Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/4719/22
У Х В А Л А

16 листопада 2023 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Щокань В.М.,

представника позивача

адвоката Головатюка С.А.

представника відповідача

за довіреністю Ковдій І.І.

представника третьої

особи адвоката Прядки В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву представника відповідача Міністерства юстиції України, що подана його представником за довіреністю Ковдій Іриною Іванівною про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Міністерства юстиції України, третя особа: ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування наказів та рішення державного реєстратора, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Міністерства юстиції України про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 2121/7 від 13.09.2022 «Про скасування наказу Міністерства юстиції України від 27.04.2021 № 1322/7 «Про відмову у задоволенні скарги»; визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 1543/5 від 12.05.2017 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень»; скасування рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Сторчак С.П. від 12.05.2017, індексний номер 35147602 про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Ухвалою суду від 14.11.2022 відмовлено у відкритті провадження відносно позовних вимог, пред`явлених до відповідача ОСОБА_7 , оскільки останній помер до подачі до суду позовної заяви, на підставі п.6 ч.1 ст. 186 ЦПК України.

Ухвалою суду від 14.11.2022 прийнято, відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Міністерства юстиції України про визнання незаконними та скасування наказів та рішення державного реєстратора, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Крім того, залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 .

Ухвалою суду, яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання від 30.03.2023, залучено співвідповідача по справі ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 17.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Відповідачем Міністерством юстиції України через представника подано заяву про закриття провадження по справі в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 2121/7 від 13.09.2022 «Про скасування наказу Міністерства юстиції України від 27.04.2021 № 1322/7 «Про відмову у задоволенні скарги». Зазначено, що вимога позивача щодо визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 12.05.2017 № 1543/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» була предметом розгляду у справі № 757/34482/19-ц, та по якій винесене остаточне рішення суду, яким відмовлено у задоволенні вимог про скасування оскаржуваного наказу.

Постановою Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 757/34482/19-ц за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_6 , рішення Печерського районного суду м. Києва від 21.05.2020 та постанову Київського апеляційного суду від 10.02.2021 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, - відмовлено.

Зазначає, що у справі № 757/34482/19-ц учасниками справи були: ОСОБА_1 та Міністерство юстиції України, треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 .

Предметом позову у справі № 757/34482/19-ц є визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 12.05.2017 № 1543/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» та поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про право власності за ОСОБА_1 .

У даній цивільній справі № 711/4719/22 учасниками справи є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Міністерство юстиції України, третя особа: ОСОБА_6 .

Предметом позову у справі № 711/4719/22 є визнання незаконним та скасування наказів Міністерства юстиції України від 12.05.2017 № 1543/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», від 27.04.2021 № 1322/7 «Про відмову у задоволенні скарги» та поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про право власності за ОСОБА_1 .

Отже, відповідач вважає, що спір як у справі № 757/34482/19-ц, так і у справі № 711/4719/22 (в частині визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 12.05.2017 № 1543/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» та поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про право власності за ОСОБА_1 ) є аналогічним, виник між тими самими учасниками, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, як зазначено у заяві, приписами пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України передбачена заборона щодо повторного звернення особи до суду за наявності спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Отже, підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та, яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Частинами 2 та 3 статті 13 ЦК України визначено, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана стримуватися від дій, які могли порушити права інших осіб, завдати шкоду довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до ч.3 ст. 16 ЦК України, суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Таким чином, відповідач вважає, що повторне звернення позивача ОСОБА_1 до суду з позовною вимогою, про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 12.05.2017 № 1543/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» щодо якої Верховним Судом від 09.02.2022 у справі № 757/34482/19-ц було винесене рішення, є нічим іншим, як зловживання позивачем своїми правами. Міністерство юстиції України вважає, що в цій частині провадження по справі підлягає до закриття на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Позивачем через представника подані заперечення на заяву про закриття провадження у справі. Зазначено, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав. Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення, у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Підстави для закриття провадження у справі є вичерпними та визначені ст.255 ЦПК України. Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто, коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. Тобто, для застосування передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України підстави закриття провадження у справі, необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави (підстав) позову. Зміна хоча б однієї з наведених складових не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовною заявою і не дає суду підстави закривати провадження у справі.

Зазначає, що склад учасників у справі №757/34482/19-ц та у справі №711/4719/22 є тотожним. Однак, для застосування передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України підстави закриття провадження у справі необхідна, зокрема, тотожність саме сторін спору. Відповідно до ч.1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

У справі №757/34482/19-ц Міністерство юстиції України є відповідачем, а ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 третіми особами (тобто не є стороною у справі).

У справі №711/4719/22 ОСОБА_1 є позивачем, Міністерство юстиції України, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 є відповідачами (тобто стороною у справі), а ОСОБА_6 третьою особою. Крім того, ОСОБА_5 взагалі не була ані відповідачем, ані учасником у справі №757/34482/19-ц.

Тобто, як вважає сторона позивача, сторони у справі №757/34482/19-ц та у справі №711/4719/22 не є тотожними.

Оскільки сторони у вищезазначених справах не є тотожними, то підстави для закриття провадження в частині, в якій просить відповідач, відсутні.

Також у заяві зазначено, що у розумінні цивільного процесуального закону підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування. При визначенні підстави позову як елемента його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права. Фактична підстава позову це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Так, сторона позивача зазначає, що підставою позову у справі №757/34482/19-ц був пропуск скаржником строку звернення зі скаргою, що підтверджується судовими рішеннями, які набрали законної сили та додані до позовної заяви.

Підставами позову у справі №711/4719/22, крім пропуску скаржником строку звернення зі скаргою, є відсутність повноважень у Міністерства юстиції України в частині скасування рішень про державну реєстрацію прав, що здійснені до 01 січня 2016 року, а також презумпція правомірності правочину.

Тобто підстави позову у справі №757/34482/19-ц та підстави позову у справі №711/4719/22 не є тотожними. Оскільки підстави позову у вищезазначених справах не є тотожними, підстави для закриття провадження в частині, в якій просить відповідач, відсутні.

Також, у розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Так, предмет позову у справі №757/34482/19-ц та у справі №711/4719/22 тотожний в частині визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України №1543/5 від 12.05.2017 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

Однак, тотожності (часткової) лише предмета позову недостатньо для закриття провадження у справі №711/4719/22 в частині, в якій просить відповідач, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Отже, сторона позивача просить відмовити у задоволенні заяви відповідача про закриття провадження у справі.

Відповідачами по справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечень щодо заяви відповідача Міністерства юстиції України про закриття провадження у справі, подано не було.

Третя особа через представника надала письмові пояснення, за якими, зокрема погоджується із позицією відповідача Міністерства юстиції України і вважає, що наявні підстави для закриття провадження по справі за п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

В судовому засіданні представник відповідача Міністерства юстиції України за довіреністю Ковдій І.І. та представник третьої особи ОСОБА_6 адвокат Прядка В.М. просили закрити провадження по справі на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Головатюк С.А. просив відмовити у задоволенні заяви про закриття провадження по справі.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, про поважність причин неявки не повідомили.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що заява про закриття провадження по справі не підлягає до задоволення за таких підстав:

суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена (п.3 ч.1, ч.ч. 2, 3 ст. 255 ЦПК України).

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Міністерства юстиції України про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 2121/7 від 13.09.2022 «Про скасування наказу Міністерства юстиції України від 27.04.2021 № 1322/7 «Про відмову у задоволенні скарги»; визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 1543/5 від 12.05.2017 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень»; скасування рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Сторчак С.П. від 12.05.2017, індексний номер 35147602 про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (справа №711/4719/22).

Ухвалою суду від 14.11.2022 відмовлено у відкритті провадження відносно позовних вимог, пред`явлених до відповідача ОСОБА_7 , оскільки останній помер до подачі до суду позовної заяви, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Ухвалою суду від 14.11.2022 прийнято, відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Міністерства юстиції України про визнання незаконними та скасування наказів та рішення державного реєстратора, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Крім того, залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 .

Ухвалою суду, яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання від 30.03.2023, залучено співвідповідача по справі ОСОБА_3 .

Крім того, встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21.05.2020 у справі № 757/34482/19-ц позов ОСОБА_1 задоволено: визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №1543/5 від 12.05.2017 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень»; зобов`язано Міністерство юстиції України поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про право власності, про які йдеться у позовній заяві, за ОСОБА_1 .

При цьому, сторонами у цій справі були: позивач ОСОБА_1 , відповідач Міністерство юстиції України, а також треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 .

Постановою Київського апеляційного суду від 10.02.2021 у справі № 757/34482/19-ц рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 757/34482/19-ц рішення Печерського районного суду міста Києва від 21.05.2020 та постанову Київського апеляційного суду від 10.02.2021 скасовано, ухвалено нове судове рішення: у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії відмовлено з підстав того, що належними відповідачами у справі мають бути особи, речові права на майно яких оспорюються та щодо яких здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме.

При цьому, суд звертає увагу, що у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено не за результатами вирішення спору по суті, а у зв`язку з незалученням до справи належних відповідачів, що спростовує доводи відповідача про те, що не можливо повторно розглядати справу №711/4719/22, оскільки наявне рішення суду, постановлене у іншій справі №757/344582/19-ц, що набрало законної сили, як таке, що постановлене між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, за результатами розгляду заяви про закриття провадження у справі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, оскільки відсутня сукупність всіх умов, за яких справа підлягала би до закриття на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, а саме: сторони по вказаних справах не є тими ж самими; незважаючи на той самий предмет спору, - підстави є різними.

При постановленні вказаного судового рішення, судом враховувалися висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 25.07.2020 у справі №761/35475/18, від 09.10.2019 у справі №285/3912/18.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 260, 255 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви про закриття провадження у справі №711/4719/22 в частині визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України №1543/5 від 12.05.2017 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», - відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 28.11.2023.

Головуючий: С. М. Позарецька