ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/336/22 Провадження 2/636/751/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2023 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Золотоверхої О. О.,

за участі секретаря судового засідання Караулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Слюнін Олександр Миколайович, про визнання договорів недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся з позовом до відповідачів, в якому просив визнати недійсними договори дарування, укладені між відповідачами, а саме за №1975 від 20.12.2013, №166 від 06.02.2015, №167 від 06.02.2015, №592 від 21.04.2015.

В обґрунтування позову вказано, що 10.06.2008 між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №6/4/2008/840-К/448 на суму 55715,00 доларів США під 12,3 % річних строком до 09.06.2023. Банк свої зобов`язання за договором виконав. З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором між сторонами укладено договір іпотеки №6/1/09/2008/980-І070 від 10.06.2008, предметом якого є земельна ділянки площею 0,2 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала. Внаслідок чого 13.12.2013 ПАТ КБ «Надра» звернулося до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом про стягнення заборгованості за вказаним договором, який надійшов до суду 17.12.2013. 13.02.2020 судом позов задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 85220,30 доларів США та 125802,70 гривень та сплачений судовий збір у розмірі 3441,00грн. Вказане рішення набрало законної сили 13.02.2020, проте наразі не виконано.

19.05.2020 між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Європарнер Фінанс» укладено договір №GL3N217258 про відступлення права вимоги, в т.ч. за кредитним договором №6/4/2008/840-К/448 та договором іпотеки №6/1/09/2008/980-І070 від 10.06.2008. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 25.02.2021 у справі №636/5703/13-ц стягувача ПАТ КБ «Надра» змінено на правонаступника ТОВ «Європартнер Фінанс».

25.11.2021 позивачу стало відомо, що ОСОБА_1 після подання ПАТ КБ «Надра» позову про стягнення заборгованості передала все своє нерухоме майно, крім земельної ділянки, яка є предметом договору іпотеки від 10.06.2008, шляхом укладення договорів дарування своїй дочці ОСОБА_2 . Так 20.12.2013 між відповідачами укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Слюніним О.М. та зареєстрованим в реєстрі за №1975, предметом якого є приміщення магазину за адресою АДРЕСА_2 , площею 86,2 кв.м.; 06.02.2015 між відповідачами укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Слюніним О.М. та зареєстрованим в реєстрі за №166, предметом якого є приміщення магазину за адресою АДРЕСА_2 , площею 90,5 кв.м.; 06.02.2015 між відповідачами укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Слюніним О.М. та зареєстрованим в реєстрі за №167, предметом якого є приміщення магазину за адресою АДРЕСА_2 , площею 29,8 кв.м.; 21.04.2015 між відповідачами укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Слюніним О.М. та зареєстрованим в реєстрі за №592, предметом якого є приміщення магазину за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 77,8 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м.

Рішенням суду з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно стягнуто заборгованість у розмірі 85220,30 доларів США та 125802,70 гривень та сплачений судовий збір у розмірі 3441,00грн. Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки вартість земельної ділянки, яка передана в іпотеку, становить 302877,00грн., тобто лише за рахунок іпотечного майна виконати рішення суду неможливо. Згідно довідок про ймовірну ціну продажу нерухомого майна вартість майна, вказаного в договорах дарування №1975 від 20.12.2013, №166 від 06.02.2015, №167 від 06.02.2015, №592 від 21.04.2015, загалом становить 21400000,00грн. Тобто реальне виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором можливе лише за рахунок звернення стягнення на інше майно відповідача, крім як на предмет договору іпотеки, однак станом на день набрання рішенням законної сили, у ОСОБА_1 майно відсутнє, оскільки вона його подарувала дочці, тому виконання рішення не є можливим.

Враховуючи, що ОСОБА_1 знала про наявність заборгованості та безплатно відчужила належне їй майно шляхом дарування, позивач вважає, що таким чином ОСОБА_1 діє недобросовісно, порушує чинне законодавство та намагається унеможливити виконання рішення суду, тому оспорювані договори дарування є фіктивними та пов`язані з ухиленням ОСОБА_1 від виконання зобов`язань за кредитним договором, тому їх необхідно визнати недійсними.

Представник позивача надав заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідачі до суду не з`явилися, про місце та час судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток та за допомогою оголошення на офіційному веб-порталі Судова влада України, відзиви на позов не подавали, заяв про розгляд справи без їх участі до суду не надходило.

Третя особа ОСОБА_4 надав заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності та винести рішення згідно чинного законодавства.

Зі згоди представника позивача, керуючись вимогами ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи.

Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 10.06.2008 між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №6/4/2008/840-К/448 (копія а.с.13-14) на суму 55715,00 доларів США. До вказаного договору 10.06.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки №6/1/09/2008/980-1070 (копія а.с.15-16), предметом якого є нерухоме майно земельна ділянка площе. 0,Ю2га, що знаходиться з адресою: АДРЕСА_1 , вартість якої станом на дату укладення договору іпотеки сторонами визначено як 316930,00грн., що на день укладення договору складає 65332,92 доларів США. Згідно копії висновку про вартість об`єкта оцінки від 16.11.2021 (а.с.32) вартість земельної ділянки складає 302877,00грн.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 13.02.2020 по справі №636/5703/13-ц (копія а.с.22-24) з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 солідарно стягнуто на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №6/4/2008/840-К/448 від 10.06.2008 у розмірі 85220,30 доларів США та 125802,70грн., а також судовий збір у розмірі 3441,00грн.

19.05.2020 між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Європарнер фінанс» укладено договір №GL3N217258 про відступлення прав вимоги (копія а.с.17-18). Згідно витягу з додатку до договору №GL3N217258 від 19.05.2020 (а.с.19), до ТОВ «Європарнер фінанс» перейшло право вимоги за договором №6/4/2008/840-К/448 від 10.08.2008 та №6/1/09/2008/980-1070 від 10.08.2023 та договором поруки №6/4/2008/840-Л/449 від 10.06.2008.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 25.02.2021 (копія а.с.25-26) у справі №636/5703/13-ц замінено стягувача ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «Європартнер Фінанс» у справі про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 солідарно стягнуто на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №6/4/2008/840-К/448 від 10.06.2008 у розмірі 85220,30 доларів США та 125802,70грн., а також судовий збір у розмірі 3441,00грн. Постановою Полтавського апеляційного суду від 16.05.2023 (копія а.с.168-171) ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 25.02.2021 залишено без змін.

04.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. відкрито виконавче провадження №66381341 на підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 13.02.2020 (копія постанови а.с.103-104). Згідно витягу щодо результатів пошуку ВП в АСВП (а.с.105) станом на 03.02.2022 ВП №66381341 відкрито.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.27-32) на підставі оспорюваних договорів дарування ОСОБА_2 належать:

- житловий будинок АДРЕСА_4 (право власності зареєстроване на підставі договору дарування №592 від 21.04.2015, посвідченого приватним нотаріусом Слюніним О.М.). Згідно довідки про найбільш вірогідну ціну нерухомого майна (а.с.66) вартість складає 610000,00 грн. Згідно копії договору дарування від 21.04.2015, зареєстрованого в реєстрі за №952 (а.с.159-160) дарувальником вказано ОСОБА_1 , обдаровуваною ОСОБА_2 , від імені якої діє ОСОБА_3 ;

- приміщення магазину (р/№ об`єкта 20) загальною площею 29,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 (право власності зареєстроване на підставі договору дарування №167 від 06.02.2015, посвідченого приватним нотаріусом Слюніним О.М.). Згідно довідки про найбільш вірогідну ціну нерухомого майна (а.с.55) вартість складає 260000,00 грн. Згідно копії договору дарування від 06.02.2015, зареєстрованого в реєстрі за №167 (а.с.164) дарувальником вказано ОСОБА_1 , обдаровуваною ОСОБА_2 ;

- приміщення магазину (р/№ об`єкта 20) загальною площею 90,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 (право власності зареєстроване на підставі договору дарування №166 від 06.02.2015, посвідченого приватним нотаріусом Слюніним О.М.). Згідно довідки про найбільш вірогідну ціну нерухомого майна (а.с.44) вартість складає 650000,00 грн. Згідно копії договору дарування від 06.02.2015, зареєстрованого в реєстрі за №166 (а.с.162) дарувальником вказано ОСОБА_1 , обдаровуваною ОСОБА_2 ;

- приміщення магазину (р/№ об`єкта 20) загальною площею 86,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 (право власності зареєстроване на підставі договору дарування №1975 від 20.12.2013, посвідченого приватним нотаріусом Слюніним О.М.). Згідно довідки про найбільш вірогідну ціну нерухомого майна (а.с.33) вартість складає 620000,00 грн. Згідно копії договору дарування від 20.12.20113, зареєстрованого в реєстрі за №1975 (а.с.166) дарувальником вказано ОСОБА_1 , обдаровуваною ОСОБА_2

Згідно ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 10.02.2022 стосовно вказаних об`єктів нерухомого майна застосовано заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження, передання в іпотеку та вчинення будь-яких нотаріальних дій стосовно вказаного майна.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

За змістом ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до змісту ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням ч. 1 та 5 ст. 203 ЦК України, що за правилами ст. 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до ст. 234 ЦК України.

Згідно з частиною першою ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі (ч. 1 ст. 718 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття (ч. 1 ст. 722 ЦК України).

У ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що майно, яке є предметами оспорюваних правочинів, належало ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі продажу (приміщення магазину) та свідоцтва про право на спадщину (житловий будинок).

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ст. 3 ЦК України).

Тлумачення як ст. 3 ЦК України загалом, так і п. 6 ст. 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є за своєю суттю нормами прямої дії.

Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (ч. 2 ст. 13 ЦК України).

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч. 3 ст. 13 ЦК України).

Рішенням Конституційного Суду України від 28.04.2021 р. № 2-р(II)/2021 визнано, що ч. 3 ст. 13, ч. 3 ст. 16 ЦК України не суперечать ч. 2 ст. 58 Конституції України. Вказано, що «оцінюючи домірність припису ч. 3 ст. 13 Кодексу, Конституційний Суд України констатує, що заборону недопущення дій, що їх може вчинити учасник цивільних відносин з наміром завдати шкоди іншій особі, сформульовано в ньому на розвиток припису ч. 1 ст. 68 Основного Закону України, згідно з яким кожен зобов`язаний не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Водночас словосполучення «а також зловживання правом в інших формах», що також міститься у ч. 3 ст. 13 Кодексу, на думку Конституційного Суду України, за своєю суттю є засобом узагальненого позначення одразу кількох явищ з метою уникнення потреби наведення їх повного або виключного переліку. Здійснюючи право власності, у тому числі шляхом укладення договору або вчинення іншого правочину, особа має враховувати, що реалізація свободи договору як однієї із засад цивільного законодавства перебуває у посутньому взаємозв`язку з установленими Кодексом та іншими законами межами здійснення цивільних прав, у тому числі права власності. Установлення Кодексом або іншим законом меж здійснення права власності та реалізації свободи договору не суперечить вимогам Конституції України, за винятком ситуацій, коли для встановлення таких меж немає правомірної (легітимної) мети або коли використано юридичні засоби, що не є домірними. У зв`язку з тим, що ч. 3 ст. 13 та ч. 3 ст. 16 Кодексу мають на меті стимулювати учасників цивільних відносин до добросовісного та розумного здійснення своїх цивільних прав, Конституційний Суд України дійшов висновку, що ця мета є правомірною (легітимною)».

Договір як приватно-правова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, покликаний забезпечити регулювання цивільних відносин та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Приватно-правовий інструментарій (зокрема, вчинення договору не для регулювання цивільних відносин та не для встановлення, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків) не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили, чи виконавчого напису.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України), а саме, від 10.02.2021 р. у справі № 754/5841/17, від 03.07.2019 р. у справі № 369/11268/16-ц.

На переконання суду, сукупність наведених обставин доводить той факт, що сторони діяли недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами на шкоду правам кредитора, оскільки відчуження майна відбулося після надходження до суду позовної заяви ПАТ КБ «Надра» про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 суми боргу.

Такий висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 13.05.2022 р. у справі № 370/423/19 та від 10.08.2022 р. у справі № 752/12240/19.

Суд вважає, що орієнтована вартість відчуженого за оспорюваними правочинами майна є співрозмірною з сумою заборгованості за кредитним договором.

Суд враховує, що ОСОБА_1 подарувала житловий будинок та секції приміщення магазину на користь дочки, тобто спірне майно залишилось у сім`ї боржника, однак не у власності останнього, що також свідчить про недобросовісну поведінку ОСОБА_1 та намагання уникнути відповідальності шляхом звернення стягнення на спірне майно.

Зазначені обставини у сукупності, враховуючи невиконане судове рішення про стягнення боргу з ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , свідчать про те, що оспорювані договори дарування укладено з порушенням ч. 1 та 5 ст.203 ЦК України і ці договори не були спрямовані на настання реальних правових наслідків, ними обумовлених, а направлені на фіктивний перехід права власності на нерухоме майно від ОСОБА_1 до її дочки ОСОБА_2 , з метою збереження цього майна та унеможливлення звернення стягнення на зазначене майно в порядку примусового виконання рішення про стягнення боргу. За таких обставин оспорювані в цій справі договори підлягають визнанню недійсними.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 9924,00 грн. за подання позовної заяви та судовий збір у розмірі 1240,50грн. за подання заяви про забезпечення позову підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Згідно ч.3 ст. 133 ЦПК України До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами 1-6 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь судові витрати на правничу допомогу, однак доказів на підтвердження вказаних витрат до суду не надано.

Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

Крім того суд зазначає, що згідно ч.7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11-13, 76-81, 82, 223, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Слюнін Олександр Миколайович, про визнання договорів недійсними задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсним договір дарування від 20.12.2013, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Слюніним Олександром Миколайовичем та зареєстрований в реєстрі за №1975.

Визнати недійсним договір дарування від 06.02.2015, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Слюніним Олександром Миколайовичем та зареєстрований в реєстрі за №166.

Визнати недійсним договір дарування від 06.02.2015, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Слюніним Олександром Миколайовичем та зареєстрований в реєстрі за №167.

Визнати недійсним договір дарування від 21.04.2015, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Слюніним Олександром Миколайовичем та зареєстрований в реєстрі за №592.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 ) в рівних частках на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПАРНЕР ФІНАНС» (), адреса: м. Харків, вул. Чичибабіна, 7) судові витрати у розмірі 11164 (одинадцять тисяч сто шістдесят чотири) грн. 50 коп., який складається з судового збору за подання позовної заяви у розмірі 9924,00грн. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 1240,50грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду виготовлений 24.10.2023.

Суддя О. О. Золотоверха