Справа № 367/2447/23
Провадження №2/367/3757/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

02 жовтня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Кухленка Д.С.

за участю:

секретаря судового засідання Вишневецької А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ірпінського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позивач свій позов мотивує тим, що з 21.05.2005 року по 15.11.2010року ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що був зареєстрований Гостомельською селищною радою міста Ірпеня Київської області. За час перебування у шлюбних відносинах ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька ОСОБА_3 .

Зазначила, що подружнє життя в сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, у зв`язку з чим, шлюб між нами було розірвано на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області. Після розірвання шлюбу, відповідач життям доньки не цікавиться, матеріально не забезпечує, участі в її вихованні не приймає.

Судовим наказом Ірпінського міського суду Київської області від 09 липня 2018 року у справі №367/4432/18, стягнуто з ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18.06.2018 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підставі судового наказу №367/4432/18 Ірпінським ВДВС відкрито виконавче провадження № 56904740 щодо стягнення на її користь на утримання доньки.

Наголошує, що з моменту відкриття виконавчого провадження відповідач ухиляється під сплати аліментів на дитину, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо виховання спільної дитини сторін, ні разу не цікавився життям доньки. Більш того, на прохання доньки надати дозвіл на виїзд дитини тимчасово за кордон у період дії воєнного стану без супроводу матері, ОСОБА_2 відмовив дитині у виїзді за кордон без пояснення причини. У зв`язку з цим, дозвіл на виїзд дитини було отримано у органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради.

Заборгованість відповідача зі сплати аліментів підтверджується розрахунком заборгованості, наданим державним виконавцем Дихніч Василем Івановичем від 29.03.2023 року, за період з 18.06.2018 року по 01.03.2023 та складає у сумі 169583,67 грн. Згідно вказаної довідки боржником сплачено 5000 грн. 00 коп.

Зазначила, що згідно Інформації про виконавче провадження з підстав несплати аліментів до відповідача було застосовано ряд виконавчих дій: тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тимчасове обмеження у праві користування зброєю, арешт майна боржника, арешт коштів боржника

Вказала, наявність заборгованості у відповідача є підставою для стягнення пені за прострочення сплати аліментів за кожен день прострочення. Заборгованість зі сплати аліментів тягнеться з 18.06.2018 року, а тому сума пені значно перевищує суму заборгованості.

В зв`язку з викладеним вище просила, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 169583,67 грн.. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кухленка Д.С. від 16 травня 2023 року відкрито провадження по вказаній цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу № 367/2447/23 розглядати без її участі, позовні вимоги підтримують, просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суд не повідомив. 04.09.2023 від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, де просить з метою встановлення всіх обставин справи, повного та всебічного дослідження доказів для встановлення об`єктивної істини відповідач вважає за необхідне додати до матеріалів справи № 367/2447/23 наступні письмові докази: Копія банківської квитанції від 10.12.2022 на суму 4 000 грн, що засвідчує перерахування коштів безпосередньо дитині ОСОБА_3 (призначення платежу - аліменти); Копія банківської квитанції від 10.12.2022 на суму 8 000 грн, що засвідчує перерахування коштів безпосередньо дитині ОСОБА_3 (призначення платежу - аліменти); Копія постанови про арешт майна боржника від 18.05.2023 року; Копія постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 19.07.2023 року; Копія постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 19.07.2023 року. Зазначив, що вищезазначені документи спростовують твердження позивача про те, що з моменту відкриття виконавчого провадження №56904740 відповідач ухиляється від сплати аліментів на дитину, самоусунувся та ні разу не цікавився життям доньки. Усі виконавчі дії, про застосування яких наголошує позивач в позовній заяві, почали застосовуватися з травня 2023 року. Також наголошує, загальна заборгованість по аліментам станом на 1.03.2023 становить 169 583,67 грн ( з урахуванням виправлення математичних помилок - 167 413,92 грн), то вже в розрахунку від 31.08.2023, загальна заборгованість по аліментам станом на 1.03.2023 - 100 929,42 грн, при тому всьому, що державний виконавець, маючи копії усіх платіжних документів та документів про доходи не враховує 12 000 грн оплачених в грудні 2022 (так як і Позивач вводить суд в оману твердженням, про відсутність сплат з моменту відкриття виконавчого провадження) та свідомо робить розрахунок заборгованості без відрахування ПДФО та військового збору з доходу боржника, про що написана скарга на начальника Ірпінського відділу ДВС (дата реєстрації - 21.08.2023). Також просить долучити: копію форми ОК-7; копію довідки про доходи за 2018 рік; копію довідки про доходи за 2019-2020 роки; копію довідки про доходи за 2021- ІІ кв. 2020 роки; та власний розрахунок.?

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 21 травня 2005р., виданого Гостомельською селищною радою міста Ірпеня Київської області, актовий запис за № 24, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 травня 2005 року.(а.с.17)

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15 листопада 2010 року, позов по справі № 2-3682/10 задоволено, та розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21.05.2010 року Гостомельською селищною радою міста Ірпеня Київської області, актовий запис за № 24.(а.с.16)

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 21 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції, Київської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .(а.с.10)

Також встановлено, що Судовим наказом Ірпінського міського суду Київської області від 09 липня 2018 року у справі №367/4432/18, стягнуто з ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18.06.2018 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7)

На підставі судового наказу №367/4432/18, 03.08.2018 державним виконавцем Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Мельниковою В.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56904740. (а.с.6)

Встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам станом на 01.03.2023 року відповідачу ОСОБА_2 нарахована заборгованість зі сплати аліментів в сумі 169 583,67грн.(а.с.19).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам по ВП № 56904740 від 31.08.2023, боржнику ОСОБА_2 нарахована заборгованість зі сплати аліментів станом на 31.08.2023 становить 39655,17грн., та станом на 01.03.2023 року заборгованість становила 100929,42грн.(а.с.66-68)

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу заборгованості у відповідача по сплаті аліментів на утримання дитини, у зв`язку з чим позивач бажає стягнути з відповідача відповідну суму неустойки (пені).

Вказані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач надала належні, допустимі та достатні докази того, що станом на момент пред`явлення позову відповідач без поважних причин, систематично не сплачував аліменти на утримання дитини, у зв`язку з чим за ним утворився значний розмір заборгованості. При цьому, позивач у позовній заяві просить суд стягнути неустойку (пеню) у зв`язку із несплатою аліментів за період з 18.06.2018 по 01.03.2023, а тому суд на підставі принципу диспозитивності цивільного судочинства (стаття 13 ЦПК України) розглядатиме відповідні позовні вимоги саме за цей період.

Перевіряючи правильність розрахунків позивача та обраховуючи розмір неустойки за несплату аліментів, суд враховує наступне.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 визначено, що передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.

Отже, така відповідальність може бути застосована лише за наявності вини боржника, яку необхідно довести. Тобто, якщо заборгованість виникла з незалежних від останнього обставин (хвороба, помилка бухгалтера, фактична неможливість здійснювати виплати з інших поважних причин), пеню на неї нараховувати не можна.

В даному випадку, суд виходить з того, що відповідачем не надано жодного доказу відсутності його вини щодо виникнення боргу по аліментах.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1*1%*Q1) + (A2*1%*Q2) + (An*1%*Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Така правова позиція була викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року по справі № 333/6020/16-ц.

Так, відповідно до постанови Верховного Суду від 19.01.2022 року у справі № 711/679/21 при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць.

В той же час, ч. 1 ст. 196 СК України передбачено, що одержувач аліментів має право на стягнення пені у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

З урахуванням вищенаведеного, суд частково погоджується з сумою розрахунку пені, наданою позивачкою в розмірі 169583,67 грн. до матеріалів позову, оскільки відповідно до доказів наданих відповідачем на його спростування щодо розрахунку заборгованості по аліментам від 31.08.2023 по ВП № 56904740, станом на 01.03.2023 заборгованість по аліментам становить 100929,42 гривень.

Таким чином, з урахуванням ч. 1 ст. 196 СК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 100929,42 гривень пені, яка утворилась станом на 01.03.2023, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам від 31.08.2023, яка складає не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 16.03.2020 року у справі № 316/639/18, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника».

Таким чином, саме на платника аліментів покладається обов`язок довести, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банківськими установами, наявністю форс-мажорних обставин тощо. В інших випадках, застосовується презумпція вини платника аліментів у виникненні заборгованості по сплаті аліментів та пеня стягується за весь період прострочення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини виникла з вини відповідача, оскільки доказів зворотнього відповідачем не подано, а тому є всі підстави для стягнення з нього на користь позивача неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 191, 192 СК України, ст. ст. 12, 19, 76, 141, 263-265 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 18.06.2018 по 01.03.2023 у сумі 100929 гривень 42 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави, судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reestr.court.gov.ua

Суддя: Д.С. Кухленко