Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/814/23

Провадження № 2/126/405/2023

"11" травня 2023 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна та просить зняти арешт з усього нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 , який було накладено в межах виконавчого провадження № 23486133 Бершадським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 34821997), на підставі постанови про арешт майна боржника б/н від 15 серпня 2018 року, реєстраційний номер обтяження: 27498964 від 15 серпня 2018 року.

Мотивує позов тим, що вона - ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 .. Батько ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 був власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Маючи намір отримати спадщину, яка залишилася після смерті батька, а також здійснити реєстрацію права власності на спадкове майно, вона оформила довіреність на свою матір ОСОБА_3 , яка і звернулася до нотаріуса з даним питанням та з`ясувала, що на все майно батька накладено арешт.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна за № 294562850 від 13.01.2022 року, на будинок АДРЕСА_2 Бершадським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (на теперішній час - Бершадський відділ державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника від 15 серпня 2018 року виконавчим провадженням, відкритим на підставі виконавчого листа № 2-1586, виданого 09 жовтня 2007 року Бершадським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 аліментів. 23 березня 2023 року ОСОБА_3 звернулася до відповідача із заявою про зняття арешту з будинку АДРЕСА_2 у зв`язку зі смертю боржника, але отримала відмову з рекомендацією звернутися до суду з даним питанням.

Подання позову про зняття арешту з нерухомого майна обумовлено тим, що такий арешт перешкоджає позивачу, як спадкоємцю (власнику) в процедурі оформлення спадкових прав.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності.

Представник позивача - адвокат Раков А.В. надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності та відсутності позивача. Позов підтримав.

Представник відповідача головний державний виконавець - Остафійчук О. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності. Позов просить вирішити на розсуд суду.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копією паспорта, копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 та копією свідоцтва про шлюб позивача Серія НОМЕР_2 .

Батько позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 . Серія НОМЕР_3 .

ОСОБА_2 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15348057 від 24.07.2007.

Позивач стверджує, що маючи намір отримати спадщину, яка залишилася після смерті батька, а також здійснити реєстрацію права власності на спадкове майно, оформила довіреність на свою матір ОСОБА_3 , яка в подальшому звернулася до нотаріуса для вирішення даного питання та з`ясувала, що на все майно ОСОБА_2 накладено арешт, що підтверджується копіями довіреності від 31.01.2023 року та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68871260.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна за № 294562850 від 13.01.2022 року, на будинок АДРЕСА_2 , Бершадським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (на теперішній час - Бершадський відділ державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника від 15 серпня 2018 року виконавчим провадженням, відкритим на підставі виконавчого листа № 2-1586, виданого 09 жовтня 2007 року Бершадським районним судом Вінницької області про стягнення аліментів. Дана обставина підтверджується копіями постанови про арешт майна боржника, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та постанови про повернення виконавчого документу стягувану від 24 грудня 2021 року.

23 березня 2023 року ОСОБА_3 звернулася до відповідача із заявою про зняття арешту з будинку АДРЕСА_2 у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_2 , але отримала відмову з рекомендацією звернутися до суду, що підтверджується листом-повідомленням відповідача від 28 березня 2023 року за № 15222 .

Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду".

Положеннями ст.ст. 1216-1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

В силу перелічених правових норм, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, яка скористалася своїм правом прийняття та оформлення спадщини, що відкрилася після смерті її батька.

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина 3 статті 1296 ЦК України).

В спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння, та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України, зокрема і шляхом звільнення спадкового майна з-під арешту (постанова Верховного Суду України від 23.01.2013).

Спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Таким чином, прийнявши у визначеному законом порядку спадщину, яка відкрилася після смерті спадкодавця, ОСОБА_1 набула права на спадщину, до складу якої входить нерухоме майно.

Арешт перешкоджає ОСОБА_1 , як спадкоємцю (власнику) в процедурі оформлення спадкових прав.

Відповідно до п. 4.18 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Після звернення до приватного нотаріуса Шийко В.Б., остання повідомила, що видати свідоцтво ОСОБА_1 про право на спадщину за законом наразі неможливо, оскільки на спадкове майно спадкодавця, ДВС накладено арешт.

Також встановлено, що відповідач постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.12.2021 року виконавчий лист № 2-1586/2007 виданий 29.10.2007 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження" повернув стягувачу.

Отже, виходячи з наведеного, основним позасудовим способом оформлення права власності на майно в порядку спадкування за законом є отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса. Наявність арешту на майно спадкодавця перешкоджає позивачу, як спадкоємцю за законом, оформити спадщину на майно, яке остання успадкувала в порядку ст. 1268 ЦК України після смерті свого батька та стало підставою затримки у видачі свідоцтва про право на спадщину до його зняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Закон передбачає конкретний перелік випадків, коли арешт знімається виконавцем, а в інших випадках, такий арешт знімається судом.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 39 ЗУ "про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Згідно зі ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження", у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Отже, зняття арешту з майна боржника пов`язується із закінченням виконавчого провадження, а не з поверненням виконавчого документа стягувачу. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 740/3240/18.

Таким чином, враховуючи те, що арешт на майно спадкодавця, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , було накладено на підставі постанови про арешт майна боржника від 15.08.2018 року Бершадського РВ ДВС ГТуЮ у Вінницькій області, арешт залишився не знятим, а також, враховуючи неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, тому слід скасувати арешт, що накладений на все рухоме та нерухоме майно в судовому порядку.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи, що позов задоволено, з відповідача на користь позивача, відповідно до норм ст. 141 ЦПК України, слід стягнути судовий збір у сплаченому ОСОБА_1 розмірі - 1073 грн. 60 коп..

Керуючись ст. ст. 40, 59 Закону України "Про виконавче провадження"; ст.ст. 328, 373, 1216-1218, 1223, 1261, 1268-1270 ЦК України; ст. 141, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна задоволити.

Зняти арешт з усього нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 , який було накладено в межах виконавчого провадження № 23486133 Бершадським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 34821997), на підставі постанови про арешт майна боржника б/н від 15 серпня 2018 року, реєстраційний номер обтяження: 27498964 від 15 серпня 2018 року.

Стягнути з Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. Г. Рудь