ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8412/23 Справа № 235/7947/21 Суддя у 1-й інстанції - Книш А.В. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіта Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого надпису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

-за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Банк Форвард»

на рішення Красногрвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

04.112021 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіта Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого надпису нотаріуса № 22778 від 20.08.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість за кредитним договором у розмірі 15756, 30 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Позов обґрунтовано тим, що нотаріус має право вчинити виконавчий надпис лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору при стягненні безспірної заборгованості.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Красногрвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2023 рокупозов було задоволено.

Визнано виконавчий напис, вчинений 20 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за №22778, таким, що не підлягає виконанню.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

24.08.2023 року від Акціонерного товариства «Банк Форвард»надійшла апеляційна скарга в якій ставиться питання про скасування рішення Красногрвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2023 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що заборгованість, на яку запропоновано у виконавчому надписі звернути стягнення зафіксована у межах трьохрічного строку.

Банк надав нотаріусу всі необхідні документи, вони наявні в матеріалах нотаріальної справи.

Твердження Позивачки про необхідність отримання письмової вимоги є надуманим та не відповідає дійсним обставинам справи.

Факт не визнання заборгованості не свідчить про її спірність.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходив.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.104-108), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

05 серпня 2013 року позивачем підписано інформаційний блок заяви (оферти) до анкети №152657069 та заяву про відкриття поточного рахунку в ПАТ «Банк Русский Стандарт» (а.с.12).

В порядку частини першої статті 82 ЦПК України судом встановлено, що 05 серпня 2013 року між позивачем та ПАТ «Банк Русский Стандарт», укладено кредитний договір №108121586 (а.с.11).

20 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №22778, яким пропонує звернути стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за Кредитним договором №108121586 від 05 серпня 2013 року, укладеним з ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД». Стягнення заборгованості проводиться за період з 10 травня 2019 року по 08 серпня 2019 року. Сума повної заборгованості складає 14656,30 грн, в тому числі: - заборгованість за сумою кредиту становить 9966,28 грн; - заборгованість за процентами становить 4340,02 грн; - плата за пропуск мінімальних платежів становить 350 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» отримано плати зі стягувача АТ «БАНК ФОРВАРД» в розмірі 1100 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника ОСОБА_1 на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» складає 15756,30 грн (а.с.11).

05 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. розглянуто заяву стягувача про примусове виконання та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67032752 з виконання виконавчого напису №22778, виданого 20 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. (а.с.13).

В рамках виконавчого провадження №67032752 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. також винесено постанову про арешт коштів боржника від 05 жовтня 2021 року, постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 23 жовтня 2021 року (а.с.14, 15).

Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року та Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Укладений між позивачем та банком кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі N 757/24703/18-ц (провадження N 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі N 158/2157/17 (провадження N 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі N 172/1652/18 (провадження N 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі N 910/10374/17 (провадження N 12-5гс21).

Встановивши зазначені обставини справи суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог та визнання виконавчого надпису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

При таких обставинах апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Форвард» залишити без задоволення.

Рішення Красногрвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: