2-др/465/64/23
РІШЕННЯ

Іменем України

13.11.2023 м. Львів Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

з участю: секретаря Лозинського Т-Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гораль Тараса Зеновійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Таскомбанк» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

у провадженні Франківського районного суду м. Львова перебувала цивільна справа №465/107/22 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Таскомбанк» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 01.11.2023 задоволено позов ОСОБА_1 та визнано незаконною відмову Акціонерного товариства «Таскомбанк» щодо проведення реструктуризації кредитних зобов`язань за кредитним договором №KF51668 від 20 серпня 2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Електрон Банк», правонаступником якого було Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Таскомбанк» на умовах та відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 р. №1381 ІХ, викладену у листі АТ «Таскомбанк» від 28.08.2021 р. №13660/70.21.

Зобов`язано Акціонерне товариство «Таскомбанк» провести реструктуризацію кредитних зобов`язань за кредитним договором № KF51668 від 20 серпня 2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Електрон Банк», правонаступником якого було Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Таскомбанк» на умовах та відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 р. №1381 ІХ.

07.11.2023 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Гораль Т. З. подано заяву про стягнення понесених судових витрат. Просить стягнути з Акціонерного товариства «Таскомбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи в суді, в розмірі 67 500, 00 гривень.

Згідно з приписами ч.1ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цьогоКодексу.

Ч. 4 ст. 270 ЦПК України встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд не вбачає необхідності у виклику учасників справи. Тому, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України задопомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Крім цього, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15.04. 2020 у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19).

Також, у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Судом встановлено, що 22 липня 2021 року між адвокатом Горалем Т.З. та Коновалюком Р.М. укладено Договір про надання правової допомоги 01/22-08/21.

Відповідно до п.1 Договору Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання надати за плату Замовнику правову допомогу щодо захисту інтересів Замовника в суді за його позовом про визнання незаконними дій щодо відмови в проведенні реструктуризації кредитних зобов`язань за кредитним договором №KF51668 від 20 серпня 2008 року згідно Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті від 13.04.2021р. № 1381-ІХ та зобов`язання вчинити дії - провести реструктуризацію кредитних зобов`язань.

Згідно із п.2 Договору за цим Договором Виконавець надає Замовнику наступні послуги: 2.1. аналіз законодавства, судової практики Верховного Суду, доказів, наявних у позивача, побудова адвокатом позиції захисту інтересів Замовника; 2.2. збирання та подання доказів, складання клопотань про витребування доказів та продовження строку на подання доказів; 2.3.консультація Замовника з метою узгодження правової позиції; 2.4. складання Заяви про забезпечення позову; 2.5.підготовка та подання позовної заяви з додатками; 2.6.вивчення та проведення правового аналізу відзиву, доказів, поданих відповідачем та витребуваних судом; 2.7.складання та подання Відповіді на відзив; 2.8. складання та подання розрахунку заборгованості Позичальника станом на 01.01.2014 року, з урахуванням його погашення до дати подання заяви про реструктуризацію; 2.9. вивчення та проведення правового аналізу Заперечення на відповідь на відзив; 2.10. представництво інтересів Позивача у Франківському районному суді м. Львова в підготовчому провадженні; 2.11.представництво інтересів Позивача у Франківському районному суді м. Львова під час розгляду справи по суті.

Пунктом 4 Договору визначено, що за надання юридичних послуг встановлюється плата у розмірі 2500,00 грн. за 1 годину наданих послуг.

Відповідно до п. 6 Договору загальна вартість послуг визначається з розрахунку кількості затраченого часу на їх надання та узгоджується Сторонами в Акті про виконання зобов`язань, який складається кожного разу за результатами розгляду справи судом відповідної інстанції.

Згідно із п. 7 Договору оплата за надання послуг передбачених у п.2 цього Договору у розмірі визначеному Сторонами в Акті про виконання зобов`язань, здійснюється Замовником, протягом 3 днів з моменту підписання сторонами Акту про виконання зобов`язань, шляхом безготівкового переказу коштів на банківський рахунок Виконавця або готівкою. На підтвердження оплати Замовником послуг готівкою Виконавець видає квитанцію до прибуткового касового ордеру.

04 липня 2022 року між адвокатом Горалем Тарасом Зеновійовичем (Довіритель) та адвокатом Нецкаром Юрієм Ігоровичем (Повірений) укладено договір доручення, за яким у порядку та на умовах цього Договору, а також на підставі п.8 Договору про надання правової допомоги №01/22-08/21 від 22 липня 2021 року, укладеного між адвокатом Горалем Тарасом Зеновійовичем та Коновалюком Русланом Миколайовичем, Довіритель доручає Повіреному, а Повірений приймає на себе обов`язки представляти інтереси ОСОБА_1 замість Довірителя при розгляді справи №465/107/22 за позовом ОСОБА_1 до АТ ТАСКОМБАНК про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до п. 3 Договору доручення, повноваження повіреного на представництво інтересів ОСОБА_1 підтверджуються відповідним Договором про надання правової допомоги, укладеним між Повіреним та ОСОБА_1

04 липня 2022 року між адвокатом Нецкаром Ю.І. та Коновалюком Р.М. укладено Договір про надання правової допомоги №04/07/22, в п. 3 якого зазначено, що вартість надаваної юридичної допомоги за цим договором, визначається згідно умов викладених в Договорі про надання правової допомоги №01/22-08/21 від 22 липня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Горалем Т. З. та Договорі доручення, укладеним 04 липня 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно детального опису робіт (наданих послуг) та Акту про виконання зобов`язань від 03.11.2023 року адвокатом було виконано:

аналіз законодавства, судової практики Верховного суду, доказів, наявних у позивача, побудова адвокатом позиції захисту інтересів Замовника 2 години 5000 грн.;

збирання та подання доказів, складання клопотань про витребування доказів та продовження строку на подання доказів 2 години 5000 грн.;

консультація Замовника з метою узгодження правової позиції 1 година 2500 грн.;

підготовка та подання до Франківського районного суду м. Львова позовної заяви до Акціонерного товариства «Таскомбанк» про визнання незаконними та зобов`язання вчинити дії (разом з додатками) у справі №465/107/22 - 3 години 7500 грн.;

підготовка та подання до Франківського районного суду м. Львова клопотання про витребування доказів у справі №465/107/22 30 хвилин 1250 грн.;

підготовка та подання до Франківського районного суду м. Львова заяви про забезпечення позову у справі №465/107/22 30 хвилин 1250 грн.;

підготовка та подання до Франківського районного суду м. Львова клопотань про відкладення розгляду справи та про розгляд підготовчого судового засідання без участі позивача у справі №465/107/22 1 година 2500 грн.;

вивчення та проведення правового аналізу відзиву на позовну заяву Акціонерного товариства «Таскомбанк» та доказів поданих відповідачем у справі №465/107/22 2 години 5000 грн.;

підготовка та подання до Франківського районного суду м. Львова заперечення на відзив на позовну заяву у справі №465/107/22 1 година 2500 грн.;

забезпечення представництва інтересів відповідача у Франківському районному суді м. Львова вс14 судових засіданнях у справі №465/107/22 14 годин 35 000 грн.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 03.11.2023 року адвокатом Гораль Т.З. прийнято від ОСОБА_1 за надання правової допомоги за Договором про надання правової допомоги №01/22-08/21 від 22.07.2021 року суму 67 500 гривень.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, понесених позивачем, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати ВСУ від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати ВСУ від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. В пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

Крім того, у п.154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

З огляду на наведене та приймаючи до уваги характер спірних правовідносин, складність справи, задоволення позовних вимог, значення справи для сторін, вимоги розумності і справедливості, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про часткове задоволення вимог представника позивача про стягнення судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу, в розмірі 20 000 грн. Зазначений розмір витрат на правову допомогу суд вважає належним та співмірним із характером правовідносин та складністю справи.

Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд

вирішив:

заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гораль Тараса Зеновійовича про стягнення судових витрат пов`язаних з розглядом цивільної справи № 465/107/22 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Таскомбанк» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії задоволити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Таскомбанк» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правову допомогу в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», , адреса: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30.

Суддя Ванівський Ю.М.