Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"28" березня 2023 р. смт Тиврів 145/150/23

2/145/475/2023

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О. ,

за участі секретаря Маркевич А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що 12 жовтня 1980 року він уклав шлюб з відповідачкою в даній справі.

Неповнолітніх дітей, народжених в даному шлюбі, немає. Розірвати шлюб в органах ДРАЦС відповідачка відмовляється.

Спільне майно вони поділять добровільно.

Фактично шлюб розпався, вони з відповідачкою протягом останніх 11 років не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та спільно не проживають. Вони втратили взаємні почуття один до одного, втрачено взаємоповагу, тому немає ніякого сенсу в продовженні та збереженні даного шлюбу.

Причиною розірвання їхніх відносин стало те, що відповідачка з незрозумілих йому причин та підстав, за власною ініціативою та бажанням, розірвала їхні сімейні стосунки і пішла жити окремо. Тому в даний час між ними склались неприязні відносини, примирення уже неможливе. Вважає, що за таких обставин збереження даного шлюбу немає сенсу і не відповідає його інтересам.

Просить розірвати шлюб.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Не заперечує проти заочного розгляду даної справи і прийняття заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоч про слухання справи повідомлена в установленому законом порядку. Заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у її відсутності до суду не надходило.

За таких обставин у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити, виходячи з наступного.

12.10.1980 між сторонами зареєстровано шлюб (а.с.3).

Неповнолітніх дітей у них немає.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суму сплаченого позивачем при подачі заяви судового збору суд стягує з відповідача.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263- 265, 273, 280 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 12 жовтня 1980 року Парпуровецькою сільською радою Вінницького районуВінницької області між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , актовий запис №18.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Тиврівського районного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 28.03.2023.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подана протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя І.О.Ратушняк