Провадження №2-н/521/69/23
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

20 січня 2023 року суддя Малиновського районного суду м.Одеси Мурзенко М.В., розглянувши заяву про видачу судового наказу за вимогою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 у розмірі 14405,92 грн.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України судом було спрямовано запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, з метою перевірки зазначеного у заяві місцезнаходження боржника.

Вивчивши подану заяву та додані в обґрунтування матеріали суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

З доданого до заяви розрахунку вбачається, що заявлено вимогу про стягнення заборгованості, що виникла у період з жовтня 2019 року, тобто зі спливом загального трирічного строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України.

Відповідно до змісту п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 162, 165, 166, 167, 258-260, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за вимогою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена учасниками процесу в п`ятнадцятиденний строк в апеляційному порядку.

Суддя М.В.Мурзенк