Справа № 541/2462/23
Провадження № 2/541/711/2023
У Х В А Л А

іменем України

16 жовтня 2023 року м.Миргород Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої, судді Куцин В. М.,

секретаря судового засідання Калініченко Л. О.,

з участю:представника відповідача Романенко Л. М.

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Симон Олени Юріївни до Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області про визнання протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо ненадання публічної інформації та зобов`язання надати повну інформацію на адвокатський запит

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Симон Олена Юріївна звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області про визнання протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо ненадання публічної інформації та зобов`язання надати повну інформацію на адвокатський запит.

Ухвалою суду від 18 липня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження. Перше судове засідання по даній справі призначено на 23 серпня 2023 року.

23 серпня 2023 року судове засідання не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючої судді у нарадчій кімнаті по іншій справі, судове засідання відкладено на 09 жовтня 2023 року.

09 жовтня 2023 року судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача в зв`язку з неявкою в судове засідання свідка.

16 жовтня 2023 року в судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. В поданій заяві позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити (а.с.96).

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала, заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Повідомила, що з 2021 року до даного часу до Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області надходило 56 звернень від ОСОБА_1 , на які надано відповіді. Інформація, яку хоче отримати позивач стосується особи, яка не бажає щоб поширювали конфіденційну інформацію про неї, інша інформація стосується осіб які є військовозобов`язаними ,яка також не може бути надана в зв`язку з особливим періодом. Відповідь на адвокатський запит позивача надана відповідачем, не порушуючи прав громадян.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що з 2004 року по 2021 рік вона працювала завідуючою гуртожитку. В 2015 році вона проживала в гуртожитку в кімнаті АДРЕСА_1 , а її дочка в кімнаті АДРЕСА_2 . Була реконструкція гуртожитку і свідка з дочкою переселили в кімнату № 7, де зареєстровано їх місце проживання з 31.07.2019. Коли гуртожиток передали на баланс територіальної громади м. Миргород, свідок звернулася з проханням повернути свої кімнати і свідку та її дочці надали суміжні кімнати № 15 та № 16. ОСОБА_1 з 2004 року в гуртожитку не проживала. ОСОБА_1 прописали в кімнаті № 17, однак остання та члени її сім`ї в гуртожитку не проживали.

Заслухавши представника відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Симон Олена Юріївна звернулася з позовом до Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області про визнання протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо ненадання публічної інформації та зобов`язання надати повну інформацію на адвокатський запит та просить суд:

1. визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області щодо ненадання публічної інформації за Адвокатським запитом Вих. № 0105/23 від 16.05.2023;

2. зобов`язати Виконавчий комітет Миргородської міської ради Полтавської області надати позивачу - адвокату Симон Олені Юріївні достовірну, повну інформацію та документи, що запитувалися згідно адвокатського запиту Вих. № 0105/23 від 16.05.2023.

Відповідно до матеріалів справи, адвокат Симон Олена Юріївна звернулася до Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області з адвокатським запитом від 16 травня 2023 року № 0105/23 про надання копій документів та інформації. Підставою для звернення із зазначеним адвокатським запитом стало те, що адвокатом Симон О. Ю. надається правова допомога ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає у кімнаті АДРЕСА_3 , в рамках якої здійснюється збирання доказів для звернення до суду. Підставою для звернення до суду стала безпідставна відмова ОСОБА_1 у поліпшенні житлових умов її сім`ї. Так, зокрема, замість прийняття рішення про розширення житлової площі ОСОБА_1 , яка перебуває на квартирному обліку у першочерговій черзі (одинока мати), шляхом приєднання до її кімнати № 17 суміжної кімнати № 16, цю кімнату було надано у користування іншій особі ОСОБА_2 , перебування якої на квартирному обліку попереду ОСОБА_1 , викликає сумнів. Таким чином, виникла потреба у перевірці належного здійснення повноважень виконавчим комітетом Миргородської міської ради Полтавської області щодо забезпечення житлом осіб згідно з існуючою чергою з урахуванням часу взяття на облік та у порядку, передбаченому законодавством.

У вказаному адвокатському запиті позивач просив надіслати такі документи:

1) Копію акту приймання-передачі з державної власності у комунальну власність Миргородської міської територіальної громади нерухомого майна - будинку квартирного типу (гуртожитку) за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 923.2 кв.м, житловою площею 278.4 кв.м, що перебував у господарському віданні Державного підприємства «Миргородське лісове господарство».

2) Копію технічного паспорту на будинок квартирного типу (гуртожиток) за адресою: АДРЕСА_4 , станом на дату прийняття Миргородською міською радою Полтавської області рішення від 19.11.2021 № 448 «Про прийняття у комунальну власність нерухомого майна та затвердження акту приймання-передачі».

3) Копію чинного технічного паспорту на будинок квартирного типу (гуртожиток) за адресою: АДРЕСА_4 .

4) Копію заяви ОСОБА_2 про надання їй та членам її сім`ї у користування жилих приміщень - кімнат № 15 та АДРЕСА_5 .

5) Копію рішення Миргородської міської ради Полтавської області, Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області про надання жилих приміщень - кімнат № 15 та АДРЕСА_5 , ОСОБА_2 та членам її сім`ї.

6) Копії ордерів на жилі приміщення - кімнати АДРЕСА_2 та АДРЕСА_5 , виданих ОСОБА_2 та членам її сім`ї.

7) Копії договорів найму (оренди) жилих приміщень - кімнат № 15 та АДРЕСА_5 , укладених з ОСОБА_2 та членами її сім`ї.

8) Копію ордера на жиле приміщення - кімнату АДРЕСА_3 , виданого ОСОБА_1 та членам її сім`ї.

9) Копії усіх заяв ОСОБА_1 на адресу Миргородської міської ради Полтавської області, Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області про поліпшення її житлових умов (розширення житла).

10) Копію рішення Миргородської міської ради Полтавської області. Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області про проведення перепланування кімнат у будинку квартирного типу (гуртожитку) за адресою: АДРЕСА_4 .

Крім того, позивач просив повідомити письмово наступну інформацію:

1) На якій підставі ОСОБА_2 та членам її сім`ї були надані у користування жилі приміщення - кімнати № НОМЕР_1 та АДРЕСА_5 ?

2) Чи була зареєстрована ОСОБА_1 у будинку квартирного типу (гуртожитку) за адресою: АДРЕСА_4 , на момент його передачі з державної власності у комунальну власність?

3) Чи була зареєстрована ОСОБА_2 у будинку квартирного типу (гуртожитку) за адресою: АДРЕСА_4 , на момент його передачі з державної власності у комунальну власність?

4) Чи перебувала коли-небудь ОСОБА_2 на квартирному обліку за місцем проживання при Виконавчому комітеті Миргородської міської ради Полтавської області (якщо так - вказати підстави і дати зарахування на квартирний облік/зняття з квартирного обліку)?

5) Чи має ОСОБА_2 або члени її сім`ї які-небудь пільгові підстави або право першочергового чи позачергового одержання легших приміщень за місцем проживання при Виконавчому комітеті Миргородської міської ради Полтавської області?

6) Чи є ОСОБА_2 внутрішньо переміщеною особою?

7) Чи працює ОСОБА_2 (та чи працювала коли-небудь) або члени її сім`ї у Миргородській міській раді Полтавської області, Виконавчому комітеті Миргородської міської ради Полтавської області, підприємствах, в установах та організаціях, що перебувають (перебували) у комунальній власності територіальної громади міста Миргорода (якщо так - зазначити місця та періоди роботи)?

8) Чи зверталось ДП «Миргородське лісове господарство» до Миргородської міської ради Полтавської області, Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області з проханням надати ОСОБА_2 та членам її сім`ї у користування жилі приміщення - кімнати № НОМЕР_1 та АДРЕСА_5 ?

9) Скільки вільних кімнат (із зазначенням їх номерів) було у будинку квартирного типу (гуртожитку) за адресою: АДРЕСА_4 , станом на кожну з дат подання ОСОБА_1 заяв до Миргородської міської ради Полтавської області, Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області про поліпшення її житлових умов?

10) Якою на даний момент є площа кожної з нижченаведених кімнат у будинку квартирного типу (гуртожитку) за адресою: АДРЕСА_6 ?(якщо кімнати, які на даний момент надані для проживання ОСОБА_2 та/або ОСОБА_1 і членами їх сімей, мають іншу нумерацію - вказати актуальні номери кімнат та їх площу) (а. с. 13).

Листом від 26 травня 2023 року № 1847/2998/01-26 виконавчий комітет Миргородської міської ради Полтавської області надав відповідь на вказаний адвокатський запит, яка не містила ні затребувану інформацію, ні затребувані копії документів. У своїй відповіді виконавчий комітет Миргородської міської ради Полтавської області зазначив, що запитувані дані не містять інформації публічного характеру, не підпадають під дію закону «Про доступ до публічної інформації», також запит містить інформацію про особисті дані громадян, розголошення яких, без відома їх власників, не вказавши ціль та мету використання даної інформації, заборонено, відповідно до Закону України «Про захист персональних даних» (а.с. 17).

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка з огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Водночас, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що у порядку адміністративного судочинства захисту підлягають права та охоронювані законом інтереси осіб у сфері публічно-правових відносин, які є складовою частиною правових відносин, що виникають у суспільстві.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес визначаються Законом України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI).

Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом (частина перша статті 1 Закону № 2939-VI).

Відповідно до частини другої статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації (частина перша статті 2 Закону № 2939-VI).

Статтею 4 Закону № 2939-VI передбачено, що доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Однією з гарантій реалізації конституційних прав на вільне збирання, зберігання, використання і поширення інформації є законодавче закріплення права кожного на доступ до інформації, яке згідно зі статтею 5 Закону № 2939-VI забезпечується, зокрема, систематичним та оперативним оприлюдненням інформації: в офіційних друкованих виданнях, на офіційних вебсайтах у мережі Інтернет; а також шляхом надання інформації на запити.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 цього Закону розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

За частинами першою - третьою статті 23 Закону № 2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити, зокрема, відмову в задоволенні запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин 1, 3 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Згідно з частинами 1, 2 статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

З аналізу наведених норм закону вбачається, що доступ до публічної інформації може забезпечуватися шляхом надання розпорядником інформації, до яких належать і суб`єкти владних повноважень, у встановлені законом строки інформації за відповідними запитами, зокрема, фізичних осіб.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (частина перша статті 4 КАС України).

За частинами першою, другою, п`ятою, шостою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. Відмова від права на звернення до суду є недійсною.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, наведеними у статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Подібні правові висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 грудня 2019 року по справі № 826/5331/18, провадження № 11-791апп19.

У частині першій та пунктах 4, 5 частини третьої статті 175 ЦПК України в чинній редакції передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява обов`язково повинна містити предмет позову та підстави позову. Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яке опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Водночас правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 червня 2021 року у справі № 904/5726/19, провадження № 12-95гс20 зробила наступні правові висновки.

У процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (п. 6.56. Постанови Великої Палати Верховного Суду).

Таким чином, при вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець указує саме на «норму права», що є значно конкретизованим, аніж закон. Більше того, з огляду на положення ГПК України така функціональність суду носить імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходять своє відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній й резолютивній частинах (п. 6.57. Постанови Великої Палати Верховного Суду).

Отже, обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia (п. 6.58. Постанови Великої Палати Верховного Суду).

Як убачається із матеріалів справи адвокат Симон Олена Юріївна вимагала від суб`єкта владних повноважень надати їй публічну інформацію у вигляді належним чином завірених копій документів та повідомлення письмово запитуваної інформації. З цим запитом до Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області позивач звернулася в межах надання правової допомоги ОСОБА_1 в ході збирання доказів для звернення до суду для захисту її прав та інтересів.

На думку адвоката Симон Олени Юріївни, запитувана інформація має ознаки публічної, нею володіє саме відповідач, який за профільним законом як суб`єкт владних повноважень може бути відповідачем у справах про оскарження бездіяльності розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Як убачається зі змісту позовних вимог, предметом позову є визнання протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень з підстав ненадання відповідачем публічної інформації та зобов`язання надати повну інформацію на адвокатський запит.

Позов про визнання протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо ненадання публічної інформації та зобов`язання надати повну інформацію на адвокатський запит позивач подав до місцевого суду загальної юрисдикції за правилами ЦПК України із посиланням на положення Закону № 2939-VI.

З огляду на викладене, зважаючи на зміст запиту та заявлені позовні вимоги суд дійшов висновку, що вимоги адвоката Симон Олени Юріївни щодо надання відповіді на її адвокатський запит підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства і на спір у цій справі поширюється юрисдикція адміністративного суду зважаючи на правовову позицію викладену Великою Палатою Верховного Суду 18.08.2022 (справа 520/13981/21) та враховуючи принцип «jura novit curia» («суд знає закони»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного провадження у справі підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255, ст. ст. 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі за позовом адвоката Симон Олени Юріївни до Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області про визнання протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо ненадання публічної інформації та зобов`язання надати повну інформацію на адвокатський запит - як таку, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В. М. Куцин