Провадження № 6/344/85/23
У Х В А Л А

05 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Пастернак І.А.

секретаря Дементьєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кузика І.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кузик І.І. звернувся з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 . Заява обґрунтована тим, що на виконанні знаходиться виконавче провадження №63253049 з виконання виконавчого листа №344/16496/17, який виданий 16.03.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Леверідж" заборгованість в розмірі 4943402,69 грн. Подання мотивував тим, що боржником рішення суду в добровільному порядку не виконується. Станом на 17.04.2023 року з боржника стягнуто 17882,86 грн. Крім того зазначив, що згідно відповіді на запит №161164139 від 02.05.2023 року з Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону встановлено, що боржник систематично покидає територію України та може зробити це у майбутньому, щоб уникнути сплати заборгованості перед стягувачем. Зазначив, що державний виконавець вичерпав наділені йому права Законом України Про виконавче провадження, а тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзді за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання рішення.

Заступник начальника відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кузик І.І. в судовому засіданні подання підтримав, просив задоволити.

Заінтересовані особи в судове засідання не викликались, враховуючи необхідність негайного розгляду подання, діючи з метою захисту прав та інтересів стягувача, суд вважає, що розгляд подання слід провести без участі цих осіб, в порядку частини 4 статті 441 ЦПК України.

Вивчивши матеріали подання, суд вважає наступне.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавчий лист №344/16496/17, виданий Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 16 березня 2020 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Леверідж», інфляційних втрат за період з 03 червня 2016 року по 31 жовтня 2017 року у розмірі 4 019 381, 69 грн. та 3% річних за період з 03 червня 2016 року по 31 жовтня 2017 року у розмірі 924 021 грн, а всього 4 943 402, 69 грн.

08 жовтня 2020 року державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 63253049.

Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження боржнику було направлено пам`ятку про його права та обов`язки, а також виклик державного виконавця з вимогою надати відомості про майно, доходи, кошти, місце роботи.

Однак, боржник не виконав законні вимоги державного виконавця декларацію подано з приховуванням майна, а саме 1/4 частки квартири за адресою АДРЕСА_1 , що подається відповідно до Закону України «Про виконавче провадження достовірні (повні) відомості про кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності (дорогоцінні метали, ювелірні вироби тощо), у тому числі про кошти на рахунках і вкладах у банках та інших фінансових установах, про рахунки в цінних паперах у депозитарних установах, що знаходяться на території України та за її межами, достовірні відомості про майно, у тому числі про майно, що перебуває у спільній власності, достовірні відомості про майнові права, на які може бути звернено стягнення, зокрема частки у статутному капіталі юридичних осіб, в тому числі майнові права.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 02.03.2023 року подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - задоволено.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 12.04.2023 року скасовано ухвалу Івано-Франківського міського суду від 02.03.2023 року. В задоволення подання державного виконавця відмовлено.

Також, державний виконавець зазначає, що згідно відповіді з сектору контролю за обігом зброї від 11.04.2023 року боржник являється власником мисливської гладкоствольної зброї, однак боржником у декларації інформація про дане майно не надана.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20.04.2023 року в задоволенні подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кузика І.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу відмовлено.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 02.05.2023 року в задоволенні подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кузика І.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу відмовлено.

Також, 24.04.2023 року державним виконавцем сформовано вимогу надати для опису та арешту мисливську гладкоствольну зброю марки Remington 870 Express Combo калібр 12, № НОМЕР_1 , пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу гумових куль марки Форт- 12Р калібр 9 мм. № НОМЕР_2 .

Як зазначає виконавець, станом на 04.05.2023 року відповідь на дану вимогу боржником не надано.

Згідно відповіді на запит №161164139 від 02.05.2023 року з Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону встановлено, що боржник систематично покидає територію України.

Отже, ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України зараз може вплинути на фактичне виконання рішення суду в подальшому, а виїзд боржника за межі України може унеможливити виконання рішення суду надалі.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, виконавець, як на підставу для його задоволення, вказував, що незважаючи на вичерпні заходи, рішення на сьогоднішній день боржником не виконано.

Таким чином, вжиті виконавцем заходи не призвели до виконання рішення суду боржником, боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до наступного висновку: боржник не вчинив жодних дій, спрямованих на виконання боргового зобов`язання, а саме не надав своєчасно у строк, встановлений виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у той час як виконавець зі свого боку вчинив всі дії, передбачені законом. Зазначені обставини свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, що є підставою для обмеження його в праві виїзду за межі України.

Так, згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У відповідності до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст.6 Закону України«Про порядоквиїзду тав`їздув Українугромадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішення іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Як передбачено ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи, або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

При цьому, згідно з ч. 2 ст.6Закону України«Про порядоквиїзду тав`їздув Українугромадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішення іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Отже, вищенаведеними положеннями законодавства передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання.

Разом з тим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; несвоєчасна явка за викликом державного виконавця.

Тобто, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

В свою чергу, відповідно до ст.441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Крім того, як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 3 своєї постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 за № 6, Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження, особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правам з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12). У зв`язку із цим, у разі доведення факту зловживання процесуальними правами чи невиконання обов`язків, передбачених статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження зазначене може бути підставою для відповідного реагування, зокрема звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно зі статтею 377-1 ЦПК України, пунктом 18 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на те, що в силу положень ст.441 ЦПК України особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду факт вжиття всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання, саме виконавець повинен доводити факт ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

В матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про вчинення боржником дій щодо виконання судового рішення в повному обсязі, враховуючи значний термін (з 2020 р.)перебування виконавчого провадження на виконанні.

Крім того, обізнаність боржника про існування боргових зобов`язань та невжиття ним заходів щодо виконання судового рішення свідчить про допущену боржником свідому бездіяльність, яка дає підстави розцінити це як ухилення від виконання зобов`язань за виконавчим документом. Отже, суд дійшов висновку, що вказані обставини свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, що є підставою для обмеження його в праві виїзду за межі України.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

При цьому, суд враховує вимоги ст. 18 ЦПК України, відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У справі «Soering vs UK» від 7 липня 1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і сталий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд.

Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Таким чином, суд визнає, що виконавцем здійснені всі ймовірні та належні заходи забезпечення виконання рішення суду в примусовому порядку, а також встановлено факт ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання рішення суду. Також судом встановлено, що боржник систематично покидає територію України, що унеможливить виконання рішення суду та стягнення з останнього боргу.

З урахуванням наведеного, що обмеження у праві виїзду за кордон ніяким чином не може порушувати права боржника, оскільки така міра є тимчасовою і тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є дієвою юридичною санкцією, яка в такому випадку зумовить пришвидшення виконання рішення суду.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задоволити подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кузика І.І. та тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника на строк до повного виконання ним відповідного судового рішення.

Суд також вважає за доцільне роз`яснити боржнику, що обмеження у праві виїзду за межі України має тимчасовий характер та відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК Україниможе бути скасоване за вмотивованою заявою боржника після вжиття ним заходів, спрямованих на виконання обов`язків, покладених на ньогоЗаконом України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.10,260-261,353,354,441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кузика І.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу - задоволити.

Тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ним зобов`язань за виконавчим листом №344/16496/17, виданого Івано-Франківським міським судом 16.03.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Леверідж», інфляційних втрат за період з 03 червня 2016 року по 31 жовтня 2017 року у розмірі 4 019 381, 69 грн. та 3% річних за період з 03 червня 2016 року по 31 жовтня 2017 року у розмірі 924 021 грн, а всього 4 943 402, 69 грн.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Пастернак І.А.