Провадження № 2/742/1174/23
Єдиний унікальний № 742/367/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Короткої А.О.,

при секретарі судового засідання - Богуш Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банка «Укргазбанк», представник позивача - Семенченко Руслан Олександрович, до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення 3% річних, -

В С Т А Н О В И В :

Представник ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, а саме: 3% річних у розмірі 8753,85 грн, а також 2684,00 грн судових витрат по справі.

Позов мотивовано тим, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04.04.2012 року в цивільній справі № 2517/3778/12 стягнуто з відповідачів на користь банку борг, що складає 30679,99 грн - заборгованість за кредитним договором та 153,40 грн судових витрат з кожного, проте фактично заборгованість не погашена та рішення суду не виконане.

За період з 12.03.2017 року по 22.02.2022 року, виходячи із простроченої суми заборгованості, банк нарахував 3% річних у розмірі 3328,94 грн, з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків - 8753,85 грн, яку просить стягнути з відповідачів.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, проте від ОСОБА_2 до суду надійшла заява, згідно з якою він просив провести розгляд справи без його участі та заперечував проти задоволення позову, мотивуючи це тим, що позивачем надана виписка по особовому рахунку боржника ОСОБА_1 за період з 10.09.2008 року по 05.12.2022 року. Проте твердження щодо існуючої заборгованості не відповідає дійсності, оскільки на момент подачі позовної заяви заборгованість по кредиту за рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04.04.2012 року у справі 2517/3778/12 в розмірі 30679,99 грн та 153,00 грн судових витрат погашено в повному обсязі в межах виконавчого провадження АСВП НОМЕР_1. Станом на 03.01.2023 року залишок нестягнутої суми, що складав 10378,45 грн, було сплачено на відповідний рахунок органу ДВС.

Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про необхідність відмови в задоволенні позову з наступних підстав.

10.09.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №63/036-Ф08 (а.п.6-11).

10.09.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було укладено договір поруки №63/036-Ф08-Р (а.п.12-14).

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04.04.2012 року в цивільній справі №2/2517/464/12 стягнуто солідарно з відповідачів на користь банку борг, що складає 30679,99 грн - заборгованість за кредитним договором та по 153,40 грн - судові витрати з кожного.

З копії виписки з особового рахунку ОСОБА_1 вбачається, що станом на 05.12.2022 року рішення суду не виконане (а.п.23-30).

Відповідно до розрахунку розміру 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року, виходячи із простроченої суми заборгованості в розмірі 30679,99 грн, банк нарахував 3 % річних у розмірі 3328,94 грн, з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків - 8753,85 грн.

Згідно з копією квитанції №21 від 03.01.2023 року ОСОБА_2 були перераховані кошти в розмірі 10378,45 грн на рахунок позивача (а.п.47).

З листа Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області №1328 від 16.01.2023 року вбачається, що виконавчий лист №2/2517/464 від 24.04.2012 року, виданий Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованості в розмірі 30679,99 грн був фактично виконаний. Станом на 16.01.2023 року виконавчі провадження відносно ОСОБА_2 на виконанні у відділі не перебувають (а.п.49).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд враховує, що предметом позову в цій справі є стягнення на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних за прострочення відповідачами виконання зобов`язання, яке виникло на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України.

Відповідно до п.1 ч.2, та ч. 5 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а також у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

За змістом ст.524, 533-535, 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Отже між сторонами виникло грошове зобов`язання на підставі рішення суду.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Вищенаведене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній 16 травня 2018 року в справі № 686/21962/15-ц.

Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України в постанові №6-2168цс-15 від 30 березня 2016 року, за змістом ч.2 ст.625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Ч.2 ст.625 ЦК України визначає, що 3% річних (чи інший розмір, визначений договором) визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.

Тому при обрахунку 3% річних за основу має братися саме прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні.

Такий правовий висновок, викладений, зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). При цьому чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч.2 ст.625 ЦК України сум (постанова Великої Палати Верховного Суду України від 04 червня 2019 року в справі №916/190/18, п.64).

Враховуючи наведене вище, зважаючи, що відповідачами повністю виконане зобов`язання щодо сплати заборгованості за кредитним договором, визначеної рішенням суду, що було повністю підтверджено у судовому засіданні, то у задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного та ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст. 81, 141, 247, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства акціонерного банка «Укргазбанк», представник позивача - Семенченко Руслан Олександрович, до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення 3% річних - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 28.08.2023.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Анна КОРОТКА