Справа № 199/7147/23
УХВАЛА

30.10.2023

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі: судді Спаї В.В.,

розглянувши у м. Дніпрі заяву представника ОСОБА_1 адвоката Орешина П.П. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування вартості ремонтних робіт та матеріалів,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири. Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що рішенням Аур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2023 р., яке набрало законної сили, ухвалено визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь власника ОСОБА_2 вказану квартиру.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №350749693, право власності на квартиру АДРЕСА_1 , 25.08.2023 зареєстровано за ОСОБА_2 . На переконання позивача, є підстави вважати, що вказану квартиру може бути відчужено відповідачем з тією метою, щоб у разі задоволення позовних вимог позивача у цій справі не виконувати рішення суду про стягнення вартості ремонтних робіт та матеріалів, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянув заяву про забезпечення позову, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом.

Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Прийняття рішення про забезпечення позову доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Так, заявник у своїй заяві зазначає, що для запобігання утруднення чи неможливості виконання рішення суду, необхідно накласти арешт на вказане нерухоме майно.

Разом з тим, суд за поданою заявою на даний час позбавлений можливості визначитися, яким чином саме цей захід забезпечення позову фактично реалізує мету його вжиття, оскільки арешт майна полягає у проведенні виконавцем його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні у боржника та передачі на зберігання іншим особам (ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»), що може призвести до безпідставної заборони користуватися майном та передачу його іншим особам, що є обмеженням права власності.

Відтак, підстави для задоволення заяви про забезпечення позову у виді накладення арешту на нерухоме майно відсутні.

Що стосується іншого виду забезпечення позову, про якій їдеться у відповідній заяві (заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної вище квартири), то суду у порядку ст.ст. 76- 80 ЦПК України не надано доказів на підтвердження обставин, з якими позивач в особі представника пов`язує забезпечення позову, а саме, що відповідач не виконуватиме рішення суду про стягнення вартості ремонтних робіт та матеріалів, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тому в цій частині підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Керуючись ч. 1 та ч. 3 ст. 3, ч. 1 та ч. 7 ст. 153, п. 1 ч. 1 ст. 258, ч. 2 ст. 258, ст.ст. 260-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Орешина П.П. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування вартості ремонтних робіт та матеріалів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана 30.10.2023 р.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Апеляційна скарга може бути подана до Дніпровського апеляційного суду..

Суддя В.В.Спаї