Справа № 948/1738/23
Номер провадження 2/948/310/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2023 Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Кравець С.В.,

за участю секретаря Порохні І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в :

1.Стислий виклад позиції позивача

У вересні 2023 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 03.01.2022р. між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем був укладений кредитний договір №01980-01/2022, який підписано електронним підписом позичальника, за умовами якого клієнт зобов`язується повернути кредитні кошти та сплатити проценти.

31.01.2023р. між ТОВ «ФК «Інвеструм» та позивачем укладений Договір факторингу № 31012023, за умовами якого, згідно Реєстру боржників позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором в сумі 27 250,00 грн з яких: 10 000, 00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 250,00 грн заборгованість за відсотками.

22.01.2022р. між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем був укладений договір позики №, який підписано шляхом підписання акцепту на укладення даного договору, в тому числі на умовах фінансового кредиту та отримання кредиту згідно заявки анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника, відповідно до якого позичальник підтвердив, що самостійно перед укладенням його повністю ознайомився з Правилами, викладеними на веб-сайті товариства, проектом договору, який відповідає умовам даного договору та погоджується з ними.

24.11.2022р. між ТОВ «Інфінанс» та позивачем укладений Договір факторингу № 24/11-22, за умовами якого, згідно Реєстру боржників, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором в сумі 12 823,53 грн з яких: 2 579, 00 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 10 244, 53 грн заборгованість за відсотками.

За вказаних обставин та всупереч умовам кредиту та договору позики, незважаючи на повідомлення відповідачка не виконала свої зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості

У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №01980-01/2022 від 03.01.2022 р. у розмірі 27 250,00 грн та договором позики № від 22.01.2022 р. у розмірі 12 823,53 грн, а всього 40 073,53 грн та понесені судові витрати.

Відзив на позов

В установлений судом строк відповідачка направила відзив на позов, у якому просить відмовити в частині позовних вимог про стягнення з неї відсотків по кредитних договорах №01980-01/2022 р. від 03.01.2022 р. та № від 22.01.2022 р. та прийняти рішення за яким списати з неї відсотки по вищевказаних кредитних договорах та призначити виплату по тілах кредитів, судові витрати понесені позивачем просить стягнути з позивача так як витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідачка частково заперечує проти заявлених позовних вимог, зокрема що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не є солідарним позивачем по справі, так як договори №01980-01/2022 р. від 03.01.2022 р. та № від 22.01.2022 р. ними не підписувались, а підписували електронні договори з первісним кредитором ТОВ «ФК «Інвеструм», також вказала на те, що позивач не надав належний договір факторингу, а тому їхні правовідносини нічим не закріплені.

Крім цього, вказала на те, що вона не заперечує проти заявлених позовних вимог в частині стягнення з неї основної суми боргу по кредитних договорах, а суми заборгованості вона не в змозі сплачувати, тому що відсотки не можуть перевищувати тіло кредиту. Максимальний розмір реальної денної процентної ставки, тобто загальних витрат за споживчим кредитом, виражених у процентах за день користування кредитом від загального розміру виданого кредиту не повинен перевищувати суму з розрахунку 0,8 % вдень.

Разом з цим, посилаючись на внесення змін до законодавства пов`язаних введенням в Україні воєнного стану, відповідно до яких у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-ти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого було надано кредит банком або іншим кредитодавцем, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Відповідачка зауважила на те, що у встановлений період вона не виконувала свої зобов`язання перед первісним кредитором, у зв`язку з тим, що під час війни у березні 2022 р. вона була змушена виїхати до Республіки Польща, не мала змог написати заяву на списання відсотків та реструктуризацію кредиту, так як була поза межами України. Також повідомила, що жодних листів і дзвінків вона не отримувала (а.с.58-62).

Відповідь на відзив

Позивач направив відповідь на відзив, у якому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що відповідачем було укладено договори щодо отримання кредитних коштів, а саме: договір позики № від 22.01.2022 р., в тому числі на умовах фінансового кредиту від 22.01.2022 р. та кредитний договір №01980-01/2022 від 03.01.2022 р., які були укладені сторонами дистанційно, укладаючи їх позичальник засвідчив, що погоджується, що Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором є аналогом його власноручного підпису, а також усвідомлює правові наслідки такої згоди.

Щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами за договором позики № від 21.01.2022 р.

Так, відповідач погодився з умовами кредитування, йому було відомо, що основний порядок застосування та нарахування процентів за користування кредитом, відповідно до якого відсоткова ставка складає 1,75 % за один день користування кредитом, в разі неналежного виконання умов договору та відсутності пролонгації.

Позивач вказує на те, що укладеним договором (оферти та акцепту оферти) передбачено, що за порушення позичальником виконання зобов`язань щодо погашення суми позики за цим договором, він зобов`язується сплатити 3,5 % за один день користування кредитом, що не становить понад 50 % суми позики, адже даний пункт договору передбачає відповідальність за порушення позичальником умов договору. Отже, при належному виконанні договірних зобов`язань підвищення процентної ставки не застосовується.

Так, з умовами надання кредитних коштів зазначених у правилах, з якими відповідач був ознайомлений до укладення договору та які є його невід`ємною частиною.

Щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами за кредитним договором №01980-01/2022 від 03.01.2022 р.

Так, умови кредитування за даним договором вказані у ньому, з якими погодилась відповідачка та передбачають: строк кредиту 30 днів, сума кредиту 10 000,00 грн, процентна ставка 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. Строк його дії починається з моменту укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». З правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту відповідач був ознайомлений, де передбачено порядок нарахування процентів за користування кредитом, механізм повернення коштів, в додатку до якого є графік платежів та розрахунок по ньому. Крім цього, відповідачка погодила ознайомлення, що у разі недотримання умов п.3.2 Правил надання коштів у позику з першого дня прострочення проценти нараховуються за ставкою 2,50 % на добу, при цьому клієнт погоджується з тим, що такий перерахунок не є односторонньою зміною умов договору. Отже, при належному виконанні договірних зобов`язань підвищення процентної ставки не застосовується.

Щодо відступлення права вимоги.

Позивач повідомив, що 31.01.2023 р. між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №31012023 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає позивачу за плату належні йому права вимоги, а останній приймає до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Також, 24.11.2022 р. між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №24/11-22 відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» передає позивачу за плату належні йому права вимоги, а останній приймає до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Позивач звернув увагу на те, що договорами факторингу не передбачена передача повідомлення боржнику про відступлення права вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Так, на підтвердження відступлення права вимоги позивач надає та просить долучити до справи платіжні інструкції про оплату відступлення права грошової вимоги згідно вищевказаних договорів факторингу, а також просить долучити завірені копії вищенаведених договорів факторингу, витяги з реєстру боржників до них та акти прийому передачі реєстру боржників.

Отже, враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу, а також їхній взаємозв`язок, враховуючи обставини, на які посилається відповідачка у відзиві на позов як на підстави для відмови у задоволенні позовних вимог є необґрунтовані, недоведені та суперечать умовам викладених правочинів, нормам чинного законодавства, ряду правових позицій викладених у постановах ВСУ, а отже є такими, що не підлягають задоволенню та не повинні братися судом до уваги (а.с.69-72, 94-97).

Заперечення (заява) на відповідь на відзив

У поданій заяві відповідачка просить відмовити позивачу у частині позовних вимог про стягнення з неї відсотків по кредитних договорах №01980-01/2022 р. від 03.01.2022 р. та № від 22.01.2022 р., визнати договір факторингу №24/11-22 від 24.11.2022 р. недійсним та прийняти нове рішення за яким списати з неї відсотки по вищевказаних кредитних договорах та призначити виплату по тілах кредитів, судові витрати понесені позивачем просить стягнути з позивача так як витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідачка вказує на те, що позивачем не надано будь-яких доказів того, що саме первинні кредитори підписали договори електронним цифровим підписом, при цьому не надано ані відомості про сертифікацію ключа ЦЕП, ані відомості про особистий ключ, який має відповідати відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті, а тому позивачем не доведено факт укладення між товариствами та неоформлених належним чином договорів позики, які є підставою позову що свідчить, що сторонами не було погоджено умови надання і повернення грошових коштів та сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань.

Відсутні підстави вважати, що при укладенні договорів позикодавець дотримався вимог законодавства щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження саме тих умов, про які вважав узгодженими.

Також звернула увагу на те, що позивач нараховує реальну річну ставку по договору № від 22.01.2022 р. 638,75% річних, а у договорі №01980-01/2022 р. від 03.01.2022 р. 912,5 %, але в самих договорах такі суми не обумовлені. Пеня та відсотки нараховані на суму, яка в 4 рази перевищують борг кредиту, в загальній сумі 40 073,53 грн, що є неспівмірними.

Відповідачка не заперечує проти заявлених позовних вимог в частині стягнення з неї основної суми боргу по кредитних договорах, а суми заборгованості вона не в змозі сплачувати, тому що відсотки не можуть перевищувати тіло кредиту. Максимальний розмір реальної денної процентної ставки, тобто загальних витрат за споживчим кредитом, виражених у процентах за день користування кредитом від загального розміру виданого кредиту не повинен перевищувати суму з розрахунку 0,8 % вдень.

Разом з цим, заперечує проти договору факторингу ТОВ «ФК «Інфінанс» з ТОВ «ФК «ЄАПБ» №24/11-22 від 24.11.2022 р., який був підписаний невідомою особою ОСОБА_2 , який на момент укладення цього договору не мав права підпису як директор товариства, так як не мав права підпису до 16.12.2022 р. коли став директором ТОВ «ФК «Інфінанс» (а.с.128-132).

Додаткові пояснення позивача

Позивач у поданих поясненнях просить залишити без розгляду заяву відповідача подану на відповідь на відзив, оскільки вважає її безпідставною, необґрунтованою та такою, що не заслуговує на увагу суду. Також просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідачки на їх користь понесені судові витрати.

Крім цього, позивач зазначив, що всі відповіді на питання та доводи відповідача були описані у відповіді на відзив та до нього додано всі наявні документи по кредитних справах, які були передані первинними кредиторами до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в рамках укладеного договору факторингу, а тому твердження відповідачки викладені у запереченні спростовуються наявною інформацією у матеріалах справи.

Позивач вважає, що надані суду докази в повній мірі підтверджують факт укладення кредитного договору між відповідачем та первинним кредитором та факт перерахування коштів на рахунок відповідачки. Інші доводи відповідача зазначені у її запереченнях не потребують додаткових пояснень та не заслуговують на увагу суду (а.с.122-123).

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

15.09.2022р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.52).

07.11.2023 р. за ухвалою суду виправлено описку в ухвалі про відкриття провадження у справі (а.с.144).

3. Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження у справі відповідачка отримала 26.09.2023 р. (а.с.57), в установлений судом 15-денний строк направила відзив на позов.

Представник позивача у позовній заяві та інших документах по суті справи просив розглянути справу без його участі (а.с.6,72,97,123).

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Щодо про надання фінансового кредиту №01980-01/2022 від 03.01.2022р.

З наданих позивачем доказів убачається, що 03.01.2022р. між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту №01980-01/2022, який підписано електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором, за умовами якого позичальнику надається кредит у розмірі 10 000, 00 грн строком на 30 днів до 01.02.2022р. з відсотковою ставкою 2, 5 % на добу (п.п.1.1.-1.3.). Згідно графіку платежів, який є невід`ємною частиною (п.2.1) сума процентів становить 7 500, 00 грн, всього до оплати 17 500 грн (а.с.7-10).

Згідно п.4.3. договору, якщо позичальник не повернув кредит в установлений строк, то проценти, передбачені в п.1.3. продовжують нараховуватися, але не більше 90 днів.

31.01.2023р. між позивачем та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» укладений Договір факторингу № 31012023 за умовами якого фактор зобов`язується передати в розпорядження клієнта грошові кошти, а клієнт відступає право грошової вимоги до боржників, згідно реєстру в якому під № 2570 рахується божник ОСОБА_1 з загальною сумою заборгованості 27 250, 00 грн з яких: 10 000, 00 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 17 250, 00 грн заборгованість за відсотками (а.с.11-15, 108-118).

З розрахунку заборгованості складеного позивачем видно, що в період з 31.01.2023р. по 31.07.2023р. заборгованість складає 27 250, 00 грн з яких: 10 000, 00 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 17 250, 00 грн заборгованість за відсотками. Саме такий розмір заборгованості станом на 31.01.2023р. був встановлений ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», за вказаний період сплати не було (а.с.16).

Щодо надання позики за договором № від 21.01.2022р.

21.01.2022р. між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем був укладений договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та отримання кредиту згідно заявки-анкети № 3999091 від 21.01.2022р., який підписано електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором, за умовами якого позичальнику надається кредит у розмірі 2 579, 00 грн строком на 12 місяців, з відсотковою ставкою 1, 75 % в день за умови дії програми лояльності, річна пільгова відсоткова ставка 638, 75 %, загальна вартість кредиту 18 962, 14 грн, з відсотковою ставкою 3, 5 % у випадках скасування/призупинення програми лояльності відповідно до графіку платежів (а.с.21-25, 27-28).

24.11.2022р. між позивачем та ТОВ «Інфінанс» укладений Договір факторингу № 24/11-22 за умовами якого фактор зобов`язується передати в розпорядження клієнта грошові кошти, а клієнт відступає право грошової вимоги до боржників, згідно реєстру в якому рахується божник ОСОБА_1 під № 2348 з загальною сумою заборгованості 12 823, 53 грн з яких: 2 579, 00 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 10 244, 53 грн заборгованість за відсотками (а.с.27-33, 98-107).

24.11.2022р. ТОВ «Інфінанс» повідомив відповідачку в особистий кабінет про відступлення права вимоги позивачу (а.с.26).

З розрахунку заборгованості складеного позивачем видно, що заборгованість у розмірі 12 823, 53 грн з яких: 2 579, 00 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 10 244, 53 грн заборгованість за відсотками була встановлена ТОВ «Інфінанс» станом на 24.11.2022р. та не змінилась до 31.07.2023р., за вказаний період сплати не було (а.с.34).

5. Мотиви суду

За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно ч.4, 6 ст. 11 цього Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно ч.8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, а також від 23 березня 2020 року справа №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року справа №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Згідно з ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Так, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 5 ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

І. Щодо договору від 03.01.2022р.

З матеріалів справи видно, що відповідач 03.01.2022р. отримала у позику від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» кредит у розмірі 10 000, 00 грн строком на 30 днів до 01.02.2022р. з відсотковою ставкою 2, 5 % на добу, при цьому сума процентів згідно графіку, який є невід`ємною частиною, становить 7 500, 00 грн.

Відповідно до п.4.3. договору, якщо позичальник не повернув кредит в установлений строк, то проценти, передбачені в п.1.3. продовжують нараховуватися, але не більше 90 днів.

Отже, за змістом договору відсотки за період дії кредитного договору становлять 2, 5 % на добу, тобто 7 500, 00 грн, а отже нараховані позивачем відсотки за межами дії договору становлять 10 000, 00 грн (17 500, 00 7 500, 00).

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, з огляду на те, що термін дії договору укладеного між сторонами закінчився 01.02.2022р., а тому з 02.02.2022р. нарахування процентів здійснюється відповідно до ст. 625 ЦК України, оскільки сторонами при простроченні виконання грошового зобов`язання погоджено продовження нарахування відсотків.

Водночас, оскільки позивач встановив непропорційно велику суму компенсації за невиконання відповідачем умов договору, яка становить 10 000, 00 грн, а відтак її розмір за невиконання зобов`язання необхідно зменшити до 5 000, 00 грн, що становить 50 % вартості продукції, а в даному випадку отриманого кредиту.

Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції ВС при розгляді справи № 132/1006/19 від 07.10.2020р.

Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (набрав чинності 17.02.2022р.) у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

За таких обставин, враховуючи те, що договір між сторонами діяв до 01.02.2022р. включно, згідно п.4.3. договору при неповерненні кредиту в установлений строк, проценти, продовжують нараховуватися не більше 90 днів, що є відповідальністю за порушення зобов`язання, а відтак з огляду на те, що протягом 90 днів позичальник мала сплатити компенсацію у вигляді 5 000, 00 грн, тобто по 30.05.2022р., але оскільки з 24.02.2022р. законодавець встановив заборону їх нарахування, а тому нараховані відсотки підлягають стягненню в розмірі 888, 89 грн (5 000, 00 грн/ 90 днів х 16 днів), тобто до 23.02.2022р. включно.

За таких обставин, оскільки відповідач не виконала належним чином зобов`язання перед первісним кредиторам, позивач, який замінив кредиторів у зобов`язанні в порядку відступлення права вимоги, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати надані кошти та відсотки на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути: 18 388, 89 грн, з яких: 10 000, 00 грн - заборгованість за основною сумою кредиту; 7 500, 00 грн заборгованість за відсотками в межах дії договору та 888, 89 грн відсотки за межами дії договору.

Щодо договору № від 21.01.2022р.

З матеріалів справи видно, що відповідач отримала в позику від ТОВ «Інфінанс» кошти у розмірі 2 579, 00 грн строком на 12 місяців, з відсотковою ставкою 1, 75 % в день.

З додатку № 1 до договору вбачається, що ним встановлений графік щомісячних платежів, при цьому загальна вартість кредиту становить 18 962, 14 грн (а.с.25), тобто за виключенням основної суми кредиту 2 579, 00 грн, відсотки складають 16 383, 14 грн.

З розрахунку заборгованості вбачається, що позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість станом на 24.11.2022р. в розмірі 12 823, 53 грн з яких: 2 579, 00 грн заборгованість за основною сумою кредиту, яка не сплачена та 10 244, 53 грн заборгованість за відсотками, тобто на 6 138, 61 грн менше ніж визначено графіком, тоді як до закінчення дії договору визначені графіком проценти становили 4 107, 07 грн, що вказує на те, що розмір процентів, які підлягали до сплати на дату існування заборгованості є значно меншими.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідач не заперечувала, що тіло кредиту за жодним з договорів вона не погашала.

За таких обставин, оскільки відповідач не виконала належним чином зобов`язання перед первісним кредиторам, позивач, який замінив кредитора у зобов`язанні за договором факторингу, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати надані кошти та відсотки на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку про повне задоволення позову, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 12 823, 53 грн з яких: 2 579, 00 грн заборгованість за основною сумою кредиту та 10 244, 53 грн заборгованість за відсотками.

Доводи відповідача про те, що відсотки не повинні перевищувати 0, 8 % кредиту не підтвердженні жодними доказами, тоді як за умовами договорів вони погоджені сторонами, про що була обізнана відповідач при їх укладенні, а відтак при незгоді з такими умовами мала змогу від них відмовитись. При цьому, її доводи про неможливість сплати кредиту правового значення не мають, оскільки договірні зобов`язання підлягають безумовному виконанню.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Отже, посилання відповідачки на те, що вона не обізнана з укладенням договорів факторингу правового значення у справі не мають, оскільки впливають лише на обставини сплати нею коштів іншому кредитору, чого встановлено не було.

Суд також визнає безпідставним твердження відповідачки про те, що договір факторингу від 24.11.2022р. від імені ТОВ «Інфінас» підписаний неналежною особою ОСОБА_2 , оскільки згідно наявної інформації, яка розміщена в публічному просторі (а.с.143), він як керівник змінився 23.11.2022р., при цьому вимога про визнання договору недійсним може бути розглянута виключно при поданні відповідного позову, який відповідач не подавала.

6. Мотив рішення щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог що становить 2 090, 51 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість: за договором №01980-01/2022 від 03.01.2022р. в загальному розмірі 18 388, 89 грн, за договором № від 21.01.2022р. в загальному розмірі 12 823, 53 грн, а всього 31 212, 42 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 2 090, 51 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя С.В.Кравець