Справа № 562/2353/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Кучиної Н.Г.,

при секретарі судового засідання Добровчан К.Ю.,

з участю

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Іващенко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу № 562/2353/22 за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

21.12.2022 року до Рівненського міського суду за підсудністю згідно ухвали Здолбунівського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення коштів на підставі ч. 1 ст. 30 ЦПК України, а саме у зв`язку з місцезнаходження нерухомого майна.

Позовну заяву ОСОБА_2 мотивувала тим, що з 30 червня 2020 року вона є власником нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що 28 вересня 2016 року Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву «Рівнеагробуд» за актом приймання-передачі та оцінки активів передала нежитлову будівлю адміністративного будинку (літ. А-4), загальною площею 1 512 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим державним реєстратором, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В.І. 10 грудня 2016 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис № 17944960 від 12 грудня 2016 року про державну реєстрацію права власності на вказане майно за Білдінг Енд Файненс ЛТД.

20 грудня 2016 року між Білдінг Енд Файненс ЛТД (надалі Установник управління) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівнеагробуд» (надалі Управитель) укладено договір управління майном, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В.І., зареєстрований в реєстрі за №1570, за умовами якого Установник управління передав Управителю наступне нерухоме майно: будівля, нежитлова будівля, адміністративний будинок (літ. А-4), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01 в управління на строк десять років, а Управитель здійснює управління цим майном виключно в інтересах Установника управління або названої ним особи (вигодонабувача).

У подальшому, внаслідок поділу та відчуження Білдінг Енд Файненс ЛТД вищезазначеної будівлі по АДРЕСА_1 , її власником з червня 2017 року була Міжнародна господарська компанія Юнайтед Консалт ЛТД.

09 червня 2017 року між ОСОБА_5 та Міжнародною господарською компанією Юнайтед Консалт ЛТД укладено Договори іпотеки, зареєстровані в реєстрі за №№757, 751, 753, 755, 749 і посвідчені 09 червня 2017 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикинім В.І., відповідно до яких з метою забезпечення зобов`язань, що виникли з договорів позики, в іпотеку було передано нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 . Відповідні іпотеки зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

05 лютого 2020 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , який діяв від імені та в інтересах ОСОБА_2 укладено Договори про передачу прав за договором іпотеки, посвідченим 09 червня 2017 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В.І. за реєстровим №751, №753, які посвідчені приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В.І., зареєстровані в реєстрі за №60, №62.

На підставі договорів про передачу прав №60, №62 ОСОБА_2 була зареєстрована іпотекодержателем за Договорами іпотеки №751, №753.

06 лютого 2020 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , який діяв від імені та в інтересах ОСОБА_2 , укладено Договори про передачу прав за договором іпотеки, посвідченим 09 червня 2017 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В.І. за реєстровим №749, №755, №757, які посвідчені приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В.І., зареєстровані в реєстрі за №70, №67, №65.

На підставі договорів про передачу прав №70, №67, №65 ОСОБА_2 була зареєстрована іпотекодержателем за Договорами іпотеки №751, №753.

Відтак, ОСОБА_2 стала іпотекодержателем за Договором іпотеки від 09 червня 2017 року №751, №753 з 05 лютого 2020 року, а за Договорами іпотеки від 09 червня 2017 року №749, 755, 757 з 06 лютого 2020 року.

Згідно п. 1.5. Договору управління №1570 від 20 грудня 2016 року у разі переходу права власності на майно, що є предметом цього договору, від установника управління до іншої особи договір про управління не припиняється, крім випадків коли право власності на майно переходить внаслідок звернення на нього стягнення.

У зв`язку із набуттям Міжнародною господарською компанією Юнайтед Консалт ЛТД у червні 2017 року права власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 , відповідна компанія стала замість Білдінг Енд файненс ЛТД установником управління за Договором управління №1570 від 20 грудня 2016 року.

08 травня 2020 року між Міжнародною господарською компанією Юнайтед Консалт ЛТД та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівнеагробуд» укладено Договір про внесення змін до Договору управління майном, посвідченого 20 грудня 2016 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В.І. за реєстровим №1570, відповідно до якого, серед іншого, внесено зміни до Договору управління, виклавши п.2.4.2., яким передбачалися права управителя, в наступній редакції: «Укладати будь-які договори, угоди та правочини лише після отримання попередньої письмової згоди Установника управління, необхідні для утримання, обслуговування та його управління, в тому числі на надання комунальних послуг. Управитель не являється довірчим власником майна, яке передане в управління».

Також, відповідно до п. 2.4.4., в редакції Договору від 08 травня 2020 року про внесення змін до Договору управління майном, посвідченого 20 грудня 2016 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В.І. за реєстровим №1570, передбачено, що Управитель має право укладати договори про передачу майна (його частини) в найм (оренду) лише після отримання попередньої письмової згоди Установника управління.

Крім чого, п. 5.1. договору управління викладено в наступній редакції: «5.1. Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє протягом 41 місяця до 20 травня 2020 року».

Відповідні зміни щодо строку дії Договору управління №1570 від 20 грудня 2016 року внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

29 травня 2020 року Міжнародною господарською компанією Юнайтед Консалт ЛТД зроблено заяву про припинення Договору управління №1570 від 20 грудня 2016 року у зв`язку із закінченням його строку, що стало підставою для його припинення.

Тобто, на даний час ТОВ «Рівнеагробуд» не має будь-якого юридичного та фактичного відношення до нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 , оскільки Договір управління №1570 від 20 грудня 2016 року, на підставі якого дане товариство було Управителем вказаного майна, припинений.

Надалі, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_7 своїх зобов`язань про повернення коштів за Договором позики від 01 лютого 2017 року, від 10 лютого 2017 року, від 01 березня 2017 року, від 01 квітня 2017 року та від 01 травня 2017 року, ОСОБА_2 звернула стягнення на предмет іпотеки, вказані в Договорах іпотеки від 09 червня 2017 року №749, 751, 753, 755, 757 шляхом набуття права власності на предмет іпотеки (п`ять об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ) в рамках виконання забезпечення виконання зобов`язання (договорів позики).

31 грудня 2020 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (Суборендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Приват Євробуд» (Орендар) був укладений договір № 31/20 оперативної суборенди приміщення (надалі - Договір).

Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. Договору Орендар згідно з умовами даного Договору передає, а Суборендар приймає, у строкове платне користування (суборенду) частину нежитлового приміщення площею 18,0 м/ поверх - четвертий офіс № 26 (надалі - Приміщення), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1.3. Договору Приміщення знаходиться у володінні та користуванні Орендаря на підставі Договору оренди від 10.09.2018 року, укладеного з Управителем приміщення Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівнеагробуд» (надалі іменується «Орендодавець»),

Згідно з пунктом 4.1. Договору він вступає в дію з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року.

У відповідності до п. 5.2. Договору Суборендарем сплачується суборендна плата за користування приміщенням з розрахунку 100,00 грн. за 1 м . Всього 1800,00 грн. в місяць з урахуванням комунальних послуг (крім електроенергії). Позивач стверджує, що договір № 31/20 оперативної суборенди приміщення від 31.12.2020 року є нікчемним з наступних підстав.

ОСОБА_2 , дізнавшись про користування ФОП ОСОБА_4 її власністю по АДРЕСА_1 на підставі договору, укладеного із ТОВ «Приват Євробуд», звернулася з позовом про виселення відповідача із зайнятого приміщення.

В процесі розгляду вказаної позовної заяви стало відомо, що Договір № 31/20 від 31.12.2020 року був розірваний з 30 червня 2021 року, і майно, що було об`єктом суборенди передано 30.06.2021 року за актом приймання-передачі приміщення для ТОВ «Приват Євробуд».

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11.01.2022 року у справі №569/13902/21 закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємия ОСОБА_8 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Приват Євробуд», про виселення з нежитлового приміщення.

На думку позивача договір оренди, укладений 10.09.2018 року між ТОВ «Рівнеагробуд» та ТОВ «Приват Євробуд», так і договір № 31/20 оперативної суборенди приміщення, укладений 31.12.2020 року між ТОВ «Приват Євробуд» та ФОП ОСОБА_8 є нікчемними, з таких підстав.

Пунктом 1.8. Договором оренди від 10.09.2018 року укладеного між ТОВ «Рівнеагробуд» та ТОВ «Приват Євробуд» зазначено, що на виконання ч. 2 ст. 769 Цивільного кодексу України Орендодавець повідомляє, що предмет договору оренди передано в іпотеку громадянці України ОСОБА_5 . Сторони вважають себе зобов`язаними беззаперечно виконувати обов`язкові умови договору оренди на вимогу ОСОБА_5 .

Водночас, в пункті 1.8. Договору суборенди зазначено, що Орендар підтверджує те, що: приміщення знаходиться в технічному справному та належному експлуатаційному стані, усі інженерні комунікації та обладнання приміщення перебувають в робочому стані та функціонують належним чином, приміщення нікому не відчужені, не перебувають у заставі (зокрема в податковій), не перебувають під арештом, не є предметом судових спорів між Власником і будь-якою третьою особою, не передано в суборенду/піднайм третім особам, нікому не подароване, в будь-якому іншому обтяжені не перебувають, з боку третіх осіб відсутні претензії, що можуть вплинути на право суборенди Суборендарем даного приміщення.

Тобто, ТОВ «Приват Євробуд» був обізнаний, що майно яке передається в суборенду обтяжене іпотекою, однак у договорах з суборендарями зазначив, що приміщення не перебувають у заставі, не перебувають під арештом, не є предметом судових спорів між Власником і будь-якою третьою особою, в будь-якому іншому обтяжені не перебувають, з боку третіх осіб відсутні претензії, що можуть вплинути на право суборенди Суборендарем даного приміщення.

Відповідно до пункту 2.2. Договору оренди від 10.09.2018 року укладеного між ТОВ «Рівнеагробуд» та ТОВ «Приват Євробуд», цей договір укладений на 1095 календарних днів, набирає чинності з моменту його підписання і діє до «08» вересня 2021 року, водночас Договір №31/20 оперативної суборенди приміщення, укладений з Відповідачем до «31» грудня 2021 року, що суперечить частині 2 статті 774 Цивільного кодексу України в якій вказано, що строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму.

Згідно п.п. 4.2.3. Договорів іпотеки №757, 751, 753, 755, 749, що укладені 09.06.2017 року між ОСОБА_5 (Іпотекодержатель) та Міжнародною господарською компанією Юнайтед Консалт ЛТД (Іпотекодавець), Іпотекодавець має право виключно за згодою Іпотекодержателя відчужувати Предмет іпотеки, передавати його в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.

З огляду на вищезазначене, ні попередній Іпотекодержатель ( ОСОБА_5 ), ні позивач - ніколи не надавали згоди на передачу в оренду для ТОВ «Приват Євробуд» переданих в іпотеку приміщень по АДРЕСА_1 .

Вважає, що відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов"язана потерпілому повернути це майно. Відтак, ФОП ОСОБА_8 збагатилася на розмір орендної плати, яка не була сплачена ОСОБА_2 , як власнику приміщення по АДРЕСА_1 , що використовувалося в період з 01.01.2021 року по 30.06.2021 року. Загальний розмір безпідставно набутого майна набувача за користування чужим майном становить 10 800 грн. Просить позов задоволити та стягнути з відповідача 10 800 грн.

Ухвалою Рівненського міського суду від 22 грудня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі (а.с. 124, 125).

Відповідач, діючи через свого представника адвоката Іващенко І.І. подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову, оскільки позовна заява є безпідставною та необґрунтованою. Вказує, що відповідачу не було відомо, що Договір оренди, укладений 10.09.2018 року між ТОВ "Приват Євробуд" (Орендар) та ТОВ "Рівнеагробуд" (Орендодавець) та за яким відбулася передача в оренду будівлі по АДРЕСА_1 , було здійснено без згоди Іпотекодержателя. В подальшому відповідачу стало відомо про наявність заперечень власника щодо продовження використання суборендарями нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 . Враховуючи вищезазначене, 30.06.2021 року було підписано акт приймання-передачі приміщення.

Договір оперативної суборенди № 31/20 від 31.12.2020 року, який укладений на підставі договору оренди на даний час немає правових наслідків, що встановлено актом приймання-передачі приміщення від 30 червня 2021 року.

Тобто, згідно акту приймання-передачі приміщення від 30.06.2021року суборендарем даного приміщення відповідач не являється, зобов`язань перед позивачем не несе, перешкод в користуванні майном не вчиняє.

Відповідачем майно було набуте відповідно до договору оперативної суборенди № 31/20 від 31 грудня 2020 року.

Зазначає, що відповідно п. 5.2. договору оперативної суборенди № 31/20 від 31 грудня 2020 року "Суборендарем, сплачується суборендна плата за користування приміщенням з розрахунку 100,00. грн. за 1м?. Всього 1800,00 грн. в місяць з урахуванням комунальних послуг (крім електроенергії)". Відповідно до акту приймання-передачі приміщення від 30 червня 2021 року "Сторони не мають жодних інших взаємних претензій у зв`язку з передачею приміщення за актом приймання-передачі" також це підтверджується довідкою вих. № 26/01/2023 від 26 січня 2023 року видану ОСОБА_3 , про те, що заборгованість по суборендній платі перед ТОВ "Приват Євробут" за період з 01.01.2021 року по 30.06.2021 року по договору № 31/20 від 31 грудня 2020 року укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ "Приват Євробуд" відсутня. Грошові кошти за період з 01.01.2021 року по 30.06.2021 року сплачені вповному обсязі.

Виходячи з вищенаведеного між ФОП ОСОБА_8 та "Товариством з обмеженою відповідальністю "Приват Євробуд" був укладений договір оперативної суборенди приміщення № 31/20 від 31 грудня 2020 року, також відповідачем вчасно та у повному обсязі сплачувались кошти за орендну плату, отже відповідач є добросовісним суборендарем, який виконував свої обов`язки та за зверненням (листом-вимогаою) власника звільнила приміщення, що свідчить про його добросовісну поведінку, яка небула направлена на шкоду правам та інтересам позивача.

Відтак, висновки позивача щодо збагачення відповідача на розмір орендної плати, яка не була сплачена ОСОБА_2 , як власнику приміщення по АДРЕСА_1 , що використовувалося в період з 01.01.2021 року по 30.06.2021 року, є безпідставними.

Ухвалою суду від 14 березня 2023 року уточнено анкетні дані відповідача по справі та відповідачем у справі є ОСОБА_9 , у зв`язку з зміною прізвища після державної реєстрації шлюбу (а.с.148).

Актом невідповідності формування матеріалів справи, складеного секретарем судового засідання Добровчан К.Ю., засвідчено те, що в поданих позивачем додатках позовної заяви копії надруковані в наступному вигляді: з лицьової сторони аркушу надрукований початок додатку, а зі звороту даного аркушу надрукований інший документ (а.с. 147).

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав з підстав у ньому наведених, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи і наявні у них докази, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 30 червня 2020 року є власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06 липня 2020 року №215088897, №215098891, №215118245, №215132953, №215144362 (а.с. 55-59).

10 вересня 2018 року між ТОВ "Приват Євробуд" (Орендар) та ТОВ "Рівнеагробуд" (Орендодавець) був укладений договір оренди, за яким відбулася передача в оренду будівлі по АДРЕСА_1 (а.с. 79 зворот).

31 грудня 2020 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (Суборендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Приват Євробуд" (Орендар) був укладений договір № 31/20 оперативної суборенди приміщення (а.с 60-62).

Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. Договору Орендар згідно з умовами даного Договору передає, а Суборендар приймає, у строкове платне користування (суборенду) частину нежитлового приміщення площею 18,0 м. кв., поверх - четвертий офіс № 26 (надалі - Приміщення), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1.3. Договору Приміщення знаходиться у володінні та користуванні Орендаря на підставі Договору оренди від 10.09.2018 року, укладеного з Управителем приміщення Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнеагробуд" (надалі іменується "Орендодавець"),

Згідно з пунктом 4.1. Договору він вступає в дію з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року.

Відповідач зазначає, що Договір оренди, укладений 10.09.2018 року між ТОВ "Приват Євробуд" (Орендар) та ТОВ "Рівнеагробуд" (Орендодавець), за яким відбулася передача в оренду будівлі по АДРЕСА_1 , було здійснено без згоди Іпотекодержателя, про що відповідачу не було відомо.

Разом з тим, з дослідженого судом Договору № 31/20 оперативної суборенди приміщення від 31 грудня 2020 року вбачається, що в ч. 1 п. 1.8 договору зазначено Орендарем:.. "Приміщення нікому не відчужене, не перебуває у заставі (зокрема в податковій), не перебуває під арештом, не є предметом судових спорів між Власником і будь-якою третьою особою, не передано в суборенду/піднайм третім особам, нікому не подароване, в будь-якому іншому обтяженні не перебуває, з боку третіх осіб відсутні претензії, що можуть вплинути на право суборенди Суборендарем даного Приміщення" (п.1.8 ч.1 даного Договору) (а.с. 60).

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що відповідачу було відомо, що передача в оренду будівлі по АДРЕСА_1 відбувалася без згоди Іпотекодержателя. Тобто відповідач при укладенні договору № 31/20 оперативної суборенди приміщення від 31 грудня 2020 року діяв добросовісно.

Судом також встановлено, що відповідачу в подальшому стало відомо про наявність заперечень власника щодо продовження використання суборендарями нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 , тому 30.06.2021 року було підписано акт приймання-передачі приміщення (а.с. 82 зворот).

З оглянутого в судовому засіданні акту приймання-передачі приміщення від 30.06.2021 року вбачається, що "Товариство з обмеженою відповідальністю "Приват Євробуд" в особі директора Федорчука Віталія Богдановича, який діє на підставі Статуту, надалі - Орендар, та Фізична особа-підприємець ОСОБА_8 , надалі Суборендар з другої сторони (надалі разом - "Сторони", а кожна окремо -"Сторона") на підставі Договору оперативної суборенди приміщення № 31/20 від 31 грудня 2020 року, склали цей акт передачі приміщення про наступне:

Відповідно до Договору, Орендар приймає, а Суборендар здає нежитлове приміщення, загальною площею 18,0 м.кв. (надалі - "Приміщення"), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Зауваження до стану Приміщення та інші особливі умови немає.

Суборендар також передає, а Орендар приймає ключі від усіх дверей у Приміщенні в кількості Дві та весь необхідний доступ до мереж та комунікацій в Приміщенні.

Разом з приміщенням Суборендар передає, а Орендар приймає наступне майно...

Сторони не мають жодних інших взаємних претензій у зв`язку з передачею Приміщення за Актом приймання-передачі приміщення.

Цей Акт приймання-передачі приміщення становить невід`ємну частину Договору.

Цей Акт приймання-передачі Приміщення підписано уповноваженими представниками Сторін у дату, яка першою вказана вище.

Між тим, договір оперативної суборенди № 31/20 від 31.12.2020 року, який укладений на підставі договору оренди на даний час немає правових наслідків, що встановлено актом приймання-передачі приміщення від 30 червня 2021 року.

Тобто, згідно акту приймання-передачі приміщення від 30.06.2021року суборендарем даного приміщення відповідач не являється, зобов`язань перед позивачем не несе, перешкод в користуванні майном не вчиняє.

Частиною 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України врегульовано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, серед іншого, є договори та інші правочини.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Слід відзначити, що під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Системний аналіз положень ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ст. 177, ч.1 ст. 202, ч.1 ст. 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч.2 ст. 11 ЦК України.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) зазначено, що: «добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них».

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (частина перша статті 1212 ЦК України).

Передбачений статтею 1212 ЦК України вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав. Отже, предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і неврегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) її майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі, та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом (стаття 1215 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що при визначенні того чи підлягають безпідставно набуті грошові кошти потерпілій особі слід враховувати, що акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад, зокрема, добросовісності. Безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню, якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, тому що вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів.

З аналізу ст. 1212 ЦК України обов`язковою умовою застосування даної статті є набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося.

Як встановлено судом відповідачем майно було набуте відповідно до договору оперативної суборенди № 31/20 від 31 грудня 2020 року.

Пункт 1.3. договору суборенди № 31/20 від 31 грудня 2020 року зазначає, що "приміщення знаходиться у володінні та користуванні Орендаря на підставі договору оренди від 10.09.2018 року, укладеного з Управителем приміщення Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнеагробуд" (Орендодавець).

З аналізу норм ст.ст. 761, 774 ЦК України випливає, що договір суборенди (піднайму) є похідним від договору оренди (найму) і може зберігати свою чинність виключно протягом строку дії договору оренди (найму).

Відповідно п. 5.2. договору оперативної суборенди № 31/20 від 31 грудня 2020 року "Суборендарем, сплачується суборендна плата за користування приміщенням з розрахунку 100,00. грн. за 1м?. Всього 1800,00 грн. в місяць з урахуванням комунальних послуг (крім електроенергії)".

Відповідно до п. 5 акту приймання-передачі приміщення від 30 червня 2021 року "Сторони не мають жодних інших взаємних претензій у зв`язку з передачею приміщення за актом приймання-передачі", вказане також підтверджується довідкою вих. № 26/01/2023 від 26 січня 2023 року, виданою ОСОБА_3 , про те, що заборгованість по суборендній платі перед ТОВ "Приват Євробут" за період з 01.01.2021 року по 30.06.2021 року по договору № 31/20 від 31 грудня 2020 року, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ "Приват Євробут" відсутня. Грошові кошти за період з 01.01.2021 року по 30.06.2021 року сплачені в повному обсязі (а.с. 132).

Виходячи з вищенаведеного, між ФОП ОСОБА_8 та "Товариством з обмеженою відповідальністю "Приват Євробуд" був укладений договір оперативної суборенди приміщення № 31/20 від 31 грудня 2020 року та відповідачем вчасно та у повному обсязі сплачувались кошти за орендну плату, отже відповідач є добросовісним суборендарем, який виконував свої обов`язки та за зверненням (листом-вимогою) власника звільнила приміщення, що свідчить про його добросовісну поведінку, яка не була направлена на шкоду правам та інтересам позивача.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_2 , посилаючись на положення статті 1212 ЦК України, просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь 10 800,00 грн.

Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 січня 2023 року у цивільний справі № 548/741/21 зазначив, що в основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Суд звертає увагу, що безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню, якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, оскільки вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів.

Тобто, ФОП ОСОБА_8 діяла добросовісно, сплачуючи орендну плату відповідно до договору № 31/20 від 31.12.2020 року, укладеного між нею та ТОВ "Приват Євробуд", однак після того, як дізналася, що договір оренди, укладений 10.09.2018 року між ТОВ "Приват Євробуд" та ТОВ "Рівнеагробуд", за яким відбулася передача в оренду будівлі по АДРЕСА_1 , без згоди Іпотекодержателя, припинила сплачувати кошти та відповідно до акту приймання- передачі приміщення від 30.06.2021 року здала нежитлове приміщення, а тому висновки позивача щодо збагачення відповідача на розмір орендної плати, яка не була сплачена ОСОБА_2 , як власнику приміщення по АДРЕСА_1 , що використовувалося в період з 01.01.2021 року по 30.06.2021 року, є безпідставними.

Отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог стягнення коштів у розмірі 10 800,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,354 ЦПК України,

ВИРІШ ИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Повний ткст рішення складений 17 березня 2023 року

Суддя Н.Г. Кучина