Справа №487/3814/22
Провадження №2/487/842/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2023 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Кузьменка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рафальської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила розірвати між ними шлюб.

Свої вимоги мотивувала тим, що подружні відносини не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між ними відсутні взаєморозуміння, загальні інтереси, утрачені первісні почуття любові і поваги.

Ухвалою суду від 26.12.2022 року відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання позивач не з`явивися, в позовній заяві зазначає про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує.

Відповідач до судового засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони 06.10.1995 року уклали шлюб, про що свідчить повторне свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Спільне життя у сторін не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя. Сторони спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують.

Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сім`ї неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя.

Тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Вимоги щодо компенсації понесених стороною позивача судових витрат заявлено не було.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 89, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 06.10.1995 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 284 розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Заводського районного

суду міста Миколаєва В.В. Кузьменко