Справа № 462/5931/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних від суми простроченої заборгованості та інфляційних втрат,

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів на користь позивача 3 % річних та інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості у зв`язку з простроченням грошового зобов`язання у розмірі 379768,57 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 18.07.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №600/02.1-07-586. Умовами кредитного договору № 600/02.1-07-586 від 18.07.2008 та додаткової угоди №1 про внесення змін до договору кредиту №600/02.1-07-586 передбачено, що кредитор надавав позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Надання кредиту здійснювалось окремими частинами, зі сплатою 15,0 процентів річних та комісій, в розмірі та порядку визначеному в додатку №1 до кредитного договору, в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 50000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату укладення цього договору еквівалентно сумі 242015 грн. В якості забезпечення виконання зобов`язання між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено 18 липня 2008 року договір поруки №600/02.1-09-264. Відповідно до останнього поручитель зобов`язується перед кредитором в повному обсязі, солідарно відповідати за виконання позичальником умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором про надання відновлювальної кредитної лінії №600/02.1-07-586 від 18 липня 2008 року. 18.07.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 укладено іпотечний договір. Відповідно до договору іпотекодавці передають в іпотеку іпотекодержателю в якості забезпечення виконання позичальником зобов`язань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 600/02.1-07-586 від 18 липня 2008 року наступне майно: квартира АДРЕСА_1 . З метою захисту порушених прав та законних інтересів, АТ «Укрсоцбанк» звернулось до Залізничного районного суду міста Львова з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. 20.01.2015 Залізничний районний суд міста Львова ухвалив рішення по справі №462/6868/14-ц, яким позовні вимоги АТ «Укрсоцбанк» задовольнив повністю та стягнув солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованість 72768,97 доларів США та 92182,34 грн заборгованості за договором кредиту. Станом на сьогодні рішення Залізничного районного суду міста Львова по справі №462/6868/14-ц від 20.01.2015 залишається не виконаним. Керуючись ст. 625 ЦК України та беручи до уваги розмір простроченого грошового зобов`язання визначеного рішенням по справі №462/6868/14-ц, станом на 23 лютого 2022 року розмір нарахованих 3 % річних та інфляційних втрат від суми заборгованості, а саме втрат понесених в результаті невиконання рішення № 462/6868/14-ц становить 379768,57 грн. З врахуванням вищенаведеного, просить позов задоволити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04.09.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачі у встановлений судом строк не надали до суду відзиву на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

20.10.2023 представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_6 подав до суду клопотання про розгляд справи з викликом сторін за правилами загального позовного провадження.

Розглянувши подане клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін.

Статтею 19 ЦПК України визначено, що цивільні справи розглядаються, зокрема, за правилами позовного провадження загального або спрощеного.

Спрощене позовне провадження призначене, зокрема, для розгляду малозначних справ та справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно ч. 6 ст. 279 ЦПК України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Як вбачається із позовних вимог предметом позову є стягнення грошової суми в розмірі 379768,57 грн, що відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 274 ЦПК України дозволяє суду розглядати дану справу в порядку спрощеного позовного провадження. Крім цього характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що для повного та всебічного встановлення обставин справи немає необхідності проведення судового засідання з повідомленням сторін в порядку загального позовного провадження, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 18 липня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №600/02.1-07-586 /а.с. 8-14/.

18.07.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №600/02.1-09-264 /а.с. 17 зворот-18/.

05.11.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до Договору кредиту №600/02.1-07-586 від 18.07.2008 /а.с. 15 зворот/.

02.06.2009 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №600/02.1-07-586 від 18.07.2008 /а.с. 15/.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положенням статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як встановлено судом, у зв`язку із невиконанням відповідачами вищевказаних договорів ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова у справі №462/6868/14-ц від 20.01.2015 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 45280,98 доларів США заборгованості за кредитом, 27487,99 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом, 32487,54 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту, 59694,80 грн пені за несвоєчасне повернення відсотків, а всього 72768,97 доларів США та 92182,34 грн заборгованості за договором кредиту №600/02.1-07 від 18 липня 2008 року. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 3654,00 грн сплаченого судового збору /а.с. 23-24/.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На даний час, рішення Залізничного районного суду м. Львова у справі №462/6868/14-ц від 20.01.2015 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 72768,97 доларів США та 92182,34 грн заборгованості за договором кредиту №600/02.1-07 від 18 липня 2008 року не виконано.

Відповідачі не скористалися процесуальним правом подати відзив на позовну заяву, в якому викласти свої заперечення та надати докази на підтвердження належного виконання рішення суду про стягнення з них заборгованості за кредитним договором в повному обсязі.

Відповідно до статуту АТ «Сенс Банк» від 12.09.2022 встановлено, що АТ «Сенс Банк» є правонаступником всього майна, прав і зобов`язань АТ «Укрсоцбанк» на підставі передавального акту /а.с. 25-27/.

Отже, враховуючи, що рішення суду є обов`язковим до виконання та з огляду на те, що відповідачі порушили грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості та не виконали рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20.01.2015, у АТ «Сенс Банк» виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат відповідно до статті 625 ЦК України.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

За змістом ч. 2 ст. 543 ЦК України солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові ВСУ від 01.12.2018 №325/1729/16-ц та викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 14-16цс18.

Правомірність застосування ст. 625 ЦК України в разі прострочення виконання боржником рішення суду підтверджена також у наступних постановах: Постанові Верховного Суду у складі Великої Палати від 16.05.2018 по справі № 686/21962/15-ц, Постановах Верховного Суду у справах № 310/5419/15-ц від 11.07.2018, № 463/4711/15 від 04.07.2018, № 703/4704/15-ц від 28.02.2018, № 361/7939/2015ц від 06.08.2018.

Між тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб із наступним продовженням воєнного стану в Україні та дією такого на момент прийняття судового рішення.

З урахуванням вищенаведеного, наявні підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача 3 % річних та інфляційних втрат в розмірі 379768,57 грн., нарахованих до 24.02.2022, що підтверджується наданим позивачем розрахунком /а.с. 5-7/.

Розрахунок заборгованості вказаних сум, наданий стороною позивача, відповідачами не спростовано, а тому такий береться судом до уваги.

Виходячи з наведеного, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 5696,53 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних від суми простроченої заборгованості та інфляційних втрат задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» суму 3% річних та інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості у зв`язку з простроченням грошового зобов`язання у розмірі 379768,57 грн (триста сімдесят дев`ять тисяч сімсот шістдесят вісім гривень п`ятдесят сім копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» по 2848,27 грн (дві тисячі вісімсот сорок вісім гривень двадцять сім копійок) судового збору.

Апеляційна скарга на рішення подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», , адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал рішення міститься в матеріалах справи № 462/5931/23. Рішення не набрало законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Суддя: Постигач О.Б.