Провадження №2/447/95/23
Справа №447/2636/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

25.04.2023 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Павліва В. Р., за участю секретаря судового засідання Стронської Р.Р.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в м. Миколаєві Львівської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

відповідач ОСОБА_1 .

Процесуальні дії у справі.

07.11.2022 АТ КБ «ПриватБанк», правонаступник ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся в суду з позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 51198,27 грн. та судові витрати у розмірі 2481,00 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписав заяву №б/н від 20.07.2011, згідно якої для користування кредитним картковим рахунком отримав у користування кредитну картку із встановленим кредитним лімітом, який в подальшому неодноразово змінювався. Відповідач користувався послугами банку та кредитними коштами на власний розсуд, зобов`язання за кредитним договором виконував неналежним чином. Внаслідок користування карткою у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 17.10.2022 становить 51198,27 грн. та складається з наступного: 42900,90 грн. заборгованість за тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 8297,37 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за комісією; 0,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

28.11.2022 до Миколаївського районного суду Львівської області надійшла відповідь на запит про місце проживання (перебування) та реєстрації відповідача.

Зі змісту відповіді на запит встановлено, що зареєстроване місце проживання відповідача: АДРЕСА_1 .

28.11.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалу суду про відкриття провадження, копію позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу було надіслано на адресу місця його проживання.

27.12.2022 відповідач надіслав до суду заяву, у якій виклав заперечення проти позову. Вказав, що позов не визнає, вважає такий необґрунтованим, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження вимог, тому такі слід визнати недоведеними. Крім цього, відповідач зазначив про те, що Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», згідно з якими банк самостійно може встановлювати та змінювати кредитний ліміт та умови кредитування клієнтів ним не підписувались. Цей документ також не містить дати його підписання. Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна» не містить підпису позичальника, не датований як документ. Вважає, що Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», а також Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не можна вважати складовими частинами укладеного між ним та позивачем кредитного договору. ОСОБА_1 всі взяті на себе зобов`язання за кредитом належним чином виконав, на вимоги про погашення заборгованості не реагував, тому що заборгованість за тілом кредиту та відсотками по кредиту виконав у повному обсязі.

22.02.2023 судом винесено ухвалу про витребування в Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» належним чином здійснений розрахунок заборгованості за договором № б/н від 20.07.2011, укладеним між АТ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 .

28.02.2023 на виконання ухвали суду від 22.02.2023 позивачем АТ КБ "Приват Банк" скеровано документи, щодо розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_1 .

Позивачем разом із позовною заявою подано клопотання про розгляд справи у відсутності представника.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив у задоволенні позову відмовити, з підстав вказаних у поданій до суду заяві. Клопотання про зупинення розгляду справи, в порядку ст. 251 ЦПК України до суду не подавав, наполягав на розгляду справи судом справи.

Суд встановив.

20.07.2011 відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку. У даній заяві зазначено прізвище, ім`я та по-батькові відповідача, його дата народження, РНОКПП, паспортні дані, адреса проживання та номери телефонів. Перед підписом відповідач друкованим шрифтом зазначено: "Я згідний з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, складають між мною та банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомився і згідний з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. Я зобов`язуюсь виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua.

З довідки про видачу кредитних карток, встановлено, що відповідачу було видано 4 (чотири) картки, а саме: 18.06.2012, 18.12.2015, 02.03.2018 та 15.08.2019. Строк дії останньої закінчується у травні 2023 року.

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої відповідачу: 18.06.2012 кредитний ліміт встановлено у розмірі 300,00 гривень. Даний кредитний ліміт неодноразово збільшувався та зменшувався. Станом на 05.04.2022 кредитний ліміт зменшено до 0,00 гривень.

ОСОБА_1 , відповідно до наданої банком інформації уклав договір № б/н від 20.07.2011, отримав можливість користуватися послугами банку, зокрема використовувати кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту на картку «Універсальна». Банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу можливість користуватись кредитними коштами. Відповідач, взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно із розрахунком позивача, станом на 17.10.2022 становить 51198,27 грн. та складається з наступного: 42900,90 грн. заборгованість за тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 8297,37 грн. заборгованість за простроченими відсотками;

Оцінка суду.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

У частині першій статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому такі повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладений у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

У постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №200/5647/18-ц (провадження № 61-9618св19) висловлено таку позицію: «Виписка за картковим рахунком, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами».

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона, а не суд, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що банк не надав підтверджень ознайомлення відповідача із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а відтак, і обізнаності його із розміром відсотків річних, вимоги банку про стягнення цих відсотків є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів надання відповідачеві кредитних коштів, зокрема, виписок з карткового рахунку, тому й перевірити розрахунок кредитної заборгованості неможливо. Зокрема, суд не може встановити розміру наданого відповідачеві кредиту.

Наданий позивачем розрахунок містить суперечності щодо суми основної заборгованості, вона змінюється кожного місяця шляхом додавання відсотків та штрафних санкцій за попередній місяць, а наступні відсотки та штрафні санкції нараховуються на цю змінену суму основного боргу і так, щомісяця, що є категорично неправильним та несправедливим. Так, із Виписки про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 встановлено, що сума списаних позивачем у безспірному порядку відсотків за користування кредитом значно перевищує суму використаного і погашеного відповідачем кредитного ліміту.

Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» не надав суду доказів отримання та неповернення ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 42900 грн 90 коп. та не надав розрахунку, з якого суд мав би можливість встановити час виникнення заборгованості, її збільшення та алгоритм нарахування заборгованості та відсотків за несвоєчасне погашення боргу. Враховуючи викладено підстав для задоволення позову судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду .

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: вул. Грушевського, 1-Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 14360570.

Відповідач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 02.05.2023.

Суддя Павлів В. Р.