Справа № 461/8116/23
Провадження № 2/461/2994/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2023 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кротової О.Б.,

секретар судового засідання Ігнат Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві, про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и в :

27.09.2023 ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати недійсними з моменту укладення кредитного договору №Р51.13026.004978349 від 01.03.2019, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк», пункт 1.5 кредитного договору в частині за якою передбачено, що плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати видачі кредиту та «Порядок повернення кредиту» в частині визначеної пункту 5 підпункту 7.4. даного «Графіку» інших послуг банку; визнати недійсними з моменту укладення кредитного договору №Z06.00605.005322941 від 31.05.2019, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк», пункт 1.5 кредитного договору в частині за якою передбачено, що плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати видачі кредиту та «Порядок повернення кредиту» в частині визначеної пункту 5 підпункту 7.4. даного «Графіку» інших послуг банку; визнати недійсною з моменту укладення договору умову кредитного договору №Р51.13026.004978349 від 01.03.2019, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» передбачену п.1.7 в частині встановлення сплати страхового платежу; визнати недійсною з моменту укладення договору умову кредитного договору №Z06.00605.005322941 від 31.05.2019, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» передбачену п.1.7 в частині встановлення сплати страхового платежу; зобов`язати відповідача АТ «Ідея Банк» здійснити перерахунок здійснених з часу укладення кредитного договору №Р51.13026.004978349 від 01.03.2019 та кредитного договору №Z06.00605.005322941 від 31.05.2019, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» платежів, що були оплачені в рахунок комісії за обслуговування кредитної заборгованості, а також зобов`язати відповідача АТ «Ідея Банк» здійснити перерахунок сплаченої суми в рахунок страхового платежу відповідно до п.1.7 кредитного договору №Р51.13026.004978349 від 01.03.2019 та кредитного договору № Z06.00605.005322941 від 31.05.2019; cтягнути з відповідача неправомірно отриману від позивача суму у розмірі 70142,28 грн., що складається з 29743,16 грн., сплачених в рахунок обслуговування кредиту за договором №Р51.13026.004978349 від 01.03.2019; 30728,2 грн., сплачених в рахунок обслуговування кредиту №Z06.00605.005322941 від 31.05.2019; 5940,33 грн., сплачених в рахунок страхового платежу за договором №Р51.13026.004978349 від 01.03.2019; 3730,59 грн., сплачених в рахунок страхового платежу за договором №Z06.00605.005322941 від 31.05.2019.

Ухвалою суду від 29.09.2023 прийнято позов до розгляду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін).

16.10.2023 від представника відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04.04.2023 було відмовлено у задоволенні аналогічних позовних вимог позивача.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши клопотання представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 26, 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 в справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначено, що: «за пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 в справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) вказано, що: «позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17, провадження №12-161гс19) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Судом встановлено, що в даній справі, предметом позову є визнання недійсними умов кредитного договору №Z06.00605.005322941 від 31.05.2019 та №Р51.13026.004978349 від 01.03.2019 щодо встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості та щодо встановлення сплати страхового платежу, укладених між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк»; зобов`язання АТ «Ідея Банк» здійснити перерахунок здійснених з часу укладення кредитного договору №Р51.13026.004978349 від 01.03.2019 та кредитного договору №Z06.00605.005322941 від 31.05.2019, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк», платежів, що були оплачені в рахунок комісії за обслуговування кредитної заборгованості та в рахунок сплати страхового платежу; cтягнення з АТ «Ідея Банк» неправомірно отриманої від позивача суми у розмірі 70142,28 грн.

Водночас згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень cудом встановлено, що у цивільній справі №752/3756/23 набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зокрема, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04.04.2023, яке набрало законної сили 03.09.2023, у цивільній справі №752/3756/23, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа без самостійних вимог: Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві, про захист прав споживача та визнання правочину недійсним, відмовлено.

В обох справах позивач обґрунтовує свої вимоги незаконним встановленням АТ «Ідея Банк» в кредитних договорах плати за обслуговування кредитної заборгованості, та включенням до умов кредитних договорів сплати страхового платежу, всупереч ст.11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Отже, сторони, предмет і підстави двох позовів є тотожними. Чинним процесуальним законодавством України не допускається подання позивачем нового позову про той самий предмет і з тих самих підстав, з яких вже є прийняте рішення, що фактично полягатиме у переоцінці обставин, встановлених рішенням суду, яке набрало законної сили.

Повторне звернення з тими самим вимогами з тих самих підстав фактично свідчить про намагання домогтися нового слухання справи та нового її вирішення, що не відповідає принципу юридичної визначеності та суперечить положенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 25.07.2002 у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України», заява № 48553/99, а також рішенням ЄСПЛ від 28.10.1999 у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Так, законодавець визначив уникнення можливості формування різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, як і уникнення застосування можливості подачі нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами як засобу, спрямованого на спробу переглянути висновки судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

З наведеного вбачається, що позивач скористалася своїм правом на звернення з позовом у справі №752/3756/23, в якій були заявлені тотожні вимоги, і судом у вказаній справі відмовлено у їх задоволенні, повторний розгляд таких же вимог суперечитиме закону.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання представника відповідача та закриття провадження у справі, на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з тим, що набрало законної сили рішення суду постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Одночасно, суд роз`яснює, що згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 255, 259, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві, про захист прав споживачів - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, яким ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 30.10.2023.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

представник позивача: Мартинюк Марія Русланівна, 01054, м. Київ, вул. М. Коцюбинського, 1, оф.605, РНОКПП НОМЕР_2 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер телефону: НОМЕР_3 ;

відповідач: Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк», , адреса: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, адреса електронної пошти: , номер засобу зв`язку: НОМЕР_4 ;

третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві, 04053, м. Київ, вул. Некрасовська, 10/8, , , номер телефону: НОМЕР_5 .

Суддя Кротова О.Б.