Справа №524/5893/22
Провадження №2/524/440/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Панченко А.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Після припинення шлюбних відносин відповідач вважає, що син повинен проживати із ним, у зв`язку із чим вона вимушена звертатись до суду. Також позивач і відповідач не досягли згоди щодо розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання сина.

В судовому засіданні позивач підтримала позов, просила визначити місце проживання сина з нею і стягнути з відповідача аліменти у визначеному нею розмірі. Представник позивача позов підтримала, звертала увагу, що в підготовчому засіданні відповідач повідомляв, що не визнає позов, що свідчить про наявність спору між сторонами.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач не заперечував проти позову. Зазначив, що між ним і позивачем виникають суперечки з приводу його спілкування із сином, але він не наполягає на тому, щоб син проживав разом з ним.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю, ОСОБА_1

Між сторонами не досягнуто домовленості щодо спільного утримання їх сина.

НОРМИ ПРАВА

В ч.2 ст.160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Частиною першою статті 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Із системного тлумачення статей 3, 9 та 18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», слідує, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини.

Згідно з частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ч.1 ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В ч.1 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

ОЦІНКА СУДУ

При вирішенні питання про визначення місця проживання ОСОБА_4 суд приймає до уваги визнання позову відповідачем.

Також суд враховує висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, затверджений рішенням виконавчого комітету № 973 від 01.06.2023, відповідно до якого орган опіки вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 разом з матір`ю.

На переконання суду, визначення місця проживання малолітнього сина сторін разом із матір`ю на даний час відповідає його інтересам з огляду на вік дитини та умови її проживання.

Враховуючи, що між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання їх спільного сина, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів є обґрунтованими.

Визначаючи розмір аліментів на утримання ОСОБА_4 суд враховує, що відповідач працює, враховує розмір його заробітку. Для належного забезпечення сина сторін, створення необхідних умов для його розвитку, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів, встановлено законодавством, щомісячно, починаючи з 11.10.2022(з дня пред`явлення позову) і до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, суд задовольняє позов.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору за позовну вимогу про визначення місця проживання дитини в сумі 992,40 грн, а на користь держави суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 992,40 грн за позовну вимогу про стягнення аліментів.

У відповідності до ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 141,258, 259, 263 265, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення коштів (аліментів) на дитину задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю - ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_2 .

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_2 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів, встановлено законодавством, щомісячно, починаючи з 11.10.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_2 судові витрати в сумі 992,40 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_3 на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.11.2023

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ