СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-н/759/117/23
ун. № 369/9095/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Явір-Житлобуд-2" (04212, м.Київ, вул. Малиновського, 6-б) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ),

ВСТАНОВИВ:

01.07.2021 р. ОСОБА_2 , яка представляє інтереси заявника, засобами поштового зв`язку звернулась до Києва-Святошинського районного суду Київської області із вищезазначеною заявою у якій просить видати судовий наказ, стягнувши із боржника 229198,49 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги, 31226,59 грн. інфляційних витрат, 3% річних -12431,53 грн.

Ухвалою Києва-Святошинського районного суду Київської області від 21.01.2022 р. матеріали заяви направлено за підсудністю до Святошинського районного суду м.Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2023 р. справу передано на розгляд судді Єросовій І.Ю.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та надані матеріали, суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 167ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

При цьому вказаний строк має обраховуватись як період часу, що становить три роки до подачі заяви до суду, що вбачається із системного аналізу змісту ст. ст. 256, 257 та 261 ЦК України.

Заявник Товариства з обмеженою відповідальністю "Явір-Житлобуд-2" просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованістьза житлово-комунальні послуги за період з 01.08.2016 р. по 31.05.2021 р.

Заява про видачу судового наказу надійшла до суду 01.07.2021 р. року, тобто з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Пропуск позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, останній буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

З урахуванням вказаних обставин, заявлені вимоги не є безспірними, оскільки з`ясування питання щодо дотримання позовної давності можливо лише в порядку позовного провадження.

За приписами ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

На підставі викладеного, враховуючи, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, приходжу до висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 160, 162, 165, 166, 167 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Явір-Житлобуд-2" (04212, м.Київ, вул. Малиновського, 6-б) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: І.Ю.Єросова