КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________
Апеляційне провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 25 травня 2023 року (суддя Каліушко В.А.) про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Ізумруд-3» Дарницького району м. Києва про усунення перешкод у здійсненні права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Ізумруд-3» Дарницького району м. Києва про відшкодування витрат на утримання майна,

встановив:

у вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом виселення у примусовому порядку без надання іншого жилого приміщення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 та шляхом примусового його вселення в цю квартиру, здійснити розподіл судових витрат.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що 11 квітня 2014 року набув право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом на підставі рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 лютого 2014 року по справі №753/11346/13-ц, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 11 червня 2014 року. Однак, у подальшому він дізнався, що за договором купівлі-продажу від 22 серпня 2015 року право власності на квартиру перейшло до відповідача. Разом з тим, рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 31 березня 2016 року спірна квартира була витребувана на його користь з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 , який продав її ОСОБА_2 .

Позивач вважав, що відповідач самоправно вселився у спірну квартиру та чинить йому перешкоди у користуванні належним майном.

Ухвалою судді Дарницького районного суду міста Києва від 4 жовтня 2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального провадження.

У грудні 2022 року представник ОСОБА_2 - адвокат Костишена В.Л. звернулася до суду із зустрічним позовом про стягнення з ОСОБА_1 суму сплачених ОСОБА_2 комунальних послуг на утримання квартири АДРЕСА_2 , у розмірі 10 331грн 47 коп.

Ухвалою судді Дарницького районного суду міста Києва від 29 грудня 2022 року прийнято зустрічний позов, об`єднано його в одне провадження з первісним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального провадження.

У січні 2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Костишена В.Л. подала до суду заяву про збільшення розміру зустрічних позовних вимог, у якій просила стягнути з ОСОБА_1 суму сплачених ОСОБА_2 комунальних послуг на утримання спірної квартири у розмірі 119 765грн 75 коп.

Ухвалою судді Дарницького районного суду міста Києва від 25 травня 2023 року провадження у даній справі зупинено до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №753/13759/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, що перебуває у провадженні Дарницького районного суду м. Києва.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Позивач стверджує, що суд першої інстанції, відкинувши всі заперечення його представника, на стадії розгляду справи по суті, в супереч вимог ч.3 ст. 210 ЦПК України задовольнив клопотання про зупинення провадження по даній справі без виходу до нарадчої кімнати.

Також позивач посилається на те, що зупинивши провадження по справі, суд порушив його право на справедливий суд та розумні строки розгляду, оскільки таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи й перешкоджає подальшому провадженню.

Крім того позивач зазначає, що справа перебуває у провадженні суду тривалий час.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про зупинення провадження у справі розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зупиняючи провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно має значення для вирішення цієї справи, оскільки у справі оспорюється право власності ОСОБА_1 на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , а предметом спору у даній справі є усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження саме зазначеним нерухомим майном з підстав наявності права власності на нього у ОСОБА_1 .

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК України у мотивувальній частині ухвали суду повинно бути зазначено мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закон, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Разом з цим, ухвала суду першої інстанції вказаним нормам процесуального права не відповідає, так як не містить обґрунтування прийнятого судом рішення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють

встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі (правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року).

Правові висновки щодо необхідності зазначення обґрунтування зупинення провадження у справі та необхідності дотримання розумних строків розгляду справи зазначені у постановах Верховного Суду у справі № 308/5006/16-ц від 27.02.2019 року та у справі № 1522/27468/12 від 07.11.2018 року.

Однак, ухвала суду першої інстанції не містить обґрунтування, які саме обставини можуть бути встановлені при розгляді позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, які неможливо встановити при розгляді позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності.

У порушення вимог ст. 251 та 260 ЦПК України суд не проаналізував предмети спорів у справах та підстави позовних вимог, і прийшов до помилкового висновку про неможливість розгляду даної справи до вирішення спору у цивільній справі №753/13759/21.

Суд також не врахував, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Згідно статті 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Зупинивши провадження у справі, суд не врахував, що позивач звернувся до суду з даним позовом у вересні 2022 року, провадження у справі було відкрито у жовтні 2022 року, тобто провадження у справі триває рік, що порушує розумні строки розгляду справи.

Крім того, зупиняючи провадження у справі, суд не звернув уваги на те, що згідно приписів ч. 3 ст. 210 ЦПК України зупинення провадження у справі на стадії її розгляду по суті передбачено тільки з підстав, встановлених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 217 ЦПК України з оголошенням головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11 квітня 2023 року закрито підготовче засідання та призначено розгляд

справи по суті на 25 травня 2023 року (с.с. 193-194 т.2).

Клопотання про зупинення провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України представником відповідача було подано до суду 11 квітня 2023 року, проте розглянуто судом після закриття підготовчого засідання та початку розгляду справи по суті.

При цьому, суд не обґрунтував правомірність зупинення провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України без дотримання вимог ч. 3 ст. 210 ЦПК України.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що судом в порушення норм процесуального права постановлено ухвалу про зупинення провадження у справі без виходу до нарадчої кімнати.

Відповідно до ч.4, ч.5 ст. 259 ЦПК України, ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати. Ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом, не виходячи до нарадчої кімнати, заносяться до протоколу судового засідання.

З протоколу судового засідання від 25 травня 2023 року вбачається, що представником відповідача було заявлено клопотання про зупинення провадження по даній справі, яке судом на місці задоволено, що є порушенням ч.4, ч.5 ст. 259 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що постановивши ухвалу про зупинення провадження у даній справі, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, постановив необґрунтовану ухвалу, а також постановив ухвалу не у нарадчій кімнаті, тому ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 25 травня 2023 року скасувати, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Ізумруд-3» Дарницького району м. Києва про усунення перешкод у здійсненні права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Ізумруд-3» Дарницького району м. Києва про відшкодування витрат на утримання майна направити до Дарницького районного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І.Ящук