КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 379/1000/22

номер провадження 22-ц/824/10160/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадженняапеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» Сисина Віталія Вікторовича

на рішення Таращанського районного суду Київської області від 13 квітня 2023 року /суддя Шабрацький Г.О./

у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , у якому просило суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 45/3092827 від 06.04.2019 року в розмірі 55527 грн.91 коп., що складається із заборгованості по тілу кредиту 31155 грн 97 коп.; заборгованості за відсотками 2031 грн 57 коп.; заборгованості за комісією 6928 грн 68 коп.; нарахованої пені 2777грн 27коп.; інфляційного збільшення 12634 грн 42 коп.; судові витрати по оплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, у розмірі 2 481 грн 00 коп.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 13 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено./а.с.102-111/

Не погоджуючись з вказаним рішенням,представник ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» Сисин В.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати, залучити до участі «Креді Агріколь банк», витребувавши деталізований розрахунок заборгованості за кредитним договором, банківську виписку про рух коштів, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі. Просив також стягнути судовий збір у розмірі 3 721, 50 грн.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що заміна кредитора здійснюється без згоди боржника. Таке неповідомлення боржника не тягне за собою відмову у позові новому кредиторові, а може впливати лише на розмір боргу, про що свідчать відповідні правові позиції. Вказував, що судом першої інстанції проявлено надмірний формалізм, оскільки договір про відступлення права вимоги не скасований, витяг щодо конкретного боржника - відповідача у справі суду було надано з загального реєстру боржників, зі вказівкою на заборгованість станом на дату підписання реєстру боржників. Вимогами чинного законодавства не передбачена передача програмного забезпечення, що здійснює нарахування заборгованості по сплаті тіла кредиту, відсотків та пені так і детального розрахунку. Також не було враховано судом першої інстанції, що відповідач фактично визнав позов у відзиві, посилаючись на пандемію коронавірусу щодо неналежності виконання зобов`язання.

ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку письмового провадження поінформований належним чином, з відзивом на апеляційну скаргу до суду не звертався.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з частковим задоволенням позовних вимог, на підставі наступного.

Судом установлено, що 06 квітня 2018 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк», ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА Життя»» укладено Комплексний договір №4/3092827 за умовами якого відповідачу надано кредит на споживчі потреби у сумі 50208гривень 00 копійок до 05.04.2021 року, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя (а.с. 6).

Відповідно до п. 1.1. Комплексного договору, банк надає позичальнику кредит у сумі 50208 грн 00 коп. строком на 36 місяців, з 06.04.2018 року до 05.04.2021(включно). Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно, в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до Договору, що є його невід`ємною частиною) як день повернення кредиту. Повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту.

Пунктом 1.2. Комплексного договору визначено, що кредит наданий позичальнику на споживчі потреби, у тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя згідно Договору та Правил надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк», а також умов страхування життя позичальника, які є невід`ємною частиною Договору та розміщені на офіційному сайті банку.

Згідно з п. 1.3. Комплексного договору за користування кредитом позичальник сплачує:

- процентну винагороду (проценти) щомісячно, в розмірі 15,00 % річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором;

- комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) в розмірі 2,30 % у місяць від суми кредиту, зазначеної у п. 1.1. Договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів, тощо.

За змістом пункту 3.1. Комплексного договору у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою, згідно умов Договору на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше, ніж 15 % від суми простроченого платежу.

Додатком № 1 до Комплексного договору № 4/3092827 від 06.04.2018 року є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в т.ч. Графік платежів по кредиту, ануїтет) (а.с. 7).

Крім того, відповідач ОСОБА_1 підписав Заяву-анкету № 02018-001 від 06.04.2018 року на отримання готівкового кредиту «Свобода» в АТ «Креді Агріколь Банк» (а.с. 8-9).

Відповідно до вказаної вище Заяви-анкети сума кредиту становить 50208 грн 00 коп., строк кредиту складає 36 місяців, відсоткова ставка 15 % річних, комісійна винагорода 2,30 % (а.с. 8-9).

Також,06.04.2018 ОСОБА_1 підписав Пам`ятку клієнту за Комплексним договором № 4/3092827 від 06.04.2018 (а.с. 10).

АТ «Креді Агріколь Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі та на умовах, встановлених Комплексним договором.

Зокрема, відповідно до копій меморіальних ордерів від 06.04.2018 року, АТ «Креді Агріколь Банк», на виконання умов Комплексного договору №4/3092827 від 06.04.2018 року, було перераховано кошти у загальному розмірі 50208 грн 00 коп., а саме: ПрАТ «УНІКА Життя» у сумі 2208 грн 00 коп. (а.с. 11) відповідачу ОСОБА_1 у сумі 48000 грн 00 коп. (а.с. 11).

Відповідач не виконував належним чином умови Комплексного договору, у зв`язку з чим, позивачем заявлена заборгованість в розмірі 55527 грн 91 коп., що складається із: заборгованості по тілу кредиту 31155 грн. 97 коп.; заборгованості за відсотками 2031 грн. 57 коп.; заборгованості за комісією 6928 грн 68 коп.; нарахованої пені 2777 грн. 27 коп.; інфляційного збільшення 12634 грн. 42 коп.

Також встановлено, що 05 червня 2019 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2019, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у відповідних реєстрах (а.с. 17-21).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України про те, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Водночас, надаючи оцінку наданому стороною позивача витягу з Реєстру прав вимог (боржників) від 24.12.2019 року до Договору № І-2019 від 05 червня 2019 року, яким представник позивача доводить факт переходу до позивача права вимоги за Договором № 4/3092827 від 06.04.2018 року, укладеним між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем, згідно якого сума заборгованості відповідача станом на дату відступлення права вимоги становила 40894 грн. 59 коп. та складалася з наступного: заборгованість за основним боргом в сумі 31155 грн. 97 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 2031 грн. 57 коп., заборгованості за комісією в сумі 6928 грн. 68коп., заборгованості за пенею в розмірі 778 грн. 37 коп. (а.с. 22), суд першої інстанції вказував, що даний документ підписаний лише представником позивача.

Копії Реєстру прав вимог (боржників) від 24.12.2019 до Договору № І-2019 від 05 червня 2019 року, який би відповідно до п. 3.3. вказаного Договору був підписаний обома сторонами, суду не надано, як і не долучено до матеріалів справи копії Акту приймання-передачі, підписаного уповноваженими представниками сторін, на доведення факту приймання-передачі такого Реєстру.

Також, матеріали справи не містять документально підтверджених відомостей про сплату позивачем на виконання п. 3.7.3. Договору вартості права вимоги шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок № НОМЕР_1 первісного кредитора протягом десяти робочих днів з дати підписання Реєстру прав вимог (боржників) від 24.12.2019 року до Договору № І-2019 від 05 червня 2019 року.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновків, що відсутні підстави вважати, що право вимоги за Договором № 4/3092827 від 06.04.2018 року, укладеним між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», як до нового кредитора, що є самостійною підставою для відмови в позові.

З таким висновком суду апеляційний суд не погоджується з огляду на те, що договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2019, укладений 05 червня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та АТ «Креді Агріколь Банк», є дійсним та чинним, відомості про те, що він оскаржувався в судовому порядку, відсутні.

Отже, надаючи оцінку договору про уступку права вимоги, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оцінюючи договір на предмет оплатності та укладення, надаючи оцінку діям АТ «Креді Агріколь Банк», які не учасниками даної справи.

Так, судом першої інстанції не звернуто уваги на те, що відсутні доводи відповідача про те, в чому саме полягає неправильність переданої за уступкою права вимоги суми заборгованості.

06.04.2018 р. відповідачеві було надано кредит, звертаючись з поясненнями щодо обставин справи, відповідач вказує, що частково погашав кредит, про що надає відповідні квитанції, не має змоги платити у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, фактично визнаючи як заборгованість так часткове виконання умов кредитного договору.

Судом першої інстанції зроблено хибний висновок про те, що розмір заборгованості за укладеним кредитним договором має підтверджуватись розрахунково, з урахуванням погашення позичальником суми кредитних зобов`язань (в розрізі погашення та зарахування за кожним платежем), оскільки в даному випадку, передану за уступкою права вимоги суму боргу відповідач не оскаржує.

Отже, в даному випадку, належними доказами наявної заборгованості є додаток №1 до договору про відступлення права вимоги, в якому зафіксовано заборгованість ОСОБА_1 в розмірі 40 116, 22 грн та витяг з реєстру /а.с. 22/ в якому станом на дату відступлення додано пеню в розмірі 778, 37 грн.

Отже розмір заборгованості, який передано становить 40 894, 59 грн.

При цьому, з доданих квитанцій ОСОБА_1 яким суд не надав належної оцінки, вбачається, що оплати, які ним здійснювались, відносяться до розрахункового періоду до уступки права вимоги з 02.05.2018 р. по 03.05.2019 р., спору про неправильне зарахування з банком у ОСОБА_1 не має, та після - оплата від 14.06.2019 р. на суму 3000 грн та 03.10.2019 р. на суму 500 грн.

Отже, відсутні підстави вважати, що банком, до моменту уступки, зазначені суми не було враховані.

Водночас, апеляційний суд вказує на те, що даних про те, що оплата від 14.06.2019 р. на суму 3000 грн та 03.10.2019 р. на суму 500 грн. була врахована новим кредитором, матеріали справи також не містять, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливе при розрахунках відняти зазначену суму від заборгованості за тілом та процентами.

Таким чином, заборгованість за тілом та процентами становить 33 187, 54 грн. - 3500 грн. та становить 29 687, 54 грн.

Також судом першої інстанції безпідставно розглядалось питання щодо дійсності умови кредитного договору про плату за надання інформації про кредит.

Встановлено, що пунктом 1.3.2. Комплексного договору № 4/3092827 від 06.04.2018 року, на ОСОБА_1 покладено обов`язок сплати комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) в розмірі 2,30 % у місяць від суми кредиту, що включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів, тощо, без уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем.

Враховуючи те, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд першої інстанції також дійшов висновку про те, що положення пункту 1.3.2. Комплексного договору № 4/3092827 від 06.04.2018 року, року є нікчемними.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується з огляду на те, що суд першої інстанції вийшов за межі розгляду справи, при тому, що ОСОБА_1 виконував умови кредитного договору, не заявляючи про його нікчемність, не висуваючи таких вимог до банку - первісного кредитора.

Отже, після передачі прав вимоги до нового кредитора та закінчення строку дії кредитного договору, який виконувався сторонами, нікчемність умов договору не може розглядатись судом як така, що не має правового значення на даній стадії правовідносин між сторонами.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Для встановлення дійсних фактичних обставин справи сторони мають надати до суду належні, допустимі, достатні та достовірні докази, які підлягають оцінці судом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (частини перша, третя статті 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Відповідно до статті 79 ЦПК України докази мають бути достовірними, тобто такими, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Таким чином, апеляційний суд доходить висновків, що передана за правом вимоги до нового кредитора заборгованість складає 29 687, 54 грн - за тілом та відсотками з урахуванням сплати первісному кредиторові, заборгованість за комісією становить 6 928, 68 грн, за пенею 778, 37 грн.

Зазначені суми боржником не спростовані належними та допустимими доказами, питань щодо неправильності розрахунків, контррозрахунків, витребувань даних з банку або клопотань щодо призначення експертизи, відповідачем не заявлено.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені та інфляційного збільшення, суд першої інстанції вірно зауважував, що 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб.

Вказаним законом, зокрема, доповнено пунктом 18 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного,надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Вказана норма є імперативною.

Отже, судом першої інстанції хоч і вірно вказано, що нараховані позивачем суми 3 % річних та інфляційних втрат за період з 24 лютого 2022 року підлягають списанню, водночас помилково не здійснено власного розрахунку, з урахуванням всіх обставин справи.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 зазначив, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на обставини справи, базою нарахування інфляційних збитків є борг за тілом та відсотками по кредиту у розмірі 29 687, 54 грн та заявлений позивачем період з січня 2020 року по січень 2022 року - по момент місяця, в якому було введено воєнний стан.

Розрахунок здійснюється за формулою ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... (ІІZ:100) де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

IIc (100,20 : 100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) = 1.17009261

Отже, інфляційне збільшення29 687,54 x 1.17009261 - 29 687,54 = 5 049,63 грн.

Щодо стягнення пені, визначеної п. 3.1 кредитного договору, апеляційний суд вказує на те, що на момент звернення до суду в жовтні 2022 року, дія кредитного договору закінчилась у квітні 2021 року. За досудовою вимогою /а.с. 14/ пеня ОСОБА_1 у відповідності до п. 3.1 договору не пред`являлась, отже за загальним правилом ст. 625 ЦК України, відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних, період обирається апеляційним судом відповідно до вище викладених обставин справи.

Розрахунок здійснюється за формулою:Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, деС - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.

З 01/01/2020 до 31/12/2020 сума становить 890,63 грн./29 687,54 x 3 % x 366 : 366 : 100/, з 01/01/2021 до 31/01/2022 сума становить 966,27 грн. /29 687,54 x 3 % x 396 : 365 : 100/.

Всього штрафних санкцій: 1 856,89 грн.

Отже, враховуючи відсутність розрахунків сторін, здійснені апеляційним судом власні розрахунки, сума заборгованості становить 30 443, 75 грн та складається з:

29 687,54 сума боргу за тілом кредиту та відсотками;

6 928, 68 грн заборгованість за комісією;

778, 37 грн заборгованість за пенею;

5 049,63 інфляційне збільшення;

1 856,89 штрафні санкції - 3% річних.

Клопотання, висловлене в апеляційній скарзі щодо залучення до участі «Креді Агріколь банк», витребування деталізований розрахунку заборгованості за кредитним договором, банківської виписки про рух коштів, апеляційним судом відхиляється з огляду на положення ст. 367 ЦПК України, оскільки суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Апелянтом причин, що об`єктивно не залежали від нього, для подання нових доказів до суду апеляційної інстанції, не вказано, у зв`язку з чим відсутні підстави для витребування нових доказів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення єневідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати.

З заявлених позовних вимог 55 527, 91 грн, задоволено 30 443, 75 грн що відповідно до пропорції задоволених позовних вимог, отже, з урахуванням порогу мінімуму у 2022 році -2481 грн стягненню підлягає1 360,23 грн за розгляд справи в суді першої інстанції та 2 040,35 грн в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» Сисина Віталія Вікторовича на рішення Таращанського районного суду Київської області від 13 квітня 2023 року -задовольнити.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 13 квітня 2023 року - скасувати.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» заборгованість за кредитним договором №4/3092827 від 06.04.2018 р. яка складається з:

29 687,54 сума боргу за тілом кредиту та відсотками;

6 928, 68 грн заборгованість за комісією;

778, 37 грн заборгованість за пенею;

5 049,63 інфляційне збільшення;

1 856,89 штрафні санкції - 3% річних.

Всього стягнути 30 443, 75 грн /тридцять тисяч чотириста сорок три гривні сімдесят п`ять копійок./

Судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»1 360, 23 грн.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»2 040, 35 грн.

Дані сторін:

Позивач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», вулиця Січових Стрільців, 37-41, Київ, 02000 Код IBAN: НОМЕР_2 в AT «Альфа Банк», МФО: 300346.

Відповідач: ОСОБА_1 , Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: