України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних обставин.
Судом встановлено, встановлено підтверджується матеріалами справи, що Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» є надавачем послуг з теплопостачання за адресою АДРЕСА_1 , загальною опалювальною площею 61,2 кв.м..
Взаємовідносини підприємства «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_1 врегульовані договором від 03.09.2007 року.
За розрахунками позивача за період з 01.02.2020 року по01.06.2021 року утворилася заборгованість в сумі 14 958,14 грн. за період з 21.03.2020 року до 01.06.2021 року нараховано індекс інфляції 522,17 грн. та 3 % річних 205,05 грн., загалом 15 685,36 грн..
Правовідносини між виконавцем послуг з постачання централізованого опалення, гарячого водопостачання та споживачем - фізичною особою регулюютьсяЗ аконом України «Про житлово-комунальні послуги»,Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем комунальної послуги є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору, а споживачем - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Відповідно до частини 3 статті20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV, частини 2 статті7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 9 листопада 2017 року № 2189-VIIIспоживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статтей 19,25 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.
Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними, що прямо передбачено договором від 03.09.2007 року.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Статтею 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Положеннями ст. 68 ЖК України,ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до договору про надання послуг з теплопостачання ТО взято на себе зобов`язання надавати споживачеві відповідної якості послуги з теплопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.
Суд визнає доводи сторони відповідача викладені у відзив про порушення з боку позивача виконання умов договору,неспроможними. Відповідно до п. 10.7 визначено, що уразі зміни тарифів ТО повідомляє про це споживача через засоби масової інформації, і розрахунки проводяться з дня затвердження нових тарифів. Згідно п. 10.8 у випадку заперечень з питань зміни тарифів споживач сплачує послуги ТО за новими тарифами до усунення суперечностей згідно з чинним законодавством. Від відповідача у справі ОСОБА_1 на адресу підприємства не надходили листи щодо заперечень з питань зміни тарифів.
Відповідно до п. 9.1 Договору договір укладається на два роки і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодна із сторін не висловила наміру змінити, доповнити або розірвати договір, він щорічно продовжується.
Судом встановлено, що договір від 03 вересня 2007 року є чинним та таким, що підлягає до виконання, що в свою чергу спростовує твердження відповідача вказаних у відзиві на противагу встановленим судом фактів. З приводу того, що у 2010 року ОСОБА_1 звертався до Ленінського районного суду м. Полтави з позовом до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про розірвання договору, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 06.05.2010 року у справі № 2-994/10 позовну заяву ОСОБА_1 до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про розірвання договору, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди залишено без розгляду.
Так, у червні 2010 року відповідачем ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про розірвання договору, припинення теплопостачання, відшкодування моральної шкоди. Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18.10.2010 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про розірвання договору, припинення теплопостачання, відшкодування моральної шкоди відмовлено за безпідставністю.
Таким чином, суд констатує, що твердження відповідача про неналежність послуг ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є неспроможними, оскільки у встановленому законом порядку не були визнані дії ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» щодо порушення кількісних та якісних показників послуг та порушують права споживача, ОСОБА_1 ..
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно з ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2ст. 77 ЦПК України).
Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. 1ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 01.07.2011 року виданої КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради ( а.с.4).
Відповідно до ст. ст. 322, 317 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить , якщо інше не встановлено договором або законом. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місце знаходження майна.
Твердження сторони відповідача про відсутність правочинів між сторонами даних правовідносин, є неспроможними по своїй природі, так, як факт неналежності виконання з боку відповідача ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань був предметом розглядом неодноразових спорів.
Поряд з цим, твердження сторони відповідача про відсутність договору, щодо надання послуг ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», є неспроможними, з наступних підстав.
Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 22.04.2015 року, встановлено, що 03 вересня 2007 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання теплопостачання , предметом якого є надання послуг з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до п. 9.1 вказаного договору він діє з 03 вересня 2007 року до 03 вересня 2009 року. Пунктом 9.2 цього Договору передбачено, що якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна з сторін не висловила наміру змінити, доповнити або розірвати договір, він продовжується.
Так, стороною позивача вказувалось про те, що 14 грудня 2009 року ОСОБА_1 звертався з заявою про розірвання договору та припинення постачання теплової енергії до квартири ОСОБА_1 з 01.10.2010 року.
Відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18.10.2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПОВКПТГ «Полтаватеплоенерго» про розірвання договору, припинення теплопостачання, відшкодування моральної шкоди відмовлено у задоволенні позовних вимог. Вказане рішення суду набрало законної сили у встановленому законом порядку.
Більше того, відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 21.11.2012 року у справі за позовом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яке набрало законної сили, встановлено, що на час розгляду судом вказаної справи договірні правовідносини між сторонами продовжують існувати.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 питання щодо розірвання договірних правовідносин та припинення теплопостачання не ініціювалось.
Зокрема, судом приймаються до уваги твердження сторони позивача про те, що процедура відключення від мереж централізованого опалення регламентована Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, який затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України № 169 від 26.07.2019 року.
Порядком передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, мають право відокремити свою квартиру чи нежитлове приміщення від централізованого опалення та гарячого водопостачання у разі, якщо на день набрання чинності ЗУ «Про житлово комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена від централізованого опалення та гарячого водопостачання.
Відокремлення окремих квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків відбувається після отримання рекомендацій постійно діючої комісії, створеної органом місцевого самоврядування. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не наділено повноваженнями щодо надання споживачам дозволу на відключення від мереж централізованого опалення.
Згідно пункту 25 Правил самовільне відключення від мереж централізованого опалення забороняється.
Таким чином, заявлені позивачем ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 є правомірні та такі, які урегульовані договором від 03.09.2007 року, який є чинним та у встановленому порядку не розірваний.
При цьому, наведений позивачем розрахунок заборгованості за період з 01.02.2020 року по 01.06.2021 року у сумі 14 958,14 грн. та індекс інфляції за період з 21.03.2020 року по 01.06.2021 року у сумі 522,17 грн., та 3 % річних у сумі 205,05 грн., є повним та дійсним.
Даний розрахунок відповідачем не спростований, контррозрахунок не наданий.
Відповідно до ч. 2ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про законність та обгрунтованість доводів сторони позивача у справі та задоволення заявлених позовних вимог ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго».
Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" судові витрати, понесені при зверненні до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12,13,141 206, 264-265, 279, 280- 283 ЦПК України, постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630 Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, ст. 264, 525, 526, 625 ЦК України, суд -
Позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 15 685,36 грн..
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" судовий збір у сумі 2270,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиН. І. Крючко