ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/928/22Головуючий у 1-й інстанції Катерняк О.М.
Провадження № 22-ц/817/397/23 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Шевчук Г. М.,

за участю секретаря: Дідух М.Є.

та сторін: позивача ОСОБА_1 , її представника адвоката Семенюка Ю.В., представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Сідорова В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №601/928/22 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Семенюка Юрія Васильовича на рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 15 лютого 2023 року, ухвалене суддею Катерняк О.М., повний текст якого складений 21 лютого 2023 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Служба у справах дітей Кременецької міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

у червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в Кременецький районний суд Тернопільської області із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Служба у справах дітей Кременецької міської ради про позбавлення ОСОБА_2 , 1979 року народження, батьківських прав відносно малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також стягнення судового збору (том 1, а.с. 2-3).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що 21 січня 2009 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 17 грудня 2014 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області. Як вказує позивачка в позовній заяві, з моменту розлучення і по цей час батько дітьми взагалі не цікавиться, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Крім стягнення аліментів, які відповідач сплачує невчасно і не в повному обсязі, а останні два роки взагалі не платить, що призвело до заборгованості у сумі 138 545,16 гривень, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дітей ОСОБА_2 не надає, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дітьми взагалі. Позивач вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться їх життям, не відвідує їх. Вихованням, доглядом та утриманням синів займається сама позивач разом із своїм чоловіком ОСОБА_5 .

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 червня 2022 року цивільну справу № 601/928/22, провадження 2/601/473/2022 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Служба у справах дітей Кременецької міської ради про позбавлення батьківських прав передано на розгляд у Шумський районний суд Тернопільської області.

Копію ухвали направлено позивачу (том 1, а.с. 26).

Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 15 лютого 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Служба у справах дітей Кременецької міської ради про позбавлення батьківських прав відмовлено повністю.

Попереджено ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання своїх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Покладено на Службу у справах дітей Кременецької міської ради контроль за виконанням батьківських обов`язків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_1 , щодо сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 1, а.с. 222-236).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Семенюк Юрій Васильович просить скасувати рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 15 лютого 2023 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, допущено неправильне застосування норм матеріального права, порушено норми процесуального права, що призвело до прямого порушення прав дітей (том 1, а.с. 239-240).

В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_1 адвокат Семенюк Ю.В. зазначив, що судом першої інстанції встановлено про наявність заборгованості зі сплати аліментів у відповідача ще з 2013 року, що дає підстави вважати, що батько добровільно відмовлявся забезпечувати своїх дітей та відмовлявся й надалі сплачувати аліменти, а тому, заборгованість збільшувалась у геометричній прогресії. В судових засіданнях ОСОБА_2 стверджував, що до 2014 року перебував на заробітках у Росії, а з 2014 року по листопад 2021 року на заробітках у Польщі, тобто, мав стабільний дохід, проте, свідомо ухилявся від сплати аліментів. Більше того, матеріали справи підтверджують свідоме ухиляння останнього від виконання своїх батьківських обов`язків, з чим він погодився та не заперечував факт існування байдужості з його боку. Посилається на те, що діти називають свого вітчима батьком, який про них піклується, як про своїх рідних, а рідного батька діти взагалі не знають. Безпідставними є висновки суду, що позивач перешкоджає відповідачу у зустрічах з дітьми, а заборгованість по сплаті аліментів утворилася із-за того, що він на даний час не працює. Не погоджуються із висновком суду щодо не взяття судом першої інстанції до уваги висновку Комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, як такий, що є передчасним. Більше того, в суді позивачем наголошувалося на тому, що відповідач не тільки не піклується про дітей, а ще й наражає їх на небезпеку, діти його бояться, адже, у січні місяці під час значних морозів він озброївшись сокирою порубав у будинку, де проживають діти і на їх очах вхідні двері, повибивав всі вікна в будинку, порубав всі меблі це все було зафіксовано та складено на відповідача протокол і накладено адміністративне стягнення, що в судовому засіданні не заперечив ОСОБА_2 . Відтак, очевидним є факт того, що позивачем цілком доведено винну поведінку відповідача, свідоме нехтування ним своїх батьківських обов`язків, а тому, позбавлення батьківських прав є цілком виправданою мірою у даному випадку та відповідатиме інтересам самих дітей, їх розвитку та подальшій позитивній долі.

ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Служба у справах дітей Кременецької міської ради своїм правом на відзив не скористалися.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Семенюк Ю.В. апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, зіславшись на доводи викладені в ній та просили задовільнити її.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Сідоров В.М. апеляційної скарги не визнав, вважаючи її безпідставною, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Служби у справах дітей Кременецької міської ради надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, заперечень не мають.

У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що сторони перебували з січня 2009 року у зареєстровану шлюбу, який рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 грудня 2014 року розірвано (том 1, а.с. 8).

Під час даного шлюбу у них народилося двоє синів.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Жолобівською сільською радою Кременецького району Тернопільської області, актовий запис №13, слідує, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Жолоби Кременецького району Тернопільської області, в графі батьки вказано: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 (том 1, а.с. 6).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Жолобівською сільською радою Кременецького району Тернопільської області, актовий запис №13, слідує, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Жолоби Кременецького району Тернопільської області, в графі батьки вказано: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 (том 1, а.с. 7).

Згідно з Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №601/448/13-ц від 14.05.2013 Кременецького районного суду Тернопільської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , с. М. Загайці на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в користь ОСОБА_1 , наданим 20.05.2022 Шумським районним відділом державної виконавчої служби слідує, що заборгованість станом на 01.12.2022 становить 160 812,47 гривень (том 1, а.с. 197-198).

Із довідки №01 від 23 травня 2022 року, виданої Великомлинівецькою початковою школою Кременецької міської ради Тернопільської області ОСОБА_1 , матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які навчалися з 2017 по 2021 роки вбачається, що їх батько контакту із школою не підтримував, успішністю дітей не цікавився, з вчителями ніколи не спілкувався, батьківських зборів не відвідував та жодного разу не з`являвся у закладі. Дітей до школи приводили та забирали мати ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_5 , на виклики до школи приходили теж вони та цікавилися шкільним життям дітей (том 1, а.с. 11).

Відповідно до довідки від 23 травня 2022 року, виданої Підлісецькою гімназією Кременецької міської ради Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_2 , батько учнів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не приймав участі у вихованні своїх синів: на батьківські збори не з`являвся, з класними керівниками не спілкувався, на території школи з синами не зустрічався (том 1, а.с. 12).

Із письмових пояснень ОСОБА_6 , наданих ним 23 травня 2022 року слідує, що останній є сусідом та троюрідним братом ОСОБА_5 , з яким у шлюбі проживає ОСОБА_1 . Діти ОСОБА_1 від першого шлюбу проживають з ним разом, називають ОСОБА_5 татом, він піклується про них, доглядає. Рідного батька дітей ОСОБА_6 ніколи не бачив (а.с. 13).

Аналогічні письмові пояснення надали ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 23.05.2022, які також є сусідами ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (том 1, а.с. 14-16)

Згідно із довідкою №53/08-28/2-1 від 23.05.2022 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою виконавчим комітетом Кременецької міської ради вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 , до складу сім`ї/зареєстрованих входять: ОСОБА_1 заявник, ОСОБА_3 син, ОСОБА_4 син, ОСОБА_10 донька, ОСОБА_11 донька, ОСОБА_5 чоловік, ОСОБА_12 батько (том 1, а.с. 17).

Відповідач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у його спілкуванні з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , визначивши такі способи участі у вихованні дітей, як: - перебування дітей за місцем проживання батька (без присутності матері) у визначені години та дні місяці; - безперешкодні відвідування батьком дітей у дні їх народження протягом усієї доби, з правом відвідування в зазначений час культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів з урахуванням інтересів дітей та стану їх здоров`я; - перебування дітей за місцем проживання батька (без присутності матері) у день народження батька; - необмежене спілкування батька з дітьми засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми; - безперешкодні відвідування батьком дітей під час їх хвороб, під час проведення будь-яких шкільних/навчальних та позашкільних заходів, гуртків та спортивних секцій, які проводяться за участі дітей або для забезпечення їх інтересів; - проживання дітей разом з батьком (без присутності матері) у другу половину канікул; - побачення батька з дітьми в дні офіційних державних свят.

Рішенням Виконавчого комітету Кременецької міської ради №663 від 22 червня 2022 року Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав вирішено: 1. Затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 , жителя с. Тури, Кременецького району, Тернопільської області, який не виконує покладених на нього батьківських обов`язків щодо своїх малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 2. Рекомендувати ОСОБА_1 звернутися в Кременецький районний суд Тернопільської області із позовом про позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 , жителя с. Тури, Кременецького району, Тернопільської області, який не виконує покладених на нього батьківських обов`язків щодо своїх малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 1, а.с. 36).

Відповідно до листа №121/01-23 від 13.06.2022 Служби у справах дітей Кременецької міської ради наданому гр. ОСОБА_2 та Рішення №09/04 від 02.06.2022 Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кременецької міської ради Про визначення способів участі у вихованні дитини вбачається, що комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кременецької міської ради винесено рішення від 02.06.2022 №09/04, в якому ОСОБА_2 відмовлено у наданні висновку щодо визначення способів участі у вихованні дітей: ОСОБА_3 , 2009 року народження, ОСОБА_4 , 2011 року народження (том 1, а.с. 50-51).

В судовому засіданні було оглянуто висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , жителя с. Тури, Кременецького району, Тернопільської області, який не виконує батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до суду із позовом про позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 , який не виконує покладених на нього батьківських обов`язків щодо дітей (том 1, а.с. 92-93).

Також в судовому засіданні було оглянуто наданий службою у справах дітей Кременецької міської ради витяг з протоколу комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кременецької міської ради №09 від 02.06.2022, де на порядку денному, окрім іншого, виставлено: питання №3 про надання висновку про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ; питання №4 про визначення способів участі ОСОБА_2 у вихованні дітей. За виставленими питаннями Комісія вирішила: Надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , жителя с. Тури, Кременецького району, Тернопільської області, який не виконує покладених на нього батьківських обов`язків щодо дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; відмовити гр. ОСОБА_3 у визначенні способів участі у вихованні дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають окремо від нього (том 1, а.с. 195-196, 210-211).

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив із того, що наведені позивачкою ОСОБА_1 обставини щодо неналежної участі відповідача в утриманні і вихованні дітей, невчасної сплати аліментів на утримання дітей, не можуть бути достатніми підставами в розумінні ст.164 СК України для ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав. Позивачкою не надано суду беззаперечних та достатніх доказів на підтвердження винної поведінки відповідача та його свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками стосовно двох неповнолітніх дітей, котрі б слугували підставою для позбавлення їх батьківських прав. Факт з`явлення відповідача в судові засідання, категоричне заперечення позовних вимог, звернення за професійною допомогою адвоката для представництва його інтересів в суді, подання відзиву на позовну заяву, а також звернення із позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, може свідчити про його інтерес до дітей. Вказані дії відповідача свідчать про бажання останнього брати участь у вихованні дітей та прикласти свої зусилля і змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків.

Колегія суддів, з висновками суду першої інстанції погоджується, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків стосовно дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Отже, на перше місце слід ставити якнайкращі інтереси дитини, оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Між тим, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька так і для дитини. Позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батька у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, необхідно зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем не надано суду беззаперечних та достатніх доказів на підтвердження винної поведінки відповідача та його свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками стосовно двох неповнолітніх дітей, котрі б слугували підставою для позбавлення їх батьківських прав.

Факт з`явлення відповідача в судові засідання, категоричне заперечення позовних вимог, звернення за професійною допомогою адвоката для представництва його інтересів в суді, подання відзиву на позовну заяву, а також звернення із позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, може свідчити про його інтерес до дітей. Вказані дії відповідача також свідчать про бажання останнього брати участь у вихованні дітей та прикласти свої зусилля і змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків.

Не заслуговують на увагу доводи заявника, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги висновок Комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав з огляду на те, що за положенням частини шостої статі 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер.

У постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі №559/1215/19-ц (провадження №61-8348св22) зроблено висновки про те, що висновок органу опіки та піклування є документом, який подається для прийняття відповідного рішення судом, тобто він є доказом у цивільній справі, який підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору виконує допоміжну функцію при вирішенні спорів, які стосуються прав та інтересів дітей, та спрямований передусім на отримання максимальної інформації щодо обставин, які мають значення для вирішення конкретного спору, оскільки орган опіки та піклування має повноваження встановлювати відомості, одержані у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні тощо.

Таким чином, відсутність об`єктивних і безсумнівних доказів винної поведінки відповідача та його свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками стосовно двох неповнолітніх дітей, і навпаки, відповідач під час розгляду справи, займаючи активну позицію по відстоюванню своїх прав та інтересів, продемонстрував своє бажання виконувати батьківські обов`язки та налагодити із позивачкою процес його подальшої участі у вихованні дітей є підставою для відмови в позові про позбавлення його батьківських прав.

При цьому судом першої інстанції правомірно попереджено відповідача ОСОБА_2 про обов`язок змінити ставлення до виховання дітей та роз`яснено, що у разі відсутності реальних змін у поведінці відповідача як батька щодо синів протягом розумного строку після ухвалення оскаржуваного судового рішення, позивач може знову ініціювати питання про позбавлення батьківських прав.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Семенюка Юрія Васильовича слід залишити без задоволення, а рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 15 лютого 2023 року залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Семенюка Юрія Васильовича залишити без задоволення.

Рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 15 лютого 2023 року залишити без змін.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 27 квітня 2023 року.

Головуючий: Храпак Н.М.

Судді: Дикун С.І.

Шевчук Г.М.