РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючого судді Чішман Л.М.
розглянув в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Хільчевського Сергія Олександровича до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 26162, 50 грн та судові витрати в сумі 6000, 00 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що з 20.09.2019 року позивач працює у ФОП ОСОБА_3 на посаді водія автотранспортних засобів. 24 лютого 2022 року ОСОБА_1 було призвано, як військовозобов`язаного, до Збройних Сил України зі збереженням місця роботи та середнього заробітку. Відповідно норм ст. 119 Кодексу законів про працю України за працівниками, зокрема призваними на проходження військової служби або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, у яких вони працювали на час призову. Однак починаючи з березня 2022 року фактична виплата заробітної плати позивачу не здійснювалась, трудові відносини не припинені.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 21.11.2022 року у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Копію ухвали позивачем отримано 05.12.2022 року
Копію ухвали про відкриття провадження, матеріали позову отримано відповідачем 08.12.2022 року.
20.12.2022 р відповідач направив відзив, в якому заперечував в задоволенні позову, зазначив, що позивач не повідомив відповідача про його призов як військовослужбовця до Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлення направив до ФОП ОСОБА_3 , тому підстави для нарахування середнього заробітку були відсутні.
Позивач відповідь на відзив суду не направляв.
З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 починаючи з 20.09.2019 року працює у ФОП ОСОБА_2 на посаді водія автотранспортних засобів, згідно наказу №5-к від 19.09.2019 року, що підтверджується довідкою Пенсіного фонду України від 20.10.2022 р.( а.с.4) Заперечення відповідача про те, що в мотивувальні частині позовної заяви позивач зазначає, що працював у ФОП ОСОБА_3 , суд до уваги не приймає, оскільки в даному випадку вказане є опискою.
24 лютого 2022 року ОСОБА_1 було призвано, як військовозобов`язаного, до Збройних Сил України зі збереженням місця роботи та середнього заробітку ( а.с. 19). Повідомлення про призов громадян України на строкову військову службу, призов на військову службу під час мобілізації районними військовими комісаріатами роботодавцю надсилається у десятиденний строк (п. 253 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 р. № 1153/2008 та лист Міністерства оборони України від 20.11.2015 р. № 116/2/2/21362). Доказів про припинення трудових відносин суду не надано. Згідно ст. 119 КЗпП України, в редакції що діяла до 19 липня 2019 року, на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України Про військовий обов`язок і військову службу ;Про альтернативну (невійськову) службу, ;Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів. За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин » від 01.07.2022 року №2352-ІХ, яким здійснено оптимізацію трудових відносин визначено, що роботодавець зобов`язаний зберігати лише робоче місце й посаду за працівниками, яких увільнив від роботи на час військової служби. Таким чином, нарахування та виплата середнього заробітку ОСОБА_1 повинна була здійснюватись починаючи з 24.02.2022 року по 19 липня 2022 року (дата набрання ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин»). Однак виплата середнього заробітку позивачу не здійснювалась. Відповідачем не спростовано вказані твердження. Відсутність працівника на робочому місце без поважних є порушенням трудової дисципліни. Такі дії (бездіяльність) кваліфікуються як прогул і, як наслідок, притягнення до дисциплінарної відповідальності. Факт відсутності працівника на роботі має бути зафіксовано. На практиці про факт відсутності працівника на роботі керівник підприємства повідомляється доповідною запискою одного з працівників. Доповідна подається у довільній письмовій формі, де має бути вказано про те, що працівник відсутній на робочому місці та на підприємстві. Доповідна записка подається керівнику безпосередньо в день нез`явлення працівника на роботі. Отримання доповідної записки є підставою для проведення службового розслідування. Під час службового розслідування мають бути вжиті заходи для з`ясування причин відсутності працівника на роботі (телефонні дзвінки, надсилання листів працівнику, отримання від працівника письмових пояснень тощо). В період часу з лютого 2002 року відповідачем складено ряд актів про відсутність позивача на роботі, проте, останні складені одноособово та не можуть бути належним доказом, оскільки мали бути складені комісією в складі трьох чоловік. Відповідачем не надано суду доказів про те, що проводилось службове розслідування та вживались заходи для з`ясування причин відсутності працівника на роботі, (здійснювались дзвінки, надсилались листи, встановлюались обставини перебування на лікарняному) тобто відповідачем допущено бездіяльність. Згідно положень ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової оганізації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності аких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року №100 передбачено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.
Перевіряючи дотримання вищевказаних норм права, суд встановив наступне. Зі змісту форми ОК -5 наданої Пенсійним Фондом України ( а.с. 5-8) вбачається, що заробітна плата за останні два повні відпрацьовані календарні місяці, що передували місяцю, в якому відбувалась подія, ОСОБА_1 нарахована за грудень 2021 р.- 6500,00 грн. за січень 2022 р. 6505,00 грн., таким чином середньоденна заробітна плата за два останні місяці становить 317,20 грн. з розрахунку 6500,00 грн. + 6505,00 грн : (22+19( робочі дні грудень2021- січень 2022).
08.12.2022 р. відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження у справі та примірник позовної заяви з додатками, 20.12.2022 р. відповідачем направлено відзив на позовну заяву.
Враховуючи викладене, з 08.12.2022 року відповідачу достаменно стало відомо про місце перебування позивача, однак останній не вчинив дій щодо виплати середнього заробітку.
Таким чином, з урахуванням кількості робочих днів з 24 лютого 2022 р. по 19 липня 2022 року, що становить 98 робочий день х 317,20 грн., то невиплачений середній заробіток становить 31085,60 грн.

Згідно ч. 1 - ч. 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1, ч. 4 - ч. 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Будь-яких належних та переконливих доказів, які б свідчили про виплату позивачу середнього заробітку за період з серпня по 24.02.2022 р. по 19.07.2022 р. стороною відповідача, суду не надано і судом таких доказів не здобуто.
Тому, з метою належного захисту права позивача. недоспускаючи надмірної формальності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги на суму 26 162,50 грн. в межах заявлених позовних вимог підлягають до задоволення.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ Про судовий збір. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати. Відтак, судовий збір за подання позовної заяви, від сплати якого позивача було звільнено законом, в сумі 992,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Керуючись ст. ст. ст. 4, 12, 13, 76 - 81, 141, 247, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355, 430 ЦПК України, ст. 119 КЗпП України, Законом України Про судовий збір, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 26 162,50 грн. середнього заробітку за період з 24.02.2022 року по 19.07.2022 року. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 у дохід держави: 992,40 грн. - судового збору.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 6500,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 27.01.2023 року

Позивач ОСОБА_1 , прож. ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1
Адвокат Хільчевський Сергій Олександрович (м. Житомир, вул. Київська, 20, а/с 190)
Відповідач ФОП ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2

Суддя Л.М.Чішман