РІШЕННЯ

іменем України

02 листопада 2023 рокуСправа №451/1299/23
Провадження № 2/451/360/23

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Федорук І.Б.

розглянув у підготовчому судовому засіданні у місті Радехові в залі суду цивільну справу №451/1299/23 за позовом ОСОБА_1 до Радехівської міської ради Львівської області про встановлення факту родинних відносин,

у с т а н о в и в:

12 вересня 2023 року адвокат Фрей Андріан Васильович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Радехівської міської ради Львівської області про встановлення факту родинних відносин.

У позовній заяві зазначає, що ОСОБА_1 (позивач) народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Вузлове Радехівського району Львівської області, що підтверджується Паспортом громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданим Радехівським РВ УМВС України у Львівській області 16 листопада 1999 року. Також згідно із Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 , виданим 26 березня 1965 року у селі Вузлове Радехівського району Львівської області, позивач - ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Вузлове Радехівського району Львівської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 26 березня 1965 року зроблено відповідний запис за №19. У відомостях про батьків зазначено батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_4 . Із Свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_3 від 28 вересня 1985 року, виданого у селі Вузлове Радехівського району Львівської області видно, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклали шлюб 28 вересня 1985 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №25. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині - ОСОБА_7 . Також зі Свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_4 від 19 листопада 1993 року, виданого Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області видно, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклали шлюб 19 листопада 1993 року про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №22. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині - ОСОБА_10 . Згідно зі Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_5 від 1 лютого 2011 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області видно, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько позивача - ОСОБА_3 у віці 38 років, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №27 від 17 травня 1971 року. Місце смерті: село Вузлове, Радехівського району Львівської області, місце реєстрації - Вузлівська сільська рада Радехівського району. Відповідно до Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_6 від 8 квітня 2002 року, виданого Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області, ІНФОРМАЦІЯ_6 померла рідна тітка позивача - ОСОБА_11 у віці 82 роки, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис №11 від 8 квітня 2002 року. Місце смерті: село Дмитрів, Радехівського району Львівської області, місце реєстрації - Дмитрівська сільська рада Радехівського району. Згідно зі Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_7 від 13 лютого 1975 року, виданим повторно у селі Крехів Нестеровського району Львівської області, ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 у селі Крехів Нестеровського району Львівської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 5 березня 1920 року зроблено відповідний запис №32. У відомостях про батьків зазначено батько - ОСОБА_13 , мати - ОСОБА_14 . Відповідно до Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 3 від 28 червня 2023 року, виданого Радехівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що 6 березня 1973 року ОСОБА_15 та ОСОБА_16 уклали шлюб, про що виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області було зроблено відповідний актовий запис №4. Прізвище чоловіка та дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_17 . Відповідно до архівної Довідки №Б-40 від 27.02.2023, виданої Центральним державним історичним архівом України, м. Львів, на запит від 09.02.2023 у метричній книзі греко-католицької парафії м-ка Холоїв, с. Старики Радехівського повіту Тернопільського воєводства з записами про народження за 1900-1937, 1939-1940 рр. інформації про народження Бути ОСОБА_18 , приблизно 1930-1935 рр. не виявлено. Згідно з довідкою №2688 від 15.11.2006, виданою Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області видно, що ОСОБА_11 була постійно зареєстрована та проживала до дня смерті у власному житловому будинку в АДРЕСА_1 . Від її імені посвідчено заповіт у виконкомі Дмитрівської сільської ради від 13.05.1992 за реєстровим №20, який не змінювався і не скасовувався. Заборони і арешти на будинок відсутні. Станом на ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_11 була останнім і єдиним членом бувшого колгоспного двору. На момент смерті спадкодавця - ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 не було осіб, які прийняли б спадщину шляхом спільного проживання з спадкодавцем за однією адресою на момент відкриття спадщини. Відповідно до Заповіту, складеного 13.05.1992, зареєстрованого в реєстрі за №20, посвідченого секретарем виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області Кулинич О.Г., ОСОБА_11 , що мешкала в селі Дмитрів Радехівського району Львівської області, на випадок своєї смерті робила наступне розпорядження: належний її житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 заповідає племінниці ОСОБА_9 . Згідно зі Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27.11.2006, зареєстрованим в реєстрі за №3932, виданим державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори, на підставі заповіту, посвідченого виконкомом Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області 13 травня 1992 року і зареєстрованого в реєстрі за №20, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_1 , яка проживає в селі Дмитрів Радехівського району Львівської області, ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб №. Спадкове майно, на яке у вказаній частці видано це свідоцтво, складається з: житлового дерев`яного будинку, позначеного літерою А-1 за планом земельної ділянки, з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 . В цілому цей житловий будинок складається з однієї житлової кімнати площею 23,7 кв.м., коридору, кухні, кладовки, сіней, підсобного приміщення. Загальна площа будинку 60,5 кв.м. До будинку належать господарські будівлі: сарай дерев`яний, погріб цегляний. Даний житловий будинок належав померлій на підставі Свідоцтва про право особистої власності на будівлі, виданого виконкомом Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області 14 червня 1989 року, зареєстрованого у Червоноградському міжміському бюро технічної інвентаризації 14 червня 1989 року в реєстрову книгу №297. Після смерті спадкодавця - ОСОБА_11 залишилась спадщина (відкрилась спадщина) у вигляді наступного майна, зокрема: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,5165 га, що розташована в селі Дмитрів Радехівського району та належить спадкодавцю - ОСОБА_11 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІУ-ЛВ № 028912 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності за № 4932 від 29.12.1999 року. Згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІУ-ЛВ № 028912 вбачається, що спадкодавцю ОСОБА_11 було передано у власність наступні земельні ділянки: земельна ділянка загальною площею 0,0920 га; земельна ділянка загальною площею 0,2437 га; земельна ділянка загальною площею 0,0899 га; земельна ділянка загальною площею 0,3766 га; земельна ділянка загальною площею 0,7142 га. Згідно листа - відмови №81/02-14 від 16.03.2023, виданого Радехівською державною нотаріальною конторою Львівської області видно, що видати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Дмитрівської сільської ради Червоноградського (колишнього Радехівського) району Львівської області і належать ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , немає підстав, так як не надано документів, що підтверджують родинні зв`язки з спадкодавцем. Крім того, у наданому Заповіті, посвідченому від імені ОСОБА_11 Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області 13 травня 1992 року, зареєстрованому в реєстрі за № 20 зазначено, що заповідач заповідає житловий будинок в селі Дмитрів Радехівського району Львівської області на ім`я ОСОБА_9 . У вищевказаному заповіті не вказане конкретне майно, а саме земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Дмитрівської сільської ради Червоноградського району Львівської області, а отже відповідно до частини 3 ст. 46 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Позивач зазначає, що після смерті рідної тітки - ОСОБА_11 , згідно вищезазначеного заповіту відкрила спадщину та вступила у володіння спадщиною, фактично прийняла її та надалі продовжує користуватись та розпоряджатись вищезазначеним спадковим майном, однак не може належним чином оформити спадкове майно, оскільки приватний нотаріус не може встановити родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, відсутність свідоцтва про народження її тата - ОСОБА_3 , перешкоджає державному нотаріусу встановити факт родинних відносин позивача - ОСОБА_1 та спадкодавця - ОСОБА_11 , а в подальшому реалізувати свої майнові права як спадкоємця у позасудовому порядку. Отож, просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт родинних відносин, що ОСОБА_1 (згідно Паспорту, серії НОМЕР_1 , виданого Радехівським РВ УМВС України у Львівській області 16 листопада 1999 року) є племінницею спадкодавця - ОСОБА_11 (згідно Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_8 від 8 квітня 2002 року, виданого Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області) (а.с.3-10).

12 вересня 2023 року, автоматизованою системою документообігу суду Д-3, судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.30).

Ухвалою судді від 13 вересня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.1-2).

У підготовче судове засідання позивач не з`явився, проте представник позивача подав до суду заяву, в якій позов підтримує повністю та просить задовільнити, розгляд справи здійснювати без участі позивача (а.с.35).

Представник відповідача скерував суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без представника Радехівської міської ради Львівської області, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення (а.с.34).

З урахуванням наведеного, на підставі ч. 3 ст. 211 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі учасників справи, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно із ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. 206-207 ЦПК України.

За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд установив, що відповідно до Паспорту громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданим Радехівським РВ УМВС України у Львівській області 16 листопада 1999 року, ОСОБА_1 (позивач) народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Вузлове Радехівського району Львівської області (а.с.12, 12-зворот, 13).

Також згідно із Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 , виданого 26 березня 1965 року у селі Вузлове Радехівського району Львівської області, позивач - ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Вузлове Радехівського район Львівська область. Батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_4 (а.с.14).

Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_3 від 28 вересня 1985 року, виданого у селі Вузлове Радехівського району Львівської області видно, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали шлюб, в результаті якого ОСОБА_6 змінила своє прізвище на " ОСОБА_7 " (а.с.15).

Також зі Свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_4 від 19 листопада 1993 року, виданого Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області видно, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 уклали шлюб, в результаті якого ОСОБА_9 змінила своє прізвище на " ОСОБА_10 " (а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_5 у селі Вузлове Радехівського району Львівської області помер ОСОБА_3 (батько позивача) у віці 38 років, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №27 від 17 травня 1971 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_5 від 1 лютого 2011 року, виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області (а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_6 у селі Дмитрів Радехівського району Львівської області померла ОСОБА_11 (тітка позивача) у віці 82 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис за №11 від 8 квітня 2002 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_6 від 8 квітня 2002 року, виданого Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.18).

Згідно зі Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_7 від 13 лютого 1975 року, виданого повторно у селі Крехів Нестеровського району Львівської області, ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 у селі Крехів Нестеровського району Львівської області. Батько - ОСОБА_13 , мати - ОСОБА_14 (а.с.19).

Відповідно до Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 3 від 28 червня 2023 року, виданого Радехівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видно, що 6 березня 1973 року ОСОБА_15 та ОСОБА_16 уклали шлюб. Прізвище чоловіка та дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_17 (а.с.20).

З архівної Довідки №Б-40 від 27.02.2023, виданої Центральним державним історичним архівом України, м. Львів видно, що на запит від 09.02.2023 у метричній книзі греко-католицької парафії м-ка Холоїв, с. Старики Радехівського повіту Тернопільського воєводства з записами про народження за 1900-1937, 1939-1940 рр. інформації про народження ОСОБА_3 , приблизно 1930-1935 рр. не виявлено (а.с.21).

Також згідно з Довідкою №2688 від 15.11.2006, виданою Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області, ОСОБА_11 була постійно зареєстрована та проживала до дня смерті у власному житловому будинку в АДРЕСА_1 . Від її імені посвідчено заповіт у виконкомі Дмитрівської сільської ради від 13.05.1992 за реєстровим №20, який не змінювався і не скасовувався. Заборони і арешти на будинок відсутні. Станом на ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_11 була останнім і єдиним членом бувшого колгоспного двору (а.с.22).

Відповідно до Заповіту, складеного 13.05.1992, зареєстрованого в реєстрі за №20, посвідченого секретарем виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області Кулинич О.Г. вбачається, що ОСОБА_11 , що мешкала в селі Дмитрів Радехівського району Львівської області, на випадок своєї смерті робила наступне розпорядження: належний її житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 заповідає племінниці ОСОБА_9 (а.с.23, 23-зворот).

Згідно зі Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27.11.2006, зареєстрованого в реєстрі за №3932, виданого державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори, на підставі заповіту, посвідченого виконкомом Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області 13 травня 1992 року і зареєстрованого в реєстрі за №20, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_1 , яка проживає в селі Дмитрів Радехівського району Львівської області, ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб №. Спадкове майно, на яке у вказаній частці видано це свідоцтво, складається з: житлового дерев`яного будинку, позначеного літерою А-1 за планом земельної ділянки, з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 . В цілому цей житловий будинок складається з однієї житлової кімнати площею 23,7 кв.м., коридору, кухні, кладовки, сіней, підсобного приміщення. Загальна площа будинку 60,5 кв.м. До будинку належать господарські будівлі: сарай дерев`яний, погріб цегляний. Даний житловий будинок належав померлій на підставі Свідоцтва про право особистої власності на будівлі, виданого виконкомом Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області 14 червня 1989 року, зареєстрованого у Червоноградському міжміському бюро технічної інвентаризації 14 червня 1989 року в реєстрову книгу №297 (а.с.24).

Після смерті ОСОБА_11 залишилося спадкове майно, що складається із земельних ділянок на території Дмитрівської сільської ради Радехівського (на цей час - Червоноградського) району Львівської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №028912, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 29 грудня 1999 року №4932. Як видно з Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №028912, ОСОБА_11 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,5165 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно з Планом зовнішніх меж земельної ділянки Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №028912, спадкодавцю було передано у приватну власність наступні земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 0,0920 гектарів (кормових угідь); земельну ділянку загальною площею 0,2437 гектарів (кормових угідь); земельну ділянку загальною площею 0,0899 гектарів (ріллі); земельну ділянку загальною площею 0,3766 гектарів (кормових угідь); земельну ділянку загальною площею 0,7142 гектарів (ріллі) (а.с.25, 25-зворот).

Відповідно до листа - відмови №81/02-14 від 16.03.2023, виданого Радехівською державною нотаріальною конторою Львівської області, видати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Дмитрівської сільської ради Червоноградського (колишнього Радехівського) району Львівської області і належать ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , немає підстав, так як не надано документів, що підтверджують родинні зв`язки з спадкодавцем. Крім того, у наданому Заповіті, посвідченому від імені ОСОБА_11 Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області 13 травня 1992 року, зареєстрованому в реєстрі за №20 зазначено, що заповідач заповідає житловий будинок в селі Дмитрів Радехівського району Львівської області на ім`я ОСОБА_9 . У вищевказаному заповіті не вказане конкретне майно, а саме земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Дмитрівської сільської ради Червоноградського району Львівської області, а отже відповідно до частини 3 ст. 46 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії (а.с.26).

Інших спадкоємців судом не встановлено.

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому відповідно до ст. 12, 229 ЦПК України такі докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

За змістом ч. 1-2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику в справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1277 ЦК у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу 1 (одного) року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Верховний Суд у справі № 337/3395/21 від 24.06.2022 зазначив, що "У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням (частини перша, третя статті 1277 ЦК України).

Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Разом із тим, у разі відсутності спадкоємців територіальна громада за місцем відкриття спадщини, інтереси якої представляє відповідний орган місцевого самоврядування, набуває спадкове майно у власність на підставі статті 1277 ЦК України та в порядку, визначеному статтею 338 ЦПК України.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

У Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що спадкові правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (435-15) (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року № 3425-ХІІ (3425-12), «Про нотаріат» від 23 червня 2005 року №2709-ІV (2709-15), «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК (435-15), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (1540-06) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК (435-15) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Таким чином на спадкові правовідносини після смерті ОСОБА_11 поширюються норми ЦК УРСР, оскільки спадщина після її смерті відкрилася до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

На підставі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

З огляду на ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР).

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Метою звернення ОСОБА_1 із позовом про встановлення факту родинних відносин є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Встановлення юридичного факту позивачу потрібно для отримання спадкового майна у власність, тобто таке пов`язується із наступним вирішенням спору про право, а тому цей спір має вирішуватися в порядку позовного провадження.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року в справі № 159/858/20 та від 12 січня 2022 року в справі № 227/2188/21, від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18.

Приймаючи до уваги вищенаведене, визнання позову відповідачем, позиції з цього приводу, викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», суд робить висновки, що позовна вимога сторони щодо встановлення факту родинних відносин є законна та обґрунтована і, відповідно таку необхідно задовільнити.

У зв`язку з клопотанням позивача суд не вирішує розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 19, 81, 82, 89, 206, 211, 229, 247, 258-259, 263-265, 315, 338, 354 ЦПК України; на підставі ст. 41 Конституції України, ст.1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1265, 1277 ЦК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 задовільнити.

Установити факт, що має юридичне значення, зокрема те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є племінницею ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони та інші учасники у справі.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання: село Дмитрів, Червоноградський район, Львівська область, 80254.

Представник позивача: адвокат Фрей Андріан Васильович, юридична адреса: АДРЕСА_2; місцезнаходження: АДРЕСА_3.

Відповідач: Радехівська міська рада Львівської області, , місцезнаходження: проспект Відродження, будинок 3, місто Радехів, Червоноградський район, Львівська область, 80200.

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлене в нарадчій кімнаті 2 листопада 2023 року.