Справа № 2-738/11 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/811/2817/22 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
Провадження № 22-ц/811/2818/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Гай О.О.

за участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника ТзОВ «Профіт Файненс» - Посікіри Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 08 липня 2019 року та на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 18 жовтня 2022 року у справі про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 08.07.2019 задоволено заяву ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження.

Замінено стягувача ПАТ «ОТП Банк» на його правонаступника ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 03.03.2011 у справі №2-738/11 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, реалізувавши предмет застави - легковий автомобіль OPEL ASTRA НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданий РЕВ 1-го MB ДАІ УМВСУ у Львівській області 23.10.2007), кредитор за кредитним договором CL/601/38/2007 від 25.10.2007 задовольнив свої вимоги в повному обсязі.

Звертає увагу на те, що як вбачається з Договору факторингу із відступленням прав вимоги за кредитними договорами від 31.01.2018, в ньому визначена плата послуги за договором факторингу (п. 7.1. договору). Відповідно до п. 6.2.3 Договору факторингу, права вимоги переходять до Фактора з моменту підписання сторонами цього Договору та за умови виконання зобов`язання щодо перерахування всіх платежів, визначених п. 7 цього Договору. Однак, ці вимоги заявником не виконані, доказів протилежного матеріали справи не містять. Таким чином, відсутні підстави вважати, що була здійснена оплата по Договору факторингу, а тому заявником не доведено, що до нього перейшло право вимоги за Кредитним договором, що в свою чергу, є підставою для відмови у задоволенні заяви ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача та скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 08.07.2019. Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 18.10.2022 заяву ТзОВ «Профіт Файненс» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено стягувача ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на його правонаступника ТзОВ «Профіт Файненс» у виконавчому провадженні № 68683548 з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 03.03.2011 у справі №2-738/11 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, реалізувавши предмет застави - легковий автомобіль OPEL ASTRA НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданий РЕВ 1-го MB ДАІ УМВСУ у Львівській області 23.10.2007), кредитор за кредитним договором CL/601/38/2007 від 25.10.2007 задовольнив свої вимоги в повному обсязі.

Наголошує, що відповідно до п. 1.1.2. Договору факторингу, до ТзОВ «Профіт Файненс» «перейшло право вимоги у розмірі 15 567,13 доларів CШA, що за офіційним курсом НБУ складає 122 980,32 грн та 7 603,32 грн пені. Однак, як свідчить Витяг з Додатку №1 до Договору факторингу від 31.01.2018, до попереднього правонаступника - ТзОВ «Довіра та гарантія» перейшло право вимоги у розмірі 102 788,32 грн. Отже, ТзОВ «Довіра та гарантія» мало право вимоги виключно на суму 102 788,32 грн, а тому ніяким чином не могло передати ТзОВ «Профіт Файненс» право вимоги у розмірі 15 567,13 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 122 980,32 грн та 7 603,32 грн пені.

Звертає увагу на те, що як вбачається з Договору факторингу від 04.10.2022, в ньому визначена плата послуги за договором факторингу (п. 1.1.3 договору). Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу, фактор перераховує грошові кошти у сумі 1000 грн на рахунок Клієнта протягом 3 (трьох) днів з моменту підписання Договору. Однак, ці вимоги заявником не виконані, доказів протилежного матеріали справи не містять. Таким чином, відсутні підстави вважати, що була здійснена оплата по Договору факторингу, а тому заявником не доведено, що до нього перейшло право вимоги за Кредитним договором, що, в свою чергу, є підставою для відмови заяви ТзОВ «Профіт Файненс» про заміну сторони у виконавчому провадженні та скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 18.10.2022.

Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ТзОВ «Профіт Файненс» про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримала апеляційні скарги з підстав, зазначених у них, представник ТзОВ «Профіт Файненс» - Посікіра Р.Р. заперечив проти задоволення апеляційних скарг, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на скаргу. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, тому розгляд справи проводиться без їхньої участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скарги слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що судові рішення таким вимогам відповідають.

У частинах першій, другій статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 512 ЦК України).

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України; (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України; (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01.03.2021 у справі № 201/16014/13-ц (провадження № 61-9098сво20) вказано, що «підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони. Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах».

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 03.03.2011 у справі № 2-738/11 задоволено позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави. Стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 солідарно на користь ПАТ «ОТП Банк» 15567,13 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 122 980,32 грн. та 7603,32 грн. пені за кредитним договором № CL-601/38/2007 від 25.10.2007, а також 1306 грн 00 коп. судового збору і 120 грн 00 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у суді.

Встановлено, що на виконання зазначеного рішення суду про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОТП Банк» 132 009,64 грн Шевченківськимй районним судом 20.05.2011 було видано виконавчий лист № 2-738/2011, який постановою Головного державного виконавця Ратнівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області від 02.04.2018 у ВП №44479308 було передано для виконання у Пустомитівський РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області.

31.01.2018 між ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», який є правонаступником ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу із відступленням прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги за договором № CL-601/38/2007 від 25.10.2007 перейшло до ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Згідно з умовами пунктів 1.11.4 договору факторингу від 31.01.2018 клієнт передає (відступає) фактору право грошової вимоги, а фактор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, стає кредитором за кредитними договорами.

Фактор здійснює фінансування клієнта шляхом передачі грошових коштів в розпорядження клієнту за відступлення прав вимоги за плату, відповідно до умов цього договору.

За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами.

Права вимоги за кредитними договорами переходять до фактора з моменту виконання зобов`язання щодо перерахування всіх платежів, визначених пунктом 7 цього договору, на підставі Акту приймання-передачі реєстру боржників, форма якого наведена у додатку 3 до цього договору.

Згідно з пунктом 7.2 договору факторингу фактор здійснює фінансування клієнта шляхом перерахування 100 % грошових коштів згідно з пунктом 7.1 цього договору на банківський рахунок клієнта одним платежем протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами цього договору.

Плата за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта за цим договором, здійснюється шляхом перерахування клієнтом на рахунок фактора грошових коштів у розмірі 500,00 грн (пункт 7.4 договору факторингу).

Як вбачається із Акту № 1 приймання-передачі Реєстру Боржників до Договору факторингу від 31.01.2018 клієнтом в строк, передбачений п.7.2 Договору, виконано п.1.2 Договору.

Отже, виходячи із зазначених положень договору факторингу, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» отримало як новий кредитор права вимоги ПАТ «ОТП Банк» до позичальника ОСОБА_4 та сплатило у повному обсязі кошти згідно з умовами договору.

За таких обставин суд першої інстанції, встановивши, що до ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перейшли усі права грошової вимоги до ОСОБА_4 за Кредитним договором № CL-601/38/2007 від 25.10.2007, прийшов до правильного висновку про передбачених законом підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. 16.02.2022 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-738/2011, виданого Шевченківським районним судом м. Львова 20.05.2011 про стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОТП Банк» 15567,13 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 122 980,32 грн. та 7603,32 грн. пені за кредитним договором № CL-601/38/2007 від 25.10.2007, а також 1306 грн 00 коп. судового збору і 120 грн 00 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

04.10.2022 між ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТзОВ «Профіт Файненс» укладено Договір факторингу із відступленням прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги за договором №CL-601/38/2007 від 25.10.2007 перейшло до ТзОВ «Профіт Файненс».

Відповідно до п. 1.1.3 Договору факторингу сума грошових коштів в гривні, що передається фактором в розпоряджання клієнту складає 1000,00грн. сплата здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з дати укладення цього договору.

Як вбачається із платіжного доручення № 46 від 05.10.2022 ТзОВ «Профіт Файненс» здійснило оплату у розмірі 1000,00 грн на рахунок ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», тобто виконало умови п. 1.1.3 Договору факторингу.

Відтак, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що до ТзОВ «Профіт Файненс» перейшли усі права грошової вимоги до ОСОБА_4 за Кредитним договором № CL-601/38/2007 від 25.10.2007, та про наявність підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Доводи апеляційних скарг про те, що реалізувавши предмет застави - легковий автомобіль OPEL ASTRA 0TGF69 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданий РЕВ 1-го MB ДАІ УМВСУ у Львівській області 23.10.2007), кредитор за кредитним договором CL/601/38/2007 від 25.10.2007 задовольнив свої вимоги в повному обсязі, тому відсутні підстави для задоволення заяв про заміну сторони виконавчого провадження, не заслуговують на увагу, оскільки сам по собі факт укладення договору факторингу не створює для Богатої ( ОСОБА_4 ) безумовного обов`язку сплатити борг саме у такому розмірі, який вказано у договорі у ході його виконання. У разі отримання відповідної вимоги від нового кредитора, вона не позбавлена права висловлювати свої заперечення проти такої вимоги на підставі наявних у неї доказів за основним зобов`язанням (кредитним договором).

Вказане узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 15.12.2021 у справі № 953/1232/20.

Доводи ОСОБА_3 про те, що її, як боржника, не було повідомлено про укладення договорів факторингу, чим порушено вимоги статті 516 ЦК України, колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Згідно зі статтею 512 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не бере ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною.

Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Неповідомлення боржника про заміну кредитора не є підставою для відмови у заміні сторони виконавчого провадження за доведеності правових підстав для заміни кредитора у зобов`язанні.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11.08.2021 у справі № 219/4105/15-ц (провадження № 61-2428св20).

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення, а судові рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 08 липня 2019 року залишити без змін.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 18 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 16.03.2023

Головуючий

Судді