Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2-о/733/32/23
Єдиний унікальний №733/1514/23
Рішення

Іменем України

23 жовтня 2023 року Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді Карапиш Т.В.

за участю секретаря Щур О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу трудової книжки НОМЕР_1 , виданої 01 липня 1987 року. В заяві заявниця зазначила, що Рішенням Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 23 від 25.07.2023 року їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком та до страхового стажу не зараховано періоди роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки в трудовій книжці відсутня дата її народження. У досудовому порядку встановити зазначений факт неможливо, так як підприємство, яке видало трудову книжку, на даний час ліквідовано.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, в поданій заяві про встановлення факту належності правовстановлюючого документу просила суд розглядати справу без її участі та задовольнити подану нею заяву.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Судом встановлено, що 1 липня 1987 року заявниця розпочала свою трудову діяльність, про що в трудовій книжці НОМЕР_1 зроблений запис від 01.07.1987 року (а.с. 8).

Під час первісного заповнення трудової книжки представник роботодавця вказав прізвище, ім`я та по-батькові заявниці, освіту та спеціальність останньої, але в графі «дата народження» відсутній запис про число, місяць та рік народження заявниці ОСОБА_1 (а.с. 8).

28 лютого 2023 року заявниця ОСОБА_1 досягла 60-річного віку, з якого отримала право на пенсію за віком.

Рішенням Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 23 від 25.07.2023 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком та до страхового стажу не зараховано періоди роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки в трудовій книжці відсутня дата народження заявниці ОСОБА_1 (а.с. 6-7).

У досудовому порядку встановити зазначений факт неможливо, оскільки, як свідчать наведені в заяві пояснення ОСОБА_2 , на даний час підприємство, яким була видана трудова книжка, ліквідовано та відповідно внести до графи «дата народження» вищевказані відомості немає можливості.

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_2 , виданого Ічнянським РВ УМВС України в Чернігівській області 08.12.1997 року, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Як видно із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ічнянського районного управління юстиції у Чернігівській області 10 жовтня 2014 року, актовий запис № 20, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Загін Ічнянського району Чернігівської області (а.с. 14), яка прізвище після реєстрації шлюбу змінила із « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 1 від 12.09.2023 року (а.с. 12).

У відповідності до положень п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції).

Відповідно до п. 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів.

Згідно з п. 2.2. Інструкції, до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, враховуючи, що у трудовій книжці НОМЕР_1 , виданої 01 липня 1987 року в графі «дата народження» відсутні число, місяць та рік народження заявниці ОСОБА_1 та враховуючи те, що даний факт неможливо встановити в позасудовому порядку, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 247, 258-259, 263-265, 293-294, 315, 319 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці с. Загін Ічнянського району Чернігівської області, РНОКПП: НОМЕР_4 , трудової книжки НОМЕР_1 , виданої 01 липня 1987 року.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявниця: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, місце знаходження: м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83А, .

Повне судове рішення складено 23 жовтня 2023 року.

Суддя Т. В. Карапиш