ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6331/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Комаревцевої Л.В.

з секретарем Гаврилюк О.В.

за участю головного державного виконавця Стеценко Н.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 224 по вул. Кошиця, 5-А в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання незаконною постанови та акту про передачу майна стягувачу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання незаконною постанови та акту про передачу майна стягувачу

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.04.2020 належна йому на праві приватної власності 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 а продана шляхом проведення прилюдних торгів в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з 01.05.2018 по 18.11.2019 у розмірі 164147,09 грн.

Позивач зазначає, що не був повідомлений про проведення прилюдних торгів, вартість майна та їх результати. Крім того, під час реалізації майна не було отримано дозвіл від органу опіки та піклування для реалізації майна, так як в квартирі зареєстровані неповнолітні діти.

Зважаючи на обставини викладені у позову позивач просить: визнати недійсними та скасувати постанову і акт державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

Ухвалою суду від 03.08.2023 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

08.08.2023 ухвалою суду здійснено перехід розгляду справи в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 26.09.2023.

Зобов`язано Дарницький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві надати до суду завірену копію виконавчого провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа № 752/20763/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2018 по 18.11.2019 в розмірі 164 147,09 грн., у строк встановлений для відзиву.

16.08.2023 до суду надано оригінал виконавчого провадження № НОМЕР_2.

Ухвалою підготовчого судового засідання від 26.09.2023, занесену до протоколу судового засідання розгляд справи призначено по суті.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена в установленому законом порядку. Заяв про участь у розгляді справи не надійшло.

В судовому засіданні 10.10.2023 представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 24.10.2023 головний державний виконавець Стеценко Н.В. проти задоволення позовних вимог заперечила, просила суд відмовити у їх задоволенні на підставі наданих суду пояснень, зважаючи що дії вчинені нею на підставі вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Як встановлено судом, 22.01.2020 рішенням Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/20763/18 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Дарницький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2018 року до 18.11.2019 року в розмірі 164 147,09 грн. (сто шістдесят чотири тисячі сто сорок сім тисяч гривень 09 копійок).

17.12.2020 Постановою Київського апеляційного суду залишено без змін рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 січня 2020 року.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як передбачено ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

02.03.2020 на виконання рішення суду видано виконавчий лист, який звернуто до примусового виконання за заявою стягувача та 02.04.2020 постановою головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Стеценко Н.В. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2.

02.04.2020 постановою державного виконавця Стеценко Н.В. арештовано кошти боржника з метою забезпечення виконання зобов`язань. Поряд із цим стягнути кошти з боржника в межах боргу не виявилось можливим.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_2, адресу боржника ОСОБА_1 вказано: АДРЕСА_2 . За даними трекінгу Укрпошти №456 ОСОБА_1 отримано 23.04.2020 виклик державного виконавця від 21.04.2020.

05.08.2020 державним виконавцем Стеценко Н.В. направлено вимогу про проведення виконавчих дій 13.08.2020 о 11 год. 00 хв.

13.08.2020 державним виконавцем Стеценко Н.В. складено акт, відповідно до якого в присутності понятих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 боржник ОСОБА_1 відчинив двері та державним виконавцем проведено опис 1/4 частини майна за вказаною адресою. 13.08.2020 державним виконавцем Стеценко Н.В. винесено постанову про опис та арешт майна в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2. Зазначені постанови направлені боржнику, проте не вручені під час доставки.

21.04.2020 державним виконавцем Стеценко Н.В. направлено виклик боржнику на 29.04.2020 о 15 год.00 хв. з вимогою прибути у вказаний час до виконавця. Поряд із цим, боржник на виклик виконавця не з`явився.

21.04.2020 на запит державного виконавця Стеценко Н.В. отримано витяг про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_2

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18.02.2008 № НОМЕР_1 власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у рівних долях.

Відповідно до Звіту про оцінку майна від 11.09.2020 вартість 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 становить 233800,00 грн.

Згідно протоколу № 509818 від 05.11.2020 електронні торги з реалізації арештованого майна боржника за стартовою ціною 233800,00 грн. не відбулися.

Згідно протоколу №513256 від 26.11.2020 електронні торги з реалізації арештованого майна боржника за стартовою ціною 198730,00 грн. не відбулися.

Згідно протоколу №517542 від 21.12.2020 електронні торги з реалізації арештованого майна боржника за стартовою ціною 163660,00 грн. не відбулися.

05.01.2021 на адресу Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшла заява стягувача ОСОБА_2 про передачу не реалізованого майна в рахунок погашення боргу.

Відповідно до ч. 6 ст 61 Закону України "Про виконавче провадження" у разі нереалізації майна на третьому електронному аукціоні виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

Таким чином майно передано стягувачу за початковою ціною третіх електронних торгів 163660,00 грн., акт видано на підставі протоколу №517542 від 21.12.2020 по лоту № 455818 про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

Звертаючись до суду з заявленим позовом позивач посилається на те, що не був повідомлений про проведення прилюдних торгів, вартість майна та їх результати. Крім того, під час реалізації майна не було отримано дозвіл від органу опіки та піклування для реалізації майна, так як в квартирі зареєстровані неповнолітні діти.

Суд вважає важливими доводи позивача, разом з тим не може їх врахувати виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що опис майна було проведено за участю боржника. 13.08.2020 державним виконавцем Стеценко Н.В. винесено постанову про опис та арешт майна в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2. За змістом постанови боржник відмовився у десятиденний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідності повідомити про це державного виконавця.

Відтак, на виконання вимог ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем Стеценко Н.В. прийнято постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 10.09.2020.

Відповідно до Звіту про оцінку майна від 11.09.2020 вартість 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 становить 233800,00 грн.

Відповідно до супровідного листа від 14.09.2020 боржнику направлено копію висновку вартості майна.

Під час розгляду справи суду надано оригінал для огляду та копія відправлень рекомендованих листів Дарницьким РВ ДВС у м. Києві ЦМРУМЮ, за даними яких 17.09.2020 боржнику направлено копію Висновку про вартість майна. Ці обставини в судовому засіданні підтвердила державний виконавець Стеценко Н.В.

Відтак доводи позивача щодо неповідомлення про вартість майна суд вважає неспроможними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Натомість, направлення головним державним виконавцем Стеценко Н.В. рекомендованою кореспонденцією копію Висновку про вартість майна суд вважає достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

05.10.2020 за підписом в.о. начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лапанашвілі Петра подано Київській філії ДП "Сетам" заяву щодо передачі на реалізацію нерухомого майна № НОМЕР_2/6, про що повідомлено боржника. Крім того, інформація про продаж майна в електронній торговій системі є відкритою та доступною, відтак боржник не був позбавлений можливості ознайомитись з датою, часом та стартовою ціною продажу майна на електронних торгах.

Щодо посилання позивача на відсутність згоди при звернення стягнення від органу опіки та піклування слід вказати наступне. Звернення стягнення на майно боржника є кінцевою стадією виконання рішення суду, а тому попередній дозвіл органу опіки та піклування на відчуження 1/4 частини майна боржника, навіть якщо б право на користування цим майном належало малолітній дитині, законом не вимагається.

Нормою ч.3 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Таким чином, в силу вимог ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» така згода (дозвіл) органу опіки і піклування потрібна тільки батькам або особам, які їх замінюють, при укладенні договорів, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, при відмові від належних дитині майнових прав, здійснення поділу, обміну, відчуження житла, зобов`язання від імені дитини порукою, видання письмових зобов`язань, а не при виконанні рішення суду шляхом звернення стягнення на майно боржника.

Інші доводи позивача не спростовують висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову, відтак не потребують детального обґрунтування.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Насамкінець ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а ч. 4 ст. 12 цього кодексу передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За вказаних обставин та враховуючи, що державний виконавець під час виконавчого провадження № НОМЕР_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з 01.05.2018 по 18.11.2019 у розмірі 164147,09 грн. діяв у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження", в межах своїх повноважень та на підставі наявних в матеріалах виконавчого провадження доказів, суд приходить до висновку, що з боку державного виконавця права чи свободи заявника порушено не було, відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12,76,77,78,79,80,81,263,265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання незаконною постанови та акта про передачу майна стягувачу - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 25.10.2023

Суддя: Комаревцева Л.В.