Провадження № 2/639/183/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року

Жовтневий районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Рубіжного С.О.,

за участю секретаря Чубенко О.С.,

представника відповідача - Майбороди С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2020 року до Московського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява представника позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регрессу у розмірі 17 849, 08 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 10.05.2015 року о 00 годині 00 хвилин на а/д Київ Харків Довжанський, сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Daewoo, реєстраційний № НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння скоїв зіткнення з транспортним засобом Peugeot, реєстраційний № НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Daewoo, реєстраційний № НОМЕР_1 була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/212578. У відповідності до умов вказаного Договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

Відповідно до вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 03.10.2017 по справі №636/5371/15-к, ОСОБА_1 було визнано винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, а також зазначено, що останній під час скоєння ДТП був у стані алкогольного сп`яніння. Стягнуто з ПрАТ «СК «Уніка» матеріальну шкоду у розмірі 16 998, 83 грн. та моральну шкоду у розмірі 850,25 грн.

Оскільки відповідач керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то як відповідальна за шкоду особа, повинен відшкодувати позивачеві в порядку регресу виплачене страхове відшкодування у розмірі 17 849,00 грн.

Враховуючи викладене, позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2020 року передано цивільну справу № 643/20622/20 на розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Згідно супровідного листа Московського районного суду м. Харкова від 30.12.2020 року, справа надійшла до Жовтневого районного суду м. Харкова 15.01.2021 року.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2021 року для розгляду вказаної справи було визначено головуючого суддю Рубіжного С.О.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.01.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Призначено судове засідання.

08 квітня 2021 року через канцелярію суду представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Майборода С.С. надано відзив на позовну заяву. Відповідач не погоджується з позовом, вважає його незаконним та необґрунтованим. Як на доказ своєї позиції позивач посилається на вирок Чугуївського міського районного суду Харківської області від 03.10.2017, однак даний вирок було скасовано ухвалою Харківського апеляційного суду від 05.02.2019. Таким чином ні винуватість ОСОБА_1 у вичинені ДТП, ні тим більше його перебування у стані алкогольного сп`яніння під час цієї події позивачем не доведені. Більш того взагалі незрозуміло ким та за що з позивача було стягнуто кошти. Страхове відшкодування ОСОБА_2 сплачено позивачем передчасно, без належної перевірки та на підставі рішення суду, яке не набрало чинності. Крім того, в позовній заяві жодних посилань на шкоду, спричинену здоров`ю не вказується, зазначаються лише механічні пошкодження транспортних засобів. Не зазначає про це і ОСОБА_2 в пояснені, яке надав до страхової компанії. Всі надані виписки з медичних карток ОСОБА_2 , датовані значно пізніше, ніж 10.05.2015 та стосуються загальних вікових захворювань, не пов`язаних з ДТП.

30 квітня 2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив. Оскільки ухвалою Харківського апеляційного суду від 05.02.2019 по справі №636/5371/15-к апеляційні скарги обвинуваченого та захисника було залишено без задоволення та закрито кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності. Судовим рішенням встановлено вину відповідача та перебування його у стані алкогольного сп`яніння під час ДТП. Виплата потерпілій особі була здійснена згідно вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 03.10.2017. Представник позивача просить суду задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

16 червня 2021 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Майборода С.С. подано заперечення на відповідь на відзив. З позицією позивача відповідач та його представник категорично не згодні. Ні в позові, ні в відповіді на відзив позивач не зазначає правових підстав для врахування вироку та ухвали як доказів по справі відповідно до норм ЦПК України. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.06.2015 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 5 950,00 гривень.Як встановлено у постанові суду, 10.05.2015 о 00 год. 05 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем Деу Ланос державний номер НОМЕР_1 у м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився. Даною постановою фактично встановлено перебування ОСОБА_1 в той же самий час на тому ж транспортному засобі в зовсім іншому місці, ніж зазначено у вироку та ухвалі, і відповідно встановлено його невинуватість у ДТП від 10.05.2015. Вказана постанова ніким не оскаржувалась і є чинною. Крім того до позову додані чеки та квитанції, на незрозумілі послуги, деякі сплачені ФЛП «Вирва О.Є.», одна й та сама квитанція на послуги томографа відкопійована тричі. Інші чеки вкрай неякісні, що не дозволяє їх проаналізувати. Однак у відповіді на відзив зазначені обставини залишились роза увагою і ставлення позивача до цих питань невідоме.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.02.2022 року визнано обов`язковою явку представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» - Капля Юлії Сергіївни у судове засідання для дачі додаткових пояснень по справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 січня 2023 року визнано обов`язковою явку представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» - Капля Юлії Сергіївни у судове засідання для дачі додаткових пояснень по справі. Витребувано у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» - оригінали квитанцій та чеків на медичне обслуговування та лікарські препарати.

В судове засідання 22.03.2023 року представник позивача, явка якого була визнана обов`язковою, не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Документи витребувані судом не надав, причини неявки суду не повідомив.Копію ухвали про визнання явки обов`язковою та витребування оригіналів медичних документів, судову повістку отримано позивачем, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на його необґрунтованість та надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві та запереченні. Просив у позові відмовити.

Суд, вислухавши представника відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, щона підставі вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 03.10.2017 року по справі №636/53710/15-к ОСОБА_1 притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки. Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , страхової компанії «УНІКА» про відшкодування матеріальної шкоди задоволено. Стягнуто зі страхової компанії «УНІКА» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, спричинену пошкодженням здоров`я, у розмірі 16 998,83 грн., та моральну шкоду у розмірі 850,25 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн.

Як встановлено у вироку суду, 10.05.2015 року о 00 годині 00 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний № НОМЕР_1 без навантаження, рухався по автошляху «Київ-Харків-Довжанський» зі строни м. Харкова в напрямку м. Ізюм зі швидкістю близько 100 км/год., не впоравшись з керуванням виїхав на смугу зустрічного напрямку, допустив зіткнення з транспортним засобом «Peugeot Expert», реєстраційний № НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 в результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Внаслідок ДТП водій ОСОБА_2 та пасажир ОСОБА_4 отримали відповідно до висновків судово-медичних експертиз, тілесні ушкодження середньої тяжкості (а.с. 6-13).

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Daewoo, реєстраційний № НОМЕР_1 була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/2125748 (а.с. 44).

02.02.2016 ОСОБА_2 повідомив про дорожньо-транспортну пригоду та надав пояснення ПрАТ «СК «УНІКА», додав копії медичної документації та оригінали чеків медичних закладів (а.с. 14,15, 18-40).

ОСОБА_2 з метою отримання відшкодування звернувся до ПрАТ «СК «УНІКА» з відповідною заявою від 15.04.2019 року (а.с. 16, 17).

Відповідно до службової записки від 15.04.2019 з метою добровільного виконання вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 03.10.2017 у справі №636/5371/15-к перерахувати страхове відшкодування у розмірі 16 998,83 грн. шкода, заподіяна здоров`ю, 850,25 грн. моральна шкода, а всього 17 849,08 на користь ОСОБА_2 (а.с. 45).

ПрАТ «СК «УНІКА» здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій особі, ОСОБА_2 , на суму 17 683,28 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №083483 від 22.04.2019 року. Призначення платежу: страхове відшкодування згідно вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 03.10.2017 у справі №636/5371/15-к (а.с.46).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року апеляційні скарги обвинуваченого та захисника залишені без задоволення, а вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 03.10.2017 відносно ОСОБА_1 скасовано та закрито кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, згідно ст.. 417 КПК України, звільнивши ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності (а.с.90-92).

Крім того, постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.06.2015 року по справі №638/8672/15-п ОСОБА_1 визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 5 950,00 грн. в дохід держави.Як встановлено у постанові суду, 10.05.2015 о 00 год. 05 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем Деу Ланос державний номер НОМЕР_1 у м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився (а.с. 111 -112).

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Правовідносини страховика та страхувальника щодо страхування цивільно-правової відповідальності регулюються ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) та ст. 1191 Цивільного кодексу України

Згідно з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до пп «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.2 статті 38 Закону в редакції на час виплати страхового відшкодування, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року встановлено, що згідно вироку, 10.05.2015р. о 00год. 00хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 , без навантаження, рухався по автошляху «Київ-Харків-Довжанський» зі сторони м. Харкова в напрямку м. Ізюм зі швидкістю близько 100 км/год.

Проїжджаючи 553км вищезгаданого автошляху, ОСОБА_1 не впорався з керуванням автомобіля та порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснив маневр вліво та виїхав на смугу зустрічного руху, не переконавшись в тому, що це безпечно і не створить небезпеки іншим учасникам руху, допустив зіткнення з автомобілем «Peugeot Expert», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Peugeot Expert» ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості: закриту тупу травму шийного відділу хребта у вигляді переломів суміжних відділів суглобових відростків С6-С7 праворуч з переходом на дужку С6 не є небезпечною для життя в момент заподіяння, що потягло тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів.

Згідно пояснень потерпілих та свідків даного кримінального провадження підтверджують той факт, що ОСОБА_1 перебував у сильному алкогольному сп`янінні настільки, що не міг назвати своє прізвище, ім`я та по-батькові

Перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння підтверджує і роздруківка тестування на алкоголь алкотестером «Drager» від 10.05.2015р. (т.1 а.с.21) яка свідчить, що ОСОБА_1 мав 2,210/0 алкогольного сп`яніння, і постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.06.2015р. якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та притягнено до адміністративної відповідальності.

Таким чином оскільки ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, допустив порушення правил безпеки дорожнього рух, що спричинило потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження то суд вірно, за переконанням колегії суддів, кваліфікував ці його дії за ч.1 ст.286 КК України.

Таким чином встановлено вину ОСОБА_1 у ДТП у стані алкогольного сп`яніння. Цивільно-правова відповідальність останнього застрахована у позивача, який після виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до законодавства, має право подати регресний позов до винного водія.

Таким чином доводи сторони відповідача щодо не доведення вини останнього та відсутність підстав для регресного позову суд відхиляє як необґрунтовані.

Проте, як визначено законодавством, однією із складових щодо регресного позову є належне виконання обов`язку щодо виплати страхового відшкодування.

Так ст.. 24 Закону визначено порядок та підстави відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого.

У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів (п.24.1)

Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату).

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів (п.24.2).

Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті (п.24.3).

Порялок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати визначено ст.. 36 Закону

Пунктом 36.1 цієї статті визначено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Пунктом 36.2 цієї статті визначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Пунктом 36.4 цієї статті визначено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Пунктом 36.7 цієї статті визначено, що рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

З аналізу зазначених норм Закону, існують дві підстави для прийняття рішення щодо виплати відшкодування: у разі з визнанням майнових вимог заявника, у строки та на підставі відповідних документів або на підставі рішення суду.

Звертаючись до суду з регресним позовом про стягнення виплаченої суми страхового відшкодування, позивач визначає підставу позову вирок суду, яким стягнуто таке відшкодування.

Проте як встановлено, вирок суду скасовано Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року, при цьому страхова виплата на підставі вироку суду була здійснення 22 квітня 2019 року. Таким чином на час виплати страхового відшкодування, така підстава визначена законом, як рішення суду була відсутня.

За відсутністю судового рішення страховик мав прийняти відповідне рішення на підставі заяви потерпілого з урахуванням вимог Закону, яке в свою чергу може бути оскаржене.

Судом визнавалась явка позивача обов`язковою для дачі пояснень та витребувались оригінали доказів. а саме медичної документації, оскільки надані копії неякісні. Проте процесуальні обов`язки позивачем не виконані, тому суд вважає недоведеним розмір шкоди, який позивачем повинен бути визначений на підставі документів, визначених ст.. 24 Закону

Виходячи з викладеного, враховуючи надані відповідачем заперечення і ненаданні позивачем доводи і докази на їх підтвердження, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПрАТ «СК «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу не доведеними. Тому відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи те, що у задоволенні позову було відмовлено, та на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати залишаються за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5 , 13, 76-81, 133, 141, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА», , адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 27.03.2023.

Суддя С.О. Рубіжний