справа № 362/4578/21 головуючий у суді І інстанції Ковбель М.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Мороз Н.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Гребінківська державна нотаріальна контора Київської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнати недійсним частково свідоцтва про право на спадщину за законом, договорів дарування та визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом та з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати частково недійсними в частині: свідоцтв про право на спадщину за законом від 16 лютого 2021 року відносно спадкового майна після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; договорів дарування від 19 лютого 2021 року відносно спадкового майна після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , які видані Гребінківською державною нотаріальною конторою Київської області; визнати за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно за законом на його частку після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 травня 2021 року позивач звернулася до Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею пропущено строк. В подальшому, позивачу стало відомо, що спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_4 була заведена та зареєстрована в спадковому реєстрі 09 лютого 2021 року за номером № 67179683 на підставі заяви ОСОБА_5 від 09 лютого 2021 року. Однак, нотаріус, не встановивши потенційних спадкоємців, не витребувавши чинний заповіт, складений ОСОБА_4 , не повідомивши інших спадкоємців, через сім днів (16 лютого 2021 року) видала свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_5 . Позивач вважає, що відповідач навмисно, користуючись віком матері ОСОБА_5 та її хворобливим станом, через 3 дні, а саме 19 лютого 2021 року уклала з нею договори дарування спірних житлового будинку та земельних ділянок, напередодні смерті матері - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач вважає такі дії відповідача спрямовані на навмисне позбавлення позивача права на спадкування, в наслідок чого свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_5 було видано з порушенням норм чинного законодавства та в подальшому укладено неправомірні договори дарування.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2023 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Встановлено ОСОБА_3 додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю у 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого Гребінківською державною нотаріальною конторою Київської області 16 лютого 2021 року за реєстровим № 2-236 та скасовано його державну реєстрацію. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Гребінківською державною нотаріальною конторою Київської області 16 лютого 2021 року за реєстровим № 2-240 та скасовано його державну реєстрацію. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Гребінківською державною нотаріальною конторою Київської області 16 лютого 2021 року за реєстровим № 2-244 та скасовано його державну реєстрацію. Визнано договір дарування від 19 лютого 2021 року зареєстрований в реєстрі за №2-250, посвідчений державним нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області Герасименко Л.Ю., укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 - недійсним. Визнано договір дарування від 19 лютого 2021 року зареєстрований в реєстрі за №2-258, посвідчений державним нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області Герасименко Л.Ю., укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 - недійсним. Визнано договір дарування від 19 лютого 2021 року зареєстрований в реєстрі за № 2-254, посвідчений державним нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області Герасименко Л.Ю., укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 - недійсним. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції визнав поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини, хоча, як підтверджено доказами, хвороба позивача, термін та характер її лікування не створювала об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для позивача на вчинення цих дій. На думку відповідача, суд першої інстанції визнав поважними причини пропуску лише по самому факту наявності у позивача захворюваності та інвалідності третьої групи, хоча зобов`язаний був всебічно підійти до оцінки поважності підстав пропуску строку, враховуючи права та законні інтереси іншої спадкоємиці ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину та, в подальшому, проявила свою волю щодо розпорядження нею. Також, суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку, що позивач довів наявність істотних обставин, перешкод чи труднощів, що унеможливили своєчасне звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а також не надав оцінку аргументам відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що нотаріус зареєструвала право власності на житловий будинок за померлим ОСОБА_4 на законній підставі. Як і на законній підставі зареєструвала право власності на земельні ділянки. Крім того, у відповідності до чинного законодавства часом відкриття спадщини є день смерті особи, а не заведення спадкової справи, як про це помилково зазначає суд першої інстанції. В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_5 від 09 лютого 2021 року про видачу свідоцтва про право на спадщину. Отже, часом відкриття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_5 є ІНФОРМАЦІЯ_1 - день смерті ОСОБА_4 , а тому свідоцтва про право на спадщину видані з дотримання встановленого законом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Також, нотаріус, встановивши, що з померлим спадкодавцем проживала лише заявниця - ОСОБА_5 , яка й прийняла спадщину, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) відсутні, оскільки не заводилася спадкова справа, а тому у нотаріуса і не було обов`язку повідомляти про відкриття спадщини тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких їй відоме або викликати спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі про відкриття спадщини. При цьому, вимоги позивача про визнання свідоцтв недійсними не можуть поєднуватися із вимогами про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, так як відповідно до змісту абз. 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у такий спосіб вирішується питання про визнання за спадкоємцем права на спадщину, що є неприпустимим одночасно із визначенням спадкоємцеві додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини. Відповідач також просить суд стягнути з позивача витрати на правову допомогу та вказує про те, що 15 травня 2023 року вона уклала договір про надання правничої допомоги № 10-08 з адвокатом Коваленко Ю.О. на представництво її інтересів у Київському апеляційному суді з питань оскарження рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2023 року у справі № 362/4578/21. Згідно з умовами договору про надання правничої допомоги гонорар адвоката є фіксованим та складає 15 000 грн., які клієнт зобов`язаний сплатити протягом 10 днів з моменту підписання вказаного договору. 15 травня 2023 року ОСОБА_1 сплатила вказану суму, про що отримала товарний чек.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 вказує про те, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, об`єктивним та ухваленим відповідно до ст. 375 ЦПК України з додержанням норм процесуального та матеріального права. При цьому, підстави та обставини вказані ОСОБА_1 в апеляційній скарзі є незаконними, необґрунтованими, необ`єктивними та надуманими.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 15).

Позивач, яка є донькою померлого ОСОБА_4 , є спадкоємцем першої черги, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та свідоцтвом про укладення шлюбу.

У становлений законом строк, позивач не подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька.

Оскільки ОСОБА_5 була єдиними спадкоємцем, що прийняла спадщину після свого померлого чоловіка - ОСОБА_4 , звернулась із заявою до державного нотаріуса Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області, у зв`язку із чим була відкрита спадкова справа №29/2021.

16 лютого 2021 року державний нотаріус Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області Герасименко Л.Ю. видала ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на:

- житловий будинок з господарськими та побутовими надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 ,

- земельну ділянку площею 0,2500 гектарів, кадастровий номер :01:053:0013, що розташована на території АДРЕСА_1 ,

- земельну ділянку площею 0,1200 гектарів, кадастровий номер 111487101:01:053:0014, що розташована на території АДРЕСА_1 .

29 вересня 2020 року ОСОБА_5 склала заповіт, який було посвідчено секретарем виконкому Саливінківської сільської ради Васильківського району області. Відповідно до цього заповіту, все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті мати сторін - заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В 2021 році позивач звернулася з відповідною заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батька, однак постановою Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області №241/02-31 від 21 травня 2021 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , оскільки нею пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини.

Як вбачається з поданих позивачем виписок з історії хвороби, остання часто хворіє, проходить курси лікування, та отримала пенсійне посвідчення по інвалідності довічно (серія НОМЕР_3 ).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні встановлено наявність поважних причин пропуску позивачем строку звернення з заявою для прийняття спадщини.

Апеляційний суд не погоджується по суті з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємці, які на момент смерті не проживали зі спадкодавцем, мали право протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто, до 23 лютого 2014 року включно, звернутися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька - ОСОБА_4 , позивач у межах визначеного законом шестимісячного строку з заявою про прийняття спадщини не звернулася.

Натомість, така заява про прийняття спадщини померлого подана позивачем лише 21 травня 2021 року. Поважність причин пропуску такого строку позивач обґрунтовує своєю захворюваністю, внаслідок якої вона отримала третю групу інвалідності. Вказує, як до смерті батька - ОСОБА_4 , так і після його смерті проходила курси стаціонарного лікування і амбулаторно в медичних закладах.

Разом з тим, як випливає з наданих позивачем доказів, до дати смерті батька, позивач, працюючи в Гребінківській районній лікарні молодшою медичною сестрою, перебувала на лікарняному 23 календарних днів з 26 травня 2013 року по 17 червня 2013 року (а.с. 38, т. 1).

Через 20 днів після смерті батька позивач знаходилася на лікарняному 8 календарних днів з 12 вересня 2013 року по 20 вересня 2013 року (а.с. 16, т. 1).

З 24 вересня 2013 року позивачу надано третю групу інвалідності з причин загального захворювання із висновком про обмежено працездатну в своїй професії з неповним робочим днем. Як вбачається із Витягу з історії хвороби, виданої КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» від 20 вересня 2013 року, ОСОБА_3 з 20 вересня 2013 року було призначено лікування без госпіталізації, щонайбільше, на 1 місяць.

Отже, із наданих позивачем доказів вбачається, що останнім днем госпіталізації та останнім днем перебування на лікарняному є 20 вересня 2013 року, а датою закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини є 23 лютого 2014 року. Останнім днем призначеного лікування без госпіталізації є 19 жовтня 2013 року, у зв`язку з чим у позивача залишалося ще майже чотири місяці для прийняття спадщини. Чотири місяці до закінчення шестимісячного строку ОСОБА_3 , згідно з доказами, дослідженими судом, не перебувала на стаціонарному лікуванні.

Як вбачається з Індивідуальної програми реабілітації інваліда № 1020 від 24 вересня 2013 року комісією МСЕК встановлено, що до виконання індивідуальної програми реабілітації (тобто, станом на 24 вересня 2013 року) ОСОБА_3 не обмежена до пересування.

Тобто, вказані докази спростовують висновок суду, що лікування позивача було тривалим, що захворювання важке, що лікування позивача є постійним в умовах стаціонару.

Як вбачається з матеріалів справи, з 20 вересня 2013 року, після отримання третьої групи інвалідності, позивач не зверталася до лікарів та не перебувала на лікарняному понад три роки, оскільки наступний запис в амбулаторній картці ОСОБА_3 (а.с. 36) свідчить про те, що остання перебувала на лікарняному з 17 листопада 2016 року по 02 грудня 2016 року. На аркушах справи 34 та 35 містяться записи про наступний прийом у лікарів та перебування на лікарняному з 15 липня 2017 року по 04 серпня 2017 року.

Отже, вказані докази спростовують висновок суду про те, що після смерті спадкодавця ОСОБА_3 постійно лікувалася, в тому числі в умовах стаціонару.

Разом з тим, в матеріалах справи містяться докази про те, що протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини і в подальшому до дати пред`явлення позову, за виключенням днів перебування на лікарняному, ОСОБА_3 працювала молодшою медичною сестрою Гребінківської районної лікарні, а з 2018 року працювала сторожем Саливінківської ЗОШ у Відділі освіти Гребінківської селищної ради Білоцерківського району.

Відтак, ОСОБА_3 не довела, що протягом шести місяців з дня відкриття спадщини вона перебувала у важкому стані, потребувала стороннього догляду, а стан її здоров`я був таким, що вона фізично не мала можливості подати заяву до нотаріальної контори особисто або надіслати її поштою.

Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку для прийняття спадщини, а вимоги щодо визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, визнання недійними договорів-дарування спадкового майна та визнання права власності на спадкове майно є похідними від зазначеної вимоги, відповідно суд також відмовляє у задоволенні зазначених вимог.

Отже, поважні причини, які об`єктивно, фізично перешкоджали позивачу подати заяву про прийняття спадщини відсутні, а, відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав до задоволення позову, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови по суті позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2023 рокускасувати та прийняти постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Гребінківська державна нотаріальна контора Київської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання недійсним частково свідоцтва про право на спадщину за законом, договорів дарування та визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 06 жовтня 2023 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.