Р І Ш Е Н Н Я№ 127/22393/23

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 р. м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючої судді Медяної Ю.В.,

за участі секретаря судового засідання Кравчук Ю.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з січня 2017 року по грудень 2020 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. У сторін народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2023 по справі №127/16569/22 встановлено батьківство ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_3 , проте після встановлення батьківства відповідач належним чином не надає допомогу на утримання дитини. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач є фізично здоровою, працездатною особою, працевлаштований, інших утриманців не має, а тому має можливість утримувати дитину. Викладене вище стало підставою для звернення позивача до суду з данним позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.08.2023 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення (а.с. 15).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав свій обов`язок по сплаті аліментів, але заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі від всіх видів заробітку.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 01.05.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є: ОСОБА_2 батько, ОСОБА_1 мати. (а.с.8)

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2023 по справі №127/16569/22 визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у місті Вінниця, Вінницької області (свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 , видане 31.10.2017 року.) Внесено зміни до актового запису №3919, вчиненого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 31.10.2017 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та вказати в графі «батько» відомості про батька дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України та змінити прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». (а.с.3-7)

Відповідно до довідки №560 виданої 25.07.2023 Павлівським старостинським округом Калинівської міської ради Вінницької області, малолітній син гр. ОСОБА_7 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повністю перебуває на її утриманні, зареєстрований та проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9)

Згідно із ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII 78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частин 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 2,3 ст. 181 СК України).

Відповідно до роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно.

Згідно вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Також з урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, необхідно зазначити, що розмір аліментів повинен бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач має задовільний стан здоров`я, у нього немає інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, отже відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання дитини. Відповідачем у судовому засіданні не доведено протилежне.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходів, як це передбачено п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Визначений судом розмір аліментів підлягає стягненню відповідно до ст. 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто з 26.07.2023 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 84, 91, 141, 164, 180-184, 191 СК України, ст. ст.76, 77, 80, 81, 89, 141, 263, 265, 430 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 26.07.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, тобто, за період з 26.07.2023 по 26.08.2023 допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя: