Справа № 368/1009/23
УХВАЛА

16 жовтня 2023 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Балан М.В.,

розглянувши позов

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 ,

треті особи: Кагарлицька міська рада Київської області

про

позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

25.07.2023 року до Кагарлицького районного суду Київської області надійшов позов, яка від імені позивача ОСОБА_1 , підписана його представником ОСОБА_4 до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів.

Ухвалою судді Кагарлицького районного суду Київської області, справу № 368/1009/23, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , треті особи: Кагарлицька міська рада Київської області про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів, передано за підсудністю до Кілійського районного суду Одеської області.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2023 року, справу передано на розгляд судді Кілійського районного суду Одеської області Балан М. В.

Розглянувши позов разом з додатками, встановлені підстави для залишення позову без руху, виходячи з наступного.

У поданому позові, представник позивача зазначив, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб. Враховуючи, що позивач звернувся і інтересах неповнолітньої дитини, яка не має право самостійно звернутися із даним позовом, тому позивач просить суд звільнити його від сплати судового збору.

Згідно з пп. ґ п. 2, 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, якщо позивачем є особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 цього Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, наведені положення процесуального закону дають підстави для висновку, що суд, вирішуючи питання, зокрема, щодо звільнення від сплати судового збору, враховує майновий стан сторони.

Втім визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Проте, заявником не зазначено та не надано жодних доказів на підтвердження свого майнового стану.

Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Однак, аргумент позивача про те, що на цій підставі він звільнений від сплати судового збору за подання даної позовної заяви, не може бути прийнятий до уваги, оскільки ці твердження підлягають перевірці під час розгляду справи за поданим позовом.

Крім того, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що від сплати судового збору звільняються громадяни, які захищають у суді права та інтереси інших осіб відповідно до статті 56 ЦПК України, за умови, якщо останні мають пільги щодо сплати судового збору відповідно до законодавства.

Представництво інтересів іншої особи у суді відповідно до частини першої статті 59 ЦПК України не є підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки закон не звільняє батьків, які звертаються до суду від сплати судового збору, за виключенням батьків дітей, пільги для яких встановлені пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Такий висновок міститься в ухвалі Верховного Суду від 29.05.2019 в справі № 640/109/19, ухвалі Верховного Суду від 15.01.2018 в справі № 607/1046/17, постанові Верховного Суду від 13.06.2018 в справі № 367/5983/16-ц, ухвалі Верховного Суду від 22.11.2018 в справі № 754/16008/17.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що позивач звільнений від сплати судового збору також на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 цього Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року встановлено у розмірі 2684 гривні.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивачем заявлено позовну вимогу немайнового характеру, в тому числі, за якою він звільнений від сплати судового збору (в частині вимоги про стягнення аліментів), та позовна вимога про позбавлення батьківських прав.

З врахуванням вищезазначеного, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1073, 60 гривень.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , треті особи: Кагарлицька міська рада про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів - залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан