РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2023 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Грушковської Л.Ю.,

за участі секретаря Шпак А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Жмеринської міської ради Вінницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Смірнов С.М. звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області із даною позовною заявою, в якій просив визначити позивачу ОСОБА_1 додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом двох місяців після вступу рішення в законну силу; судові витрати залишити за позивачем.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Жмеринка Вінницької області помер батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадкове майно:

- право власності на 1/8 частки житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.12.1986 року, зареєстрованим в реєстрі за № 1-3706, право власності на ОСОБА_2 зареєстровано КП «ВООБТІ» 22.01.1987 року і записом в реєстрову книгу № 18 за реєстровим № 3657, про що свідчить відповідний штамп на звороті свідоцтва, а також довідкою КП «ВООБТІ» № 162 від 25.07.2023 року. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Жмеринка Вінницької області, померла ОСОБА_3 , матір ОСОБА_2 . Спадщину після смерті якої прийняв ОСОБА_2 шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, у відповідності до вимог ст. 549 ЦК УРСР (1963 року), який діяв на момент її смерті, а саме володів та користувався частками (1/4 та 1/8), що належали, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.1986. За життя ОСОБА_2 , 15.08.2022 року здійснив особисте розпорядження щодо свого майна на випадок свої смерті у вигляді заповіту, який посвiдчено приватним нотаріусом Жмеринського районного нотаріального Шевченко С.О., яким усе свое майно, де б воно не було б і з чого воно б не складалося, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом заповідав ОСОБА_1 . Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 за заповітом є його син, позивач ОСОБА_1 , особи які мають право на обов`язкову частку у спадщині яка відкрилась пiсля смерті спадкодавця, згiдно підстав передбачених ст. 1241 ЦК України відсутні. ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області Шевченко С.О. з питанням оформлення спадщини, однак йому було вiдмовлено у зв`язку з тим, що своєчасно не подано заяву про прийняття спадщини та не пред`явлено доказва про реєстрацію місця проживання разом iз спадкодавцем на час його смерті. Дружина позивача звернулася до нотаріуса, яка роз`яснила, що на період дії воєнного стану для прийняття спадщини у спадкоємців є 10 місяців, щоб звернутися з відповідними заявами до нотаріуса. Протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини, ОСОБА_1 не прийняв спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса у зв`язку з такими обставинами - позивачу було відомо про те, що віна являється спадкоємцем за встановлений заповітом після смерті батька, також позивачу було відомо про законодавством шести місячний термін для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а також те, що пунктом 3 Постанови установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Однак, зазначена норма скасувалася з 18.06.2023 року, постановою Кабінету Міністрів України від 09.05.2023 року № 469, тобто на момент звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса строк був пропущеним. Отже, ОСОБА_1 був впевнена, що у нього є строк для прийняття спадщини з врахуванням пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) продовжено на 4 місяці - до 09.08.2023 року, однак позивачу не було відомо про прийняту Постанову КЦС ВС від 25.01.2023 року у справі № 676/47/21, адже офіційно п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та яку відмінено тільки 18.06.2023 року, а отже причина пропуску встановленого 6 місячного строку для прийняття спадщини була пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, а саме через колізію у законодавстві. Крім того, 16.02.2022 року Позивач виїхав у Республіку Польща, в тому числі ОСОБА_1 перебував за майже 800 км. від місця подання відповідної заяви. На момент смерті батька Позивач вже тривалий час проживав та працював у Республіці Польща, тому був позбавлений можливості звернутися до нотаріальної контори, оскільки у нього був укладений Трудовий договір і позивач зобов`язаний був відпрацювати. Вищенаведені обставини підтверджуються Трудовим договором на визначений термін від 30.12.2022 року зі строком дії до 31.03.2023 року та відпрацюванням не менше чим один тиждень, що додається до позову мовою оригіналу та з офіційним перекладом на українську мову. За кордон ОСОБА_1 вибув (виїхав) 16.02.2022 року, а повернувся 17.04.2023 року, тобто одразу після відпрацювання за Трудовим договором від 30.12.2022 року. Дані обставини підтверджуються відповідними штампами прикордонної служби здійсненними на сторінці 9 закордонного паспорту ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 , а також відповідю від Адміністрації Держприкордонслужби за No 91-29547/18/23 від 23.06.2023 року. Отже, з 16.02.2022 року по 17.04.2022 року позивач проживав за межами України, в указаний період приїхати додому в м. Жмеринка і подати заяву про прийняття спадщини не було можливості, у зв?язку із тим, що ОСОБА_1 працював закордоном та був впевнений, що у нього є строк для прийняття спадщини з врахуванням пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року No 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (В редакції, чинній на момент виникнення спірних правовілносин) продовжено на 4 місяці - до 10.08.2023 року, в тому числі Позивачу не було відомо про прийняту Постанову КЦС ВС від 25.01.2023 року у справі № 676/47/21 адже офіційно п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року N° 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та яку відмінено тільки 18.06.2023 року.

Ухвалою суду від 01.09.2023 року у даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 12.10.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Смірнов С.М. подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов.

Представник відповідача Жмеринської міської ради Вінницької області Козаков Г.Г. просив розглянути справу у відсутність представника. При вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 народився чин ОСОБА_1 (а.с. 9).

Згідно копії свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 (а.с. 10).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 (а.с. 11).

Згідно довідки від 25.07.2023 №162 станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» та записано в реєстрову книгу за реєстровим номером №3657 за: ОСОБА_3 - 1/8 частка та ОСОБА_2 - 1/8 частка, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Жмеринською міською державною нотаріальною конторою 26.12.1986 року, зареєстровано в реєстрі №1-3706, реєстрація в КП «ВООБТІ» 22.01.1987 року; - ОСОБА_3 - 1/4 частка, на підставі свідоцтва про право власності, виданого Жмеринською міською державною нотаріальною конторою 26.12.1986 року, зареєстровано в реєстрі за №1-3704, реєстрація в КП «ВООБТІ» 22.01.1987 року; - ОСОБА_5 - 1/2 частка. З 01.01.2013 функції з державної реєстрації права власності на нерухоме майно покладені на органи державної реєстрації прав Міністерства юстиції України (а.с. 13).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 інормація відсутня (а.с. 14).

Згідно інормації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відомості про реєстрацію іншого речового права, іпотеки, обтяжень, нерухомого майна відсутні (а.с. 15-16).

Відповідно до заповіту від 15.08.2022 року ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: «усе моє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалось, у тому числі все те, що буде належати мені на день смерті і на що я матиму право за законом, заповідаю - ОСОБА_1 (а.с. 17).

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) зареєстровано заповіт ОСОБА_2 15.08.2022 приватним нотаріусом Шевченко О.С. (а.с. 18).

Відповідно до довідки КК «Першотравневий» №103 від 26.04.2023 батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 один на день смерті (а.с. 19).

Згідно довідки КК «Першотравневий» №206 від 10.08.2023 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 доводилась матір`ю ОСОБА_2 , який на момент смерті проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20).

Відповідно до інфрормаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація щодо ОСОБА_2 у спадковому реєстрі відсутня (а.с. 29).

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області від 15.05.2023 №235/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що вчинення такої дії суперечить законові, так як не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії (а.с. 30).

Згідно трудового договору від 30.12.2022 зі строком дії до 31.01.2023 позивач ОСОБА_1 працював у Республіці Польща (а.с.33-35).

З позову вбачається, що позивач не звертався у визначений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом.

Інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися, заяви про прийняття спадщини, крім позивача, іншими особами подані не були, заповіту не складено.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.1ст.1270 ЦК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому ст. 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач ОСОБА_1 посилався як на поважну причину пропуску строку на прийняття спадщини на його офіційне проживання та працевлаштування за кордоном, зокрема, в Республіці Польша, що об`єктивно перешкоджало йому реалізувати свої спадкові права.

Проте, факт проживання та працевлаштування позивача у Республіці Польша сам по собі не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебування позивача поза межами України не позбавляло його можливості подати заяву про прийняття спадщини поштою, як передбачено пунктом 3 Глави 10 Розділу ІІ Поряду вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 у редакції, чинній на час відкриття спадщини.

Крім того, відповідно до частини шостої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII (із змінами) «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій за кордоном покладається на консульські установи України, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на дипломатичні представництва України.

Згідно зі статтею 38 цього ж Закону, на консульські установи України серед іншого також покладений обов`язок видавати свідоцтва про право на спадщину.

Відтак, позивач перебуваючи у Консульстві України в Республіці Польша міг скористатись відповідним правом у такій консульській установі, проте свідомо не зробив цього.

Доказів неможливості скористатись відповідним правом в консульській установі позивач не надав.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Водночас, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Відповідно до ст. 64 Конституції України, ст. ст. 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», ст. ст. 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», 28.02.2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».

З 29.06.2022 року діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, 25.01.2023 року Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив такий висновок.

Так, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (ч. 2 ст. 4 ЦК України).

Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в ст. 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви які про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України).

Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст. ст. 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Отже, виходячи із зазначених правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими для застосування, позивач ОСОБА_1 , звернувшись 15.05.2023 до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , пропустив шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті батька і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Більш того, 19.06.2023 року набрав чинності підп. 2 п. 3 постанови КМУ від 09.05.2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», яким виключено п. 3 постанови КМУ від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою було встановлено, що протягом строку для прийняття спадщини або відмови від його ухвалення зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення терміну для прийняття спадщини.

З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, зважаючи на введення на території України воєнного стану та ведення бойових дій у країні; у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємиці, суд дійшов висновку, що позивачем наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька і слід визначити строк у межах передбаченого законом загального терміну шести місяців і таким достатнім строком є два місяця, перебіг яких рахується після набрання рішенням законної сили.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому ст. 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

На підставі викладеного, керуючись 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у 2 (два) місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Суддя