Справа № 152/1290/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 листопада 2023 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Роздорожної А.Г.

за участі секретаря судового засідання Сербіної М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження по суті цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

вимоги позивача: про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання

учасники справи не викликалися;

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. Позивач звернувся до суду з цим позовом та вказав, що навчається на першому курсі (ОППП (магістр)) денної форми навчання факультету електроенергетики та електромеханіки Вінницького національного технічного університету з терміном навчання до 31 грудня 2024 року, та фактично, на даний час знаходиться на повному утриманні своєї матері - ОСОБА_3 , з якою постійно проживає і зареєстрований в будинку. Крім позивача, в батьків є ще менший син і його брат - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається у Вінницькому національному технічному університеті та отримує від відповідача утримання в розмірі 1/6 частини від всіх видів його доходу по рішенню Шаргородського районного суду Вінницької області від 10 березня 2022 року по справі № 152/54/22. Батьки позивача: батько - ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_3 разом не проживають. Щодо надання позивачу матеріальної допомоги, то батько її належним чином добровільно певний час не надавав і не надає, що змушує позивача звернутись до суду з даним позовом. Позивачу відомо, що відповідач здоровий, працездатний і працює в м. Києві та отримує значні доходи, що свідчить про безумовну можливість його сплачувати аліменти в розмірі 1/6 (одної шостої) частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач вважає, що такий розмір аліментів гарантуватиме постійну сплату аліментів, щонайменше, в мінімальному розмірі, визначеному на даний час законодавством і при підвищенні прожиткового мінімуму буде підвищуватись «автоматично», а не через звернення до суду, що призводить до значних витрат, в тому числі з відповідача. Позивач просить стягувати з відповідача на його користь аліменти на його утримання в розмірі 1/6 (одної шостої) частини від всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання до суду даного позову і до 31 грудня 2024 року (а.с.1-2).

2. На підтвердження позовних вимог позивач надав суду копію свідоцтва про народження та довідку з навчального закладу.

3. 10 жовтня 2023 року від представник відповідача адвоката Лисенко І.К. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій вона вказує, що відповідачвизнає частково позовні вимоги, проти свого обов`язку сплати аліментів не заперечує, однак, просить визначити аліменти на утримання повнолітнього сина в іншому розмірі. 20 жовтня 2018 року відповідач отримав тяжку травму ноги, того ж дня його було прооперовано з приводу закритого перелому лівої великогомілкової кістки с/3-н/3 в об`ємі Відкритої репозиції, ОМС пластиною та гвинтами. Було поставлено діагноз: уламковий внутрішньосуглобовий перелом дистального епіметафізу лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, перелом латеральної кісточки лівої гомілки з передньомедіальним підвивихом стопи, компресійний перелом латеральної суглобової поверхні таранної кістки лівої стопи. У зв`язку з цим відповідач перебував на лікванні з 20 жовтня 2018 року по 24 жовтня 2018 року. Після виписки відповідачу була рекомендована ходьба з милицями 3 місяці. З милицями, а потім з палкою відповідач проходив значно довше. У виписці в графі «місце роботи» вказано, що відповідач не працює. 14 листопада 2019 року відповідача було госпіталізовано для оперативного лікування - проведено операцію по видаленню металоконструкції з лівої великогомілкової кістки. У виписці в графі «місце роботи, посада» вказано, що відповідач не працює. Тривалий час відповідач не мав фізичної можливості працювати, ходив з палкою, перебував на утриманні своїх батьків, які витрачали значні кошти на його лікування, операції, призначення лікарів, купівлю медикаментів. 19 січня 2022 року під час огляду у травматолога КНП «Шаргородська міська лікарня» відповідачу поставлено діагноз: Наслідки перелому кісток правої гомілки: консолідований уламковий перелом лівої великогомілкової кістки, зовнішньої кісточки, компресійний перелом таранної кістки. Післятравматичний артроз правого гомілково-ступневого суглобу. Хронічний больовий синдром. ПФХ - 2 стадія. Того ж дня лікарем було видано електронне направлення відповідачу на госпіталізацію - планове стаціонарне лікування загального напрямку. Наразі відповідач не може нормально ходити, він прикульгує при ходінні, що впливає на його працездатність. Адвокат вказує, що жоден із старших синів не відвідував батька поки він був на лікуванні та реабілітації, однак, це не заважає їм подавати безкінечні та чергові позови до суду про стягнення аліментів на повнолітніх працездатних дітей. Таким чином, відповідач має проблеми зі здоров`ям, потребує постійного лікування, в тому числі госпіталізації, реабілітаційних процедур та купівлі медикаментів. Крім цього, відповідач має трьох дітей. Від першого шлюбу: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від другого шлюбу: дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Наразі відповідач сплачує аліменти: закінчує сплачувати аліменти повнолітньому сину ОСОБА_5 у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 4 травня 2020 року і до 30 червня 2023 року, відповідно до рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 8 липня 2020 року у справі №152/445/20; виконавче провадження №63032566 наразі не завершено; повнолітньому сину ОСОБА_6 - закінчив виплачувати борг за попередні періоди (виконавче провадження 11514015) та сплачує аліменти на період його навчання у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 17 січня 2022 року і до 30 червня 2025 року, відповідно до рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 10 березня 2022 року у справі №152/54/22; неповнолітній дочці ОСОБА_7 у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 12 листопада 2014 року і до досягнення дитиною повноліття відповідно до рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2014 року у справі № 152/2042/14-ц. Із серпня 2018 року відповідно до вимог чинного законодавства України розмір аліментів складає 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. За час лікування жовтень 2018 року - грудень 2019 року відповідач взагалі був без роботи, перебував на утриманні своїх батьків. У 2020 році відповідач був на обліку як безробітний у центрі зайнятості. За час лікування у 2018-2019 роках у відповідача утворилась заборгованість по сплаті аліментів. Через наявність поточних щомісячних платежів по аліментах заборгованість є і по сьогоднішній день. Розмір аліментів на утримання позивача у розмірі 1/6 від доходу відповідача є надмірним для відповідача, а також неспіврозмірним з розміром аліментів, які визначені на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 (на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 визначено найменший розмір аліментів). Наразі доходи відповідача йдуть на погашення існуючої заборгованості по аліментах та поточні виплати аліментів. Додатково відповідач зазначає, що у нього немає у власності нерухомого та цінного рухомого майна. Також у відповідача відсутні доходи від будь-якої іншої діяльності, соціальну допомогу не отримує. Батько відповідача ОСОБА_8 - пенсіонер, а мама ОСОБА_9 не працює за станом здоров`я, передпенсійного віку. Таким чином, з урахуванням вищеперерахованих обставин (стан здоров`я відповідача, наявність у відповідача інших дітей та заборгованості по аліментах), у відповідача відсутня можливість надавати матеріальну допомогу позивачу у заявленому розмірі. Представник відповідача просить суд визначити аліменти на утримання позивача в розмірі 1/8 (однієї восьмої) частини від всіх видів доходу ОСОБА_2 , починаючи з дати подання позову до суду і до 31 грудня 2024 року. У разі припинення навчання сином ОСОБА_1 стягнення аліментів припинити. В решті позову відмовити (а.с.17-51).

4. 20 жовтня 2023 року від представника позивача адвоката Костриці В.С. до суду надійшла відповідь на відзив, в якому він вказує, що свої позовні вимоги позивач підтримує в пред`явленому обсязі. Сторона відповідача не довела належними і допустимими доказами, що відповідач за станом здоров`я чи у зв`язку зі складним матеріальним становищем або за іншими обґрунтованими підставами не може утримувати позивача. Відповідач не надав копії трудової книжки та/чи іншу інформацію, з якої б було видно, що він не працював і не працює, в тому числі за станом здоров`я. Більш того, як видно з матеріалів іншої/попередньої справи № 152/445/20, в тому числі по провадженню по ній № 4-с/152/1/22 за скаргою батька, - згідно з наказом № 277/к від 26 липня 2021 року ТОВ «СП «АВТОСТРАДА» відповідач з 27 липня 2021 року працює водієм автотранспортних засобів. Крім цього, позивач вказує, що до відзиву стороною відповідача додано роздруковані дані з автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 9 жовтня 2023 року щодо незавершених виконавчих проваджень ВП 63032566 та ВП 11514015. В свою чергу ВП 52186569 по стягненню аліментів на доньку ОСОБА_7 завершено. Представник позивача вказує, що у власності відповідача є автомобіль, яким він приїздить з Києва в с. Хоменки до батьків. Відповідач працює та фактично проживає в м. Київ, а отже, не перебуває у складному матеріальному становищі. Позивач свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в тому числі щодо стягнення, понесених ним, судових витрат на правничу допомогу в сумі 4000 грн (а.с.53-79).

5. Станом на 6 листопада 2023 року заперечень від відповідача не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

6. В прохальній частині позовної заяви, позивач просив справу розглянути у його відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.2).

7. В прохальній частині відзиву на позовну заяву, представник відповідача просила розгляд справи провести без участі відповідача та його представника за наявними у справі матеріалами з урахуванням позиції та наданих доказів, викладених у відзиві (а.с.21, 41).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

8. Ухвалою суду від 19 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк до 10 жовтня 2023 року відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу та відповідачу строк до 24 жовтня 2023 року для подання відповіді на відзив та заперечень (а.с.12).

9. Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою, що вказана в позові. За наданою суду з Єдиного державного демографічного реєстру інформацією від 19 вересня 2023 року, відповідач значиться зареєстрованим за адресою, що вказана в позові (а.с.11). Згідно з поштовими повідомленнями, відповідач отримав вказані документи 26 вересня 2023 року (а.с.16).

10. 10 жовтня 2023 року від представника відповідача адвоката Лисенко І.К. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій вона вказує, що відповідач позовні вимоги визнає частково (а.с.17-51). З додатку, доданого до відзиву, вбачається, що відзив 9 жовтня 2023 року було надіслано позивачу (а.с.37, 51).

11. 20 жовтня 2023 року від представник позивача адвоката Костриці В.С. до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.53-79). З додатку, доданого до відповіді на відзив, вбачається, що відповідь на відзив 20 жовтня 2023 року була надіслана відповідачеві (а.с.53-54). Відповідач отримав вказані документи 26 жовтня 2023 року (а.с.79), однак заперечень до суду не подав.

12. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення сторін про розгляд справи та реалізації ними права судового захисту своїх прав та інтересів.

13. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи.

14. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

15. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

ІV. Фактичні обставини встановлені Судом.

16. Відповідно до копії свідоцтва про народження позивача, його батьком записаний ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_3 (а.с.5).

17. Згідно з довідкою №1115 від 11 вересня 2023 року позивач є студентом 1 курсу денної форми навчання ОППП (магістр) факультету Електроенергетики та електромеханіки Вінницького національного технічного університету. Термін навчання з 1 вересня 2023 року по 31 грудня 2024 року (а.с.6).

18. Відповідно до копії виписки з медичної карти №14083, відповідач перебував на лікуванні у травматолічному відділенні Київської міської клінічної лікарні №6 з 20 жовтня 2018 року по 24 жовтня 2018 року (а.с.42).

19. Згідно з копією виписки із медичної картки стаціонарного хворого №690 від 15 листопада 2019 року, відповідач перебував на лікуванні у ТОВ «Клініка сучасної хірургії та ортопедії» з 14 листопада 2019 року по 15 листопада 2019 року (а.с.43).

20. Відповідно до копії консультаційного висновку спеціаліста від 19 січня 2022 року КНП «Шаргородська міська лікарня», відповідач хворіє з 2018 року, внаслідок перелому гомілки, рекомендовано спостереження у сімейного лікаря за місцем проживання та санаторно відновне лікування «Северенівка» (а.с.44).

21. 19 січня 2022 року лікарем КНП «Шаргородська міська лікарня» відповідачу видано направлення на стаціонарне лікування загального напряму, у зв`язку з наслідком перелому кісток правої гомілки (а.с.45).

22. Відповідно до копії витягу з автоматизованої системи виконавчого провадження, на виконанні в органі державної виконавчої служби перебувають виконавчі провадженні: №45657354, відкрите 1 грудня 2014 року, стягувач ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; №63032566, відкрите 7 жовтня 2020 року, стягувач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; №68948725, відкрите 5 травня 2022 року, стягувач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.46).

23. Згідно з копією довідки №2306 від 23 червня 2022 року та копії декларації про доходи та майно боржника фізичної особи від 5 травня 2022 року, відповідач працює на посаді водія у ТОВ «СП «Автострада» з 27 липня 2021 року (а.с.61, 66).

24. З метою перевірки виконавчих проваджень щодо відповідача, на які сторони посилаються у відзиві на позовну заяву та у відповіді на відзив, Судом було оглянуто наявну станом на 6 листопада 2023 року інформацію щодо наявності у відповідача відкритих виконавчих проваджень в автоматизованій системі. В ході огляду встановлено, що АСВП №45657354 відкрите 1 грудня 2014 року, стягувач ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та перебуває на виконанні; АСВП №63032566 відкрите 7 жовтня 2020 року, стягувач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та перебуває на виконанні; №68948725 відкрите 5 травня 2022 року, стягувач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке завершено.

25. Відповідно до копії індивідуальних відомостей про застраховану особу, які надані представником позивача, останніми актуальними даними про доходи відповідача є 2021 рік, в якому він отримував доходи (а.с.62). Суд звертає увагу, що актуальну інформацію станом на час розгляду справи про свої доходи відповідач не надав. Крім цього, відповідач в травні 2022 року повідомив державного виконавця про те, що він працює у ТОВ «СП «Автострада» (а.с.66).

26. Згідно з копією рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 10 березня 2022 року, справа №152/54/22, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на його утримання у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини від всіх видів його заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 січня 2022 року і до закінчення навчання у Вінницькому національному технічному університеті, тобто до 30 червня 2025 року, а у випадку припинення навчання стягнення аліментів припинити (а.с.70-76).

V. Оцінка Суду.

27. Підставою даного позову є фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також правові норми, на які він посилається в підтвердження своїх вимог, а саме ненадання відповідачем належної матеріальної допомоги на утримання своєї повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача про стягнення аліментів на його утримання на час його навчання у навчальному закладі.

28. Статтею 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до їхнього повноліття.

29. Відповідно до статті 199 СК, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

30. Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» викладених у пункті 20, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

31. Надані сторонами докази, Суд визнає належними і допустимими, а також достовірними, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів.

32. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача Суд відповідно до статті 200 СК України, враховує:

32.1. стан здоров`я та матеріальне становище дитини (документи з інформацією про стан здоров`я позивача та документи, які б підтверджували витрати позивача у зв`яку із навчанням матеріали справи не містять);

32.2. стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів (відповідач періодично проходить лікування у зв`язку з травмою, отриманою ним в 2018 році, проте не надав суду документи, які підтверджують його витрати, що пов`язані з необхідністю лікуватися; відповідач працездатний та, за останньою, не спростованою ним інформацією, працює в ТОВ "СП "АВТОСТРАДА" на посаді водія транспортних засобів; у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів на утримання позивача, у зв`язку з чим виконавче провадження №63032566 наразі не завершене; крім цього, з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , відповідне виконавче провадження №45657354 наразі не завершено);

32.3. наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, відсутність непрацездатних чоловіка, дружини, батьків (виконавче провадження про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_6 № НОМЕР_1 завершено; відповідач наразі, має обов`язок утримувати одну неповнолітню дитину - ОСОБА_7 ; документи, які б підтверджували обов`язок відповідача надавати утримання іншим особам, а також про щомісячний розмір такого утримання, матеріали справи не містять);

32.4. відсутність в матеріалах справи доказів про наявність у відповідача рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

32.5. відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

32.6. також враховується можливість надання утримання другим з батьків та інші обставини, що мають істотне значення.

33. Окремо Суд звертає увагу, що прохання позивача в частині стягнення з відповідача аліментів в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму не узгоджується з положеннями статті 200 СК, згідно з якою ні відсотків, ні прожиткового мінімуму для аліментів на повнолітніх дітей СК не встановлює.

34. Крім того, чинне законодавство не передбачає прожиткового мінімуму для повнолітніх дітей, оскільки для осіб після 18 років він пов`язується з працездатністю.

35. Позивач наразі вже повнолітній та дійсно навчається на денній формі навчання у вищому навчальному закладі, у зв`язку з чим не має можливості працевлаштуватися. Відповідач, з огляду на досліджені під час судового розгляду докази, має можливість надавати утримання своєму повнолітньому сину, котрий продовжує навчання. В свою чергу позивач не надав суду інформацію щодо витрат, які він несе щомісячно у зв`яку з навчанням, а також про те, які кошти витрачає його мати на його утримання та чи отримує він стипендію за місцем навчання. Виходячи з цього, Суд знаходить підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача саме в розмірі 1/7 (одної сьомої) частини від всіх видів його доходу.

VI. Розподіл судових витрат.

36. Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору за вимогу майнового характеру слід стягнути з відповідача на користь держави.

37.Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

38. Згідно з частинами першою шостою статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

39. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу (правову) допомогу представник позивач надав суду квитанцію до прибуткового касового ордера №281 від 15 вересня 2023 року на суму 4000 грн, розрахунок та погодження винагороди (гонорару, понесених витрат) за надану правничу допомогу (послуги) адвоката від 18 жовтня 2023 року.

40. При визначенні суми відшкодування Суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

41. Окрім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

42. Отже, зважаючи на вищевикладені обставини, проаналізувавши розрахунок витрат на надання правничої допомоги та враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, задовлення позовних вимог частково, суд вважає, що розмір вказаних витрат має бути зменшений до 3000 грн. Стягнення витрат на правничу допомогу у вказаній сумі суд вважає цілком співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.

43. Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

З цих підстав, керуючись

статтями 137, 141, 259, 263, 264, 265, 279, 430 ЦПК України, на підставі статей 182, 183, 191, 192, 199, 200 СК України, Суд, -

у х в а л и в :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

2. Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/7 (одної сьомої) частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18 вересня 2023 року до 31 грудня 2024 року, тобто до припинення навчання у Вінницькому національному технічному університеті, але не більше, ніж до досягнення двадцяти трьох років у випадку навчання.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп..

5. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000 (три тисячі) грн витрат професійну правничу (правову) допомогу.

6. Рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша та друга статті 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1 частини другої статті 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин(частина третя статті 354 ЦПК України).

Повне рішення складено 6 листопада 2023 року.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, паспорт № НОМЕР_2 , ід.№ НОМЕР_3 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Костриця Володимир Сергійович, який знаходиться по АДРЕСА_2 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №472, видане на підставі рішення Вінницької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 24 листопада 2005 року №9, діє на підставі ордера серії АВ №1092583 від 18 вересня 2023 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, ід. № НОМЕР_4 , зареєстрований по АДРЕСА_3 .

Представник відповідача: адвокат Лисенко Ірина Костянтинівна, яка знаходиться по АДРЕСА_4 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №5626/10 від 17 березня 2016 року, видане на підставі рішення Ради адвокатів Київської області від 17 березня 2016 року №33, діє на підставі ордера серії АІ №1448549 від 6 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА