Дата документу 02.11.2023
Справа № 334/5573/23
Провадження № 2/334/2365/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Новікової Н.В., за участі секретаря судового засідання Сухової С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжя за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №334/5573/23 за позовною заявою ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Турчинського Максима Ігоровича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

Представник позивача - адвокат Турчинський М.І. звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто»,в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений 01.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем зареєстрований в реєстрі за №7403 про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» суми заборгованості в розмірі 18890,00 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Позов обґрунтовує тим, що вказаний виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України за відсутності підстав рахувати заборгованість перед відповідачем саме у такому розмірі як зазначено у виконавчому написі; позивачу не надсилалася вимога (повідомлення) про наявність боргу за кредитним договором та його погашення; нотаріус порушені вимоги ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат».

25.07.2023 представником відповідача адвокатом Ходченко О.М. подано до суду відзив на позов в електронному вигляді, за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», за електронним цифровим підписом представника відповідача, в якому вона просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданнями стягувачем документів згідно Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса. ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» надіслало приватному нотаріусу всі передбачені Переліком документи, а тому виконавчий напис вчинено в межах діючого законодавства.

11.07.2023 ухвалою суду відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні з викликом (повідомлення) сторін.

Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками направлялись на електронну пошту. Вказані документи отримані відповідачем. Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 272 ЦПК України учасники справи є повідомленими про розгляд справи належним чином.

Оскільки сторони не з`явились в судове засідання, розгляд справи здійснюється за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши заяви по суті справи та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

10.03.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» був укладений Договір № 3-1.

01.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем було вчинено виконавчий напис №7403, згідно якого з ОСОБА_1 стягнуто на користь ТОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО`заборгованість, що виникла за Кредитним договором № 3-1 від 10.03.2021, з усіма додаткам та додатковими умовами, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ», ТОВ «РІАЛЬТО» та ОСОБА_1 .

Правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» за вказаним кредитним договором є ТОВ «РІАЛЬТО» на підставі Договору відступлення права вимоги №01/07/2021-Р/М від 01.07.2021.

Строк платежу за Кредитним договором №3-1 від 10.03.2021 настав, боржником допущено прострочення платежів.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 08.04.2021 по 24.09.2021. Сума заборгованості складає 18190,00 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5000,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом складає 13190,00 грн.;

За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто сплати із стягувача в розмірі 700 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 18890,00 грн.

12.10.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняном Меружаном Оганесовичем було відкрито виконавче провадження № 67115845 про примусове виконання вказаного виконавчого напису.

12.10.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняном Меружаном Оганесовичем було накладено арешт на кошти боржника.

13.10.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняном Меружаном Оганесовичем було звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до п. 2.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок №296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Згідно з п. 3.1 Порядку № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п. 3.2 Порядку № 296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік № 1172).

Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку № 296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Суд встановив, що п. 2 Переліку № 1172, на підставі якого приватним нотаріусом вчинений спірний виконавчий напис, втратив чинність 22.02.2017 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили.

Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Редакція Переліку № 1172 до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мав правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц.

З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис на підставі нечинного нормативно-правового акту, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат».

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58), згідно з якою, принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи вищевказане та задоволення позову із зазначеної судом підстави, суд вважає недоцільним надавати детальну відповідь на інші аргументи сторін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати які складаються з судового збору в загальному розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. 3, 4, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Турчинського Максима Ігоровича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 01.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем зареєстрований в реєстрі за №7403 про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» суми заборгованості в розмірі 18890,00 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», () на користь держави судові витрати у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Турчинський Максим Ігорович, адреса місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд.16/1.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», юридична адреса: 03124, м. Київ, бул. В. Гавела, буд.4, .

Суддя: