КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/8148/23
Провадження № 2/947/1822/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2023 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Лук`яненко В.О., Абухіної Н.Р., Торгонської В.М.,

за участю сторін по справі:

представника позивача - адвоката Затинацької Євгенії Іванівни,

представника відповідача адвоката Ніц Анатолія Сергійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень 00 копійок, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 березня 2023 року та до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 08.08.2009 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_2 , який було зареєстровано Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів було складено відповідний актовий запис № 682.

13.02.2011 року, від спільного шлюбу, у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується його свідоцтвом про народження.

Позивачка зазначає, що 19.08.2019 року Київський районний суд м. Одеси ухвалив рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

19.01.2023 року ОСОБА_4 після укладення шлюбу з ОСОБА_5 змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 »

Позивачка вказує на те, що дитина зареєстрована та проживає разом із матір`ю, вона самостійно займається вихованням дитини, її культурним та духовним розвитком. Батько не бере участі в утриманні дитини, матеріально не забезпечує жодних потреб дитини. Всі витрати несе мати - ОСОБА_4 , що підтверджується квитанціями за оплату медичних обстежень, квитанціями за оплату необхідних для дитини товарів.

Також, відповідно до медичної довідки, дитині рекомендовані регулярні заняття плаванням, курси фізіотерапевтичного лікування, ЛФК, що також потребує матеріального забезпечення.

Позивачка стверджує, що стан здоров`я відповідача зараз відмінний, він не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов`язкового утримання з його боку. Відповідач є особою працездатного віку, має заробіток.

З урахуванням викладеного позивач звернулася до суду із відповідним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В.

Згідно розпорядження керівника апарату Київського районного суду м. Одеси від 26.04.2023 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №947/8148/23, провадження №2/947/1822/23.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 28.04.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

03.07.2023 року до суду від відповідача - ОСОБА_8 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов визнав частково у розмірі 2000 грн.

В обґрунтування наданого відзиву відповідач посилається на те, він є відповідальним батьком та ніколи не відмовлявся від виконання своїх батьківських обов`язків. Він завжди добровільно допомагає сину в силу своїх можливостей. Однак, у зв`язку з агресією російської федерації він не має доходів з початку 2022 року та не має можливості сплачувати аліменти в заявленою позивачкою розмірі.

Крім того, відповідач зазначає, що має матір пенсійного віку ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка перебуває на його утриманні, а саме: ОСОБА_9 , яка в силу віку має поганий стан здоров`я у зв`язку з чим потребує постійного лікування. Зважаючи на низький дохід та стан здоров`я матері відповідач за першої можливості надає їй фінансову допомогу..

У судовому засіданні 25.10.2023 року представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 25.10.2023 року представник відповідача позов визнав частково, пояснив суду, що відповідач згоден сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., щомісячно.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом у судовому засіданні, 08.08.2009 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_2 , який було зареєстровано Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів було складено відповідний актовий запис № 682

13.02.2011 року від цього шлюбу у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується його свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

19.08.2019 року рішенням Київського районного суд м. Одеси шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було розірвано.(а.с. 7)

19.01.2023 року ОСОБА_4 після укладення шлюбу з ОСОБА_5 змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 . (а.с. 12).

Дитина зареєстрована та проживає разом із матір`ю, що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № Т1-4471-фл.(а.с. 9)

Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у власності ОСОБА_2 знаходиться:

1. земельна ділянка 0,05га за адресою:

АДРЕСА_3 . квартира загальною площею 44 кв.м. за адресою АДРЕСА_4 .

3. житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 .

4. земельна ділянка 0,03 га за адресою

АДРЕСА_3 . незавершене будівництво, садовий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_5 .

6. земельна ділянка 0,06 га - Овідіопольський район, с. Молодіжне, «Волна»

7. земельна ділянка 0,08 га - АДРЕСА_6 . (а.с. 43-49)

Згідно з відповіддю з Головного сервісного центру МВС в Одеській області від 11.10.2023 року за ОСОБА_2 17.09.2015 року зареєстровано автомобіль HUMMER НЗ, 2006 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_5 . (а.с. 87)

Відповідно до відповіді Головного управління ДПС в Одеській області інформація про про утримані податки з доходів у період з 01.01.2016 року по день надання відповіді у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні будь-які доходи. (а.с. 81-85)

При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За приписами ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

За змістом ст. 18 Конвенції «Про захист прав дитини», суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Згідно ст. 180, ч.ч.1-2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за №3 «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи матеріальне становище відповідача, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) відповідача, та враховує також наявність у власності відповідача нерухомого та рухомого майна.

Суд також враховує й те, що інших дітей відповідач не має, іншим особам аліменти не сплачує.

Будь-яких доказів того, що на утриманні відповідача знаходиться його батьки, відповідачем надано не було.

Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що у зв`язку з агресією Російської Федерації він не має доходів з початку 2022 року та не має можливості сплачувати аліменти в заявленому позивачкою розмірі, оскільки з інформації наданої з ГУ ДПС Одеської області вбачається, що з 2016 року у нього офіційні доходи були відсутні, а тому майновий стан у нього не погіршився.

За таких обставин, з урахуванням положень ст. 182, 183 СК України, суд, враховуючи як матеріальне становище позивача, яка проживає з дитиною, так і матеріальне становище відповідача, з урахуванням того, що обов`язок по утриманню дитини у батьків є рівним, суд вважає, що розмір аліментів, який буде стягуватись на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повинен бути встановлений у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. 00 коп., але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 березня 2023 року та до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад розумності та справедливості, враховує можливість відповідача надавати допомогу в зазначеному розмірі, якої буде достатньо для забезпечення належного матеріального утримання дочки, її гармонійного розвитку, а також враховуючи, що обов`язок по утриманню дитини у батьків є рівним.

При цьому, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 267, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 березня 2023 року та до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 27.10.2023 року.

Суддя Петренко В. С.