Дата документу 09.05.2023 Справа № 322/232/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 322/232/21 Головуючий у 1 інстанції: Губанов Р.О.
Провадження № 88-ц/807/4/23 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» травня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Рикун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про перегляд постанови Запорізького апеляційного суду від 28 березня 2023 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання договорів оренди,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який під час розгляду справи уточнив, до ОСОБА_1 про розірвання договорів оренди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25 грудня 2009 року між ним та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 7,2327 гектарів, кадастровий номер :10:006:0017, терміном на 49 років, державна реєстрація 23 лютого 2010 року.

27 лютого 2012 року між ним та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 7,2328 гектарів, кадастровий номер :10:006:0016, терміном на 49 років, державна реєстрація 19 вересня 2013 року.

Примірники договорів оренди йому видані не були. З моменту укладення договорів оренди, він жодного разу не отримував орендну плату і не підписував жодної накладної на отримання ним орендної плати.

На підставі зазначеного просив: припинити шляхом розірвання договір оренди від 25 грудня 2009 року, укладений між ним та ОСОБА_1 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 7,2327 гектарів, кадастровий номер №:10:006:0017, розташовану на території Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області та зареєстровану в ЗРФ центр ДЗК 23 лютого 2010 року, договір оренди від 27 лютого 2012 року, укладений між ним та ОСОБА_1 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 7,2328 гектарів, кадастровий номер №:10:006:0016, розташовану на території Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області та зареєстровану в реєстраційній служби 19 вересня 2013 року, в зв`язку з систематичною несплатою орендної плати за всі роки, витребувати земельні ділянки з чужого незаконного володіння, вирішити питання про судові витрати.

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 26 серпня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 28 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 26 серпня 2022 року у цій справі скасовано та прийнято постанову наступного змісту. Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання договорів оренди земельних ділянок задоволено. Розірвано договір оренди земельної ділянки, укладений 25 грудня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 7,2327 гектарів, кадастровий номер №:10:006:0017, розташовану на території Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області та зареєстровану в ЗРФ центр ДЗК 23 лютого 2010 року. Розірвано договір оренди земельної ділянки, укладений 27 лютого 2012 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 7,2328 гектарів, кадастровий номер №:10:006:0016, розташовану на території Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області та зареєстровану в реєстраційній службі 19 вересня 2013 року. Зобов`язано ОСОБА_1 повернути ОСОБА_3 земельну ділянку площею 7,2327 гектарів, розташовану на території Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, кадастровий номер №:10:006:0017. Зобов`язано ОСОБА_1 повернути ОСОБА_3 земельну ділянку земельну ділянку площею 7,2328 гектарів, розташовану на території Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, кадастровий номер №:10:006:0016.

В квітні 2023 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд постанови Запорізького апеляційного суду від 28 березня 2023 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви зазначив, що після прийняття постанови Запорізького апеляційного суду 28 березня 2023 року отримав лист Міністерства юстиції України 37969/35933-33-23/6.3 від 28 березня 2023 року, згідно з яким підстави для винесення на розгляд дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України питання дисциплінарної відповідальності відсутні, оскільки ОСОБА_4 не є атестованим судовим експертом та не має статусу судового експерта.

Вважав вказані в листі відомості нововиявленими, суд при розгляді справи не повинен був брати до уваги висновок експерта Юрченка Є.С. № 3358 від 06 лютого 2023 року, обставини складання розписок ОСОБА_5 у 2021 році були встановлені виключно на підставі вказаного висновку, за який ОСОБА_4 не підлягає жодній дисциплінарній відповідальності за свої висновки.

На підставі зазначеного просив задовольнити заяву, скасувати постанову Запорізького апеляційного суду від 28 березня 2023 року та ухвалити судове рішення, яким апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 26 серпня 2022 року залишити без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5, 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Як зазначено у п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідно до частини четвертої статті 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювались судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру. (Пономарьов проти України, № 3236/06 §40 ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Разом з тим, процедура скасування остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним (рішення ЄСПЛ у справі «PRAVEDNAYA v. RUSSIA № 69529/01, § 27, 28, від 18 листопада 2004 року).

Судом було встановлено та підтверджувалось копіями відповідних витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, копією Державного акта на право приватної власності на землю від 30.07.2004 року, що ОСОБА_3 на праві власності належать земельні ділянки сільськогосподарського призначення: з кадастровим №:10:006:0017 площею 7,2327 гектарів, з кадастровим №:10:006:0016 площею 7,2328 гектарів, які розташовані на території Софіївської сільської ради, Новомиколаївського району, Запорізької області (т. 1, а.с. 5, 6, 9, 10, 28).

25 грудня 2009 року між ОСОБА_3 (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки, згідно умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 7,2327 га, кадастровий номер №:10:006:0017 для сільськогосподарського товарного виробництва, яка належить орендодавцю на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗП №030307, виданого Головою Новомиколаївської РДА 30.07.2004 року (т. 1, а.с. 83-84). Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Новомиколаївського районного нотаріального округу Запорізької області Моргуновим О. В.

25 грудня 2009 року ОСОБА_3 видав ОСОБА_5 довіреність, якою уповноважив її бути представником позивача з питань управління належною йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії землю серії ІV-ЗП №030307, виданого Головою Новомиколаївської РДА 30.07.2004 року земельною ділянкою площею 7,23 га, яка розташована на території Софіївської сільської ради, Новомиколаївського району, Запорізької області, в тому числі укладення договорів оренди від імені довірителя з будь-якою фізичною чи юридичною особою, для чого представникові надано право в тому числі на одержання зазначеної в договорі орендної плати або натуральної оплати за надану в оренду земельну ділянку (т.1, а.с.29).

01 лютого 2010 року ОСОБА_3 видав довіреність ОСОБА_5 , якою уповноважив її бути представником позивача з питань виготовлення, отримання та реєстрації Державного акту на право ї власності на земельну ділянку, площею 7,23 га (кадастровий №:10:006:0016), яка розташована на території Софіївської сільської ради, Новомиколаївського району, Запорізької області у відповідних уповноважених на це органах, а також здійснювати управління цією земельною ділянкою, в тому числі укладення договорів оренди від імені довірителя з будь-якою фізичною чи юридичною особою, для чого представникові надано право в тому числі на одержання зазначеної в договорі орендної плати або натуральної оплати за надану в оренду земельну ділянку (т.1, а.с.30).

Крім того, 27 лютого 2012 року між ОСОБА_3 (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки (т.1, а.с.79-81), згідно умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 7,2328 га кадастровий номер :10:006:0016 для сільськогосподарського товарного виробництва, яка належить орендодавцю на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК №835104, виданого Відділом Держкомзему у Новомиколаївському районі Запорізької області 14.04.2010 року (т.1, а.с.9-10).

Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення фізико-хімічної експертизи №3358 від 06.02.2023 року на підставі ухвали апеляційного суду, розписки про отримання орендної плати від 25.12.2009 року і 19.09.2013 року піддавались штучному старінню та виконані в 2021 році, що не відповідає зазначеним в них датам. Встановити абсолютну давність виконання рукописного тексту в розрахунку орендної плати від 19.09.2013 року не уявляється можливим, з причин, зазначених в синтезуючий частині. Розписки про отримання орендної плати від 25.12.2009 року і 19.09.2013 року виготовлені в один період часу (т.2, а.с.215 -234).

Отже, Запорізький апеляційний суд у постанові від 28 березня 2023 року, яка є предметом перегляду за нововиявленими обставинами, на підставі висновку експерта за результатами проведення фізико-хімічної експертизи №3358 від 06.02.2023 року встановив, що протягом тривалого часу, зокрема, за договором оренди від 25.12.2009 року у період з 2009 року по 2021 рік та за договором оренди від 07.02.2012 року з 2012 року по 2021 рік орендарем ОСОБА_1 систематично порушувались умови договору оренди щодо сплати орендної плати ОСОБА_3 за вказаними договорами щорічно з 01 жовтня по 25 грудня поточного року та щорічно до 31 грудня поточного року відповідно.

В якості нововиявлених обставин ОСОБА_1 вказав відомості, які, як він зазначив, стали йому відомі вже після ухвалення судового рішення у справі, а саме, відсутність у ОСОБА_4 особи, яка проводила експертизу за ухвалою суду, статусу судового експерта. Тобто в заяві зазначено про порушення порядку проведення судової експертизи.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Запорізького апеляційного суду від 01 листопада 2022 року було задоволено клопотання ОСОБА_3 про призначення судової фізико-хімічної експертизи давності виконання документів, проведення якої доручено експертам Київської незалежної судово-експертної установи.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти самого проведення експертизи, проте не заявляв клопотання про призначення експертизи іншій експертній установі.

Експерт ОСОБА_4 залучався експертною недержавною установою, якій судом доручено проведення експертизи, як фахівець у відповідній галузі.

Згідно з висновком експерта проведення фізико-хімічної експертизи матеріалів документів від 06 лютого 2023 року № 3358 проведення експертизи доручено ОСОБА_4 , який відповідає вимогам ст. 72 ЦПК України, ч.3 ст.10 Закону України «Про судову експертизу» та має вищу хімічну освіту (диплом НОМЕР_1 (2001 р.) Харківський національний університет ім. В.Н. Каразіна) кваліфікація - спеціаліст-хімік; підготовку на ЗАТ «Спеціальне конструкторське бюро «Хроматек» м. Йошкар-Ола Російська Федерація та здобув кваліфікацію інженер апаратно-програмованих комплексів на базі газових хроматографів серії «Кристал» (додаток до диплому НОМЕР_1 ); спеціальні знання кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 2.2 «Дослідження матеріалів документів» (додаток до свідоцтва № 231, виданий ЕКК Одеського НДІСЕ МЮ України 11.10.2007 року) свідоцтво скасовано у зв`язку із звільненням ( наказ №93-к від 04.08.2008 року); стаж експертної роботи в державних спеціалізованих експертних установах - 5 років; досвід виконання досліджень та експертиз з питань встановлення давності виконання записів, виконаних пастами кулькових ручок з 2006 року; досвід наукової роботи в галузі судової експертизи з 2003 року (відповідальний виконавець двох наукових робіт в галузі судової експертизи, які внесені до державного реєстру атестованих експертних методик; керівник наукових тем в галузі судової експертизи матеріалів документів - «Дослідження динаміки часових змін записів, виконаних кульковими ручками», «Дослідження печатних текстів виконаних тонерами лазерних принтерів»); досвід науково-методичної роботи в галузі судової експертизи по впровадженню в судову експертизу газохроматографічного обладнання 2001-2003 роки: впровадження газохроматографічного обладнання, постановка газохроматографічних методів судово-експертного дослідження та навчання експертів державних спеціалізованих установ.

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 під час розгляду справи апеляційним судом звертався із клопотаннями про відвід експерта Юрченко Є.М., призначення повторної судово-технічної експертизи, в яких зазначав, що експерт Юрченко Є.М. не є судовим експертом.

Ухвалами Запорізького апеляційного суду від 28 березня 2023 року в задоволенні зазначених клопотань ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 було відмовлено.

Отже, всі ці обставини, які зазначені в заяві ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 в якості нововиявлених з`ясовувались під час перегляду Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 26 серпня 2022 року в апеляційному порядку, оскільки вони існували на час розгляду справи та могли бути відомі заявнику.

ОСОБА_1 не довів, що в нього не було можливості представити відомості, які він зазначає в заяві в якості нововиявлених обставин на остаточному судовому слуханні і що ці відомості є вирішальними.

Окрім того, як вбачається з листа Міністерства юстиції України 37969/35933-33-23/6.3 від 28 березня 2023 року, на який посилається ОСОБА_1 в заяві, Міністерством юстиції України була надана відповідь на звернення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 від 09 березня 2023 року.

В той же час, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 станом на 28 березня 2023 року не повідомив апеляційний суд про направлення цього запиту та не отримання відповіді, з клопотанням про відкладення розгляду справи з цих підстав не звертався.

Згідно з частинами першою четвертою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже, враховуючи наведені вище норми процесуального права, доводи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, колегія суддів приходить до висновку, що заявником не наведено нововиявлених обставин, які б давали підстави скасувати постанову Запорізького апеляційного суду від 28 березня 2023 року, а доводи заявника, на які він посилається, як на нововиявлені обставини відсутність у ОСОБА_4 статусу судового експерта, не відносяться до таких у розумінні ст. 423 ЦПК України, і не є підставою для перегляду і скасування судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 3 статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу (частина четверта статті 429 ЦПК України).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд постанови Запорізького апеляційного суду від 28 березня 2023 року за нововиявленими обставинами, оскільки обставини, на які посилається заявник як на підставу для перегляду судового рішення в порядку статті 423 ЦПК України, не є нововиявленими.

Керуючись ст. ст. 259, 423, 425, 429 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про перегляд постанови Запорізького апеляційного суду від 28 березня 2023 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання договорів оренди залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 11 травня 2023 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: С.В. Маловічко

І.В. Кочеткова