Справа № 159/1717/23
Провадження № 2/159/598/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Панасюка С.Л.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Ковелі справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДОРС» про стягнення заборгованості при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач, обґрунтовуючи вимоги, пояснює, що в період з травня 2011 року по 05.12.2022 працювала в ТзОВ «УКРДОРС» підсобним працівником. 05.12.2022 її звільнено з роботи за угодою сторін, згідно п.1 ст.36 КЗпП України. При звільненні відповідач не провів повністю розрахунок. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість при звільненні, компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати.

Заперечення відповідача.

Відповідач визнає існування заборгованості і погоджується, що йому належить сплатити компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати.

Мотивувальна частина рішення.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно витягу з трудової книжки, позивач працювала у Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДОРС» з 06.05.2011 та була звільнена 05.12.2022, на підставі ч.1 ст.36 КЗпП України, за угодою сторін.

В день звільнення належні позивачу суми не були виплачені повністю.

Відповідач, надавши документи щодо розміру заборгованості, довів, що ця заборгованість становить 16710,56 грн. (з вирахуванням податку на доходи з фізичної особи та військового збору), включно з компенсацією за несвоєчасну виплату заробітної плати.

Позивач з наданим відповідачем розрахунком погодилась.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач подав договір про надання професійної правової допомоги від № 166 від 15.03.2023, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу від 15.03.2023, акт здачі-прийняття виконаних робіт від 30.03.2023, квитанцію до прибуткового касового ордера № 197 від 30.03.2023 на суму 2000 грн.

Керуючись ст.12, 81, 82, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, на підставі ст.47, 116, 117 КЗпП України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДОРС» в користь ОСОБА_1 16710 (шістнадцять тисяч сімсот десять) гривню 56 копійок (з вказаної суми вирахувані податок на доходи з фізичної особи та військовий збір, у вказану суму врахована компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДОРС» в користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДОРС» в дохід держави судові витрати у справі в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий:С. Л. ПАНАСЮК