Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2023 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Усатової І.А.

за участю секретаря Омелько Г.Т.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року Позивачка ОСОБА_1 до звернулася в Солом`янський районний суд м. Києва з позовом до ОСОБА_2 з вимогами про стягнення матеріального та морального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2020 року було відкрито провадження у справі.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь в якості відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 2600 гривень.

Свої вимоги Позивачка мотивує наступним.

12 грудня 2019 року на вул. Миколи Грінченка в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного Позивачу автомобіля AUDI Q3, д/н НОМЕР_1 , а також автомобіля Skoda Fabia, д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого автомобілі було пошкоджено, винним у ДТП був ОСОБА_2 .

Вказане підтверджується повідомленням про ДТП(європротоколом) від 12.12.2019 № АЕ4ЕЕ24А258.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди у зв`язку з пошкодженням належного Позивачу автомобіля їй була заподіяна матеріальна шкода в розмірі 8185,64 гривень, що був розрахований Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп», в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 згідно з Полісом обов`язкового страхування №АО-р964312.

Позивачка стверджує, що вона подала до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп`заяву про виплату страхового відшкодування, і їй було виплачено суму в розмірі 5585,64 грн, тобто за мінусом 2600 гривень франшизи.

Відтак, невідшкодовану частину заподіяного збитку в розмірі франшизи 2600 гривень, згідно з положеннями ст. 1194 ЦК України має відшкодувати, на переконання Позивача, винуватець дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 .

Також зазначає, що їй заподіяну моральну шкоду, яку оцінює у 2000 грн. Зазначає, що на неодноразові звернення до відповідача про сплату франшиз не реагував, що завдало їй моральної шкоди.

Просить позов задовольнити та стягнути судові витрати: 1000 грн на правничу допомогу та 840 грн судового збору.

Позовна заява була зареєстрована 02 лютого 2021 року в канцелярії суду та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 10 листопада 2020 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками на адресу його реєстрації.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 13.03.2021.

Відповідачу був наданий строк для надання відзиву.

На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу - автомобіля AUDI Q3, д/н НОМЕР_1 .

12 грудня 2019 року на вул. Миколи Грінченка в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного Позивачу автомобіля AUDI Q3, д/н НОМЕР_1 , а також автомобіля Skoda Fabia, д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого автомобілі було пошкоджено, винним у ДТП був ОСОБА_2 .

Вказане підтверджується повідомленням про ДТП (європротоколом) від 12.12.2019 № АЕ4ЕЕ24А258.

Згідно з пунктом 33.2. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Таким чином, в межах розгляду даної справи обставини вини ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху доказуванню не підлягають, оскільки наявність вини в його діях встановлена європротоколом.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як вбачається з матеріалів справи цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Skoda Fabia, д/н НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована згідно з Полісом обов`язкового страхування №АО-р964312 ПАТ«Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп».

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з заявою щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування між потерпілим і страховиком досягнуто згоду про розмір страхового відшкодування, який складає 5585,64 грн., франшиза складає 2600 грн.

Згідно листа № 2159 від 10.03.2020 розрахунок суми страхового відшкодування становить: 8185,64 - 2600 = 5585,64 грн.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи викладене, вимоги позивачки до відповідача про стягнення з нього суми матеріальних збитків в розмірі 2600 гривень (франшизи), не покритих страховим відшкодуванням, є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Що стосується відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України (п.3, 9) № 4 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Враховуючи обставини справи, суд не погоджується з тим, що внаслідок вчинення ДТП позивачу була спричинена моральна шкода, якої він зазнав у зв`язку з пошкодженням свого майна, вимушеними змінами в організації свого життя, спрямованими на подолання наслідків дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_2 ..

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 840,80 гривень.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Стороною позивача на підтвердження надання їй правничої допомоги надано договір про надання правової допомоги №28/02/20 від 28.02.2020, укладений між адвокатом Донченко К.Ю. та Нікольською-Пукас А.В., додаткову угоду №1 від 02.11.2020 до договору про надання правової допомоги №28/02/20 від 28.02.2020, квитанцію №0.0..1 від 03.11.2020.

З Додаткової угоди вбачається, що адвокат, відповідно до узгоджених сторонами доручень, надає наступну правову допомогу:

-підготовка та подача до Окружного адміністративного суду м.Києва заяви про видачу дубліката виконавчого листа №826/10970/16 від 26.12.2018;

-здійснення супроводу справи в Окружному адміністративному суді м.Києва та отримання дубліката виконавчого листа №826/10970/16 від 26.12.2018;

-пред`явлення дубліката виконавчого листа №826/10970/16 від 26.12.2018 та супровід виконавчого провадження в органах державної виконавчої служби;

-підготовка та подання до суду позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та моральної шкоди;

-представництво інтересів клієнта у судах всіх інстанцій у справі щодо розгляду позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та моральної шкоди;

-представництво інтересів клієнта в органах державної виконавчої служби та перед приватними виконавцями щодо виконання рішення суду за результатами розгляду позовної заяви клієнта до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та моральної шкоди.

Натомість, суд зазначає, що витрати пов`язані з підготовкою та подачею до Окружного адміністративного суду м.Києва заяви про видачу дубліката виконавчого листа №826/10970/16 від 26.12.2018; здійсненням супроводу справи в Окружному адміністративному суді м.Києва та отриманням дубліката виконавчого листа №826/10970/16 від 26.12.2018; пред`явленням дубліката виконавчого листа №826/10970/16 від 26.12.2018 та супроводом виконавчого провадження в органах державної виконавчої служби; представництвом інтересів клієнта в органах державної виконавчої служби та перед приватними виконавцями щодо виконання рішення суду за результатами розгляду позовної заяви клієнта до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та моральної шкоди - не пов`язані з розглядом даної справи.

Водночас детального опису робіт із зазначенням витрат щодо кожної з них, позивачем не надано. З наданої додаткової угоди неможливо визначити вартість наданих послуг, що пов`язані з розглядом даної справи.

З огляду на викладене, враховуючи, що стороною позивача не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 22, 1188, 1194 Цивільного кодексу України, ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) в якості відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 2600,00 гривень, суму судового збору у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.А Усатова