Провадження № 2-о/742/163/23
Єдиний унікальний № 742/5747/23
УХВАЛА

24 жовтня 2023 року місто Прилуки

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ІльченкоО.І., вивчивши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа - Прилуцький районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки ( АДРЕСА_2 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,-

в с т а н о в и в:

20.10.2023 заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в якій просить визнати факт проживання однією сім`єю її - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в період з 01.10.2003 по 19.10.2023.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 є її цивільним чоловіком. ІНФОРМАЦІЯ_1 в районі населеного пункту Вербове Пологівського району Запорізької області будучи солдатом та виконуючи бойове завдання останній зник безвісти. Позивач звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_2 для отримання грошового забезпечення, матеріальної допомоги та надання пільг, проте отримала відмову оскільки не змогла підтвердити свої сімейні стосунки з ОСОБА_2 документально. Оскільки вона має право на отримання грошової допомоги у зв`язку зі зникненням свого цивільного чоловіка, просить встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

У відповідності до ст.186 ЦПК України, до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.186 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених ЦПК України.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, заявниця ОСОБА_1 вказала на те, що встановлення такого факту є необхідним серед іншого для отримання нею грошової допомоги та пільг у разі зникнення безвісти військовослужбовця.

Дослідивши зміст заяви та доданих до неї документів, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 33-35 зазначеної постанови від 30 січня 2020 року зазначила про таке: «33. Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. 34. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній».

Визначаючи, чи пов`язується з встановлення зазначеного факту виникнення у позивача певних цивільних прав та обов`язків, Суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Вимоги позивача ОСОБА_1 пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Суд врахував, що між ОСОБА_1 та Прилуцьким районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за нею певного соціально-правового статусу, щодо призначення та виплати грошової допомоги та наданню пільг члену сім`ї військовослужбовця, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками заявника, їх виникненням, існуванням та припиненням. Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Тож, у спірних правовідносинах суд повинен врахувати правову мету звернення заявника до суду, яка полягає у підтвердженні його певного соціального статусу. Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Прилуцький районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки є суб`єктом владних повноважень.

Суд врахував, що підставою звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю є відмова Прилуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у наданні грошового забезпечення, матеріальної допомоги та наданні пільг у разі зникнення безвісти військовослужбовця, а отже, ОСОБА_1 має право на звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження рішення/дій суб`єкта владних повноважень, яким є Прилуцький районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

В Постанові ВС КЦС від 22.03.2023 року по справі № 290/289/22 зроблено висновок, що коли у спірних правовідносинах правова мета звернення заявника до суду полягає у підтвердженні певного соціального статусу, то такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення. Оскільки заявник звернувся до суду із метою підтвердження за нею певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати матеріальної допомоги, отриманні пільг сім`ї військовослужбовця, то такий спір має розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням наведеного, вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , який зник безвісти під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.2 ст.186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 ЦПК України.

Відповідно ч.4 ст.186 ЦПК України ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

За вказаних обставин, суд зазначає, що заявник у цій справі обрав помилкову юрисдикційну підвідомчість для звернення з відповідною заявою.

Враховуючи вказані правові висновки, предмет спору та характер спірних правовідносин, спір у даній справі підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, у відкритті провадження слід відмовити, оскільки дана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства

Керуючись ст.ст. 186, 316, 353, ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Прилуцький районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі надіслати заявнику разом з заявою і доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити заявнику, що розгляд справи за даною заявою віднесено до адміністративної юрисдикції.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено та підписано 24.10.2023.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО