Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа № 572/2899/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2023 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді Довгого І.І., за участю секретаря судових засідань Мигаль Н.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача в якій просить встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із листопада 2005 року та постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У позовній заяві зазначає, що встановлення цього факту необхідно їй для оформлення спадщини.

В судове позивач подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явилися, письмовою заявою просила провести розгляд справи без її участі, позов визнала.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до частин 6 та 9 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Оскільки законодавство передбачає спеціальний порядок отримання особою одноразової грошової допомоги, відтак в порядку цивільного судочинства не може бути встановлений юридичний факт, який фактично підтверджує належність позивачки до певної категорії осіб.

Зі змісту заяви вбачаються, статус померлого ОСОБА_3 військовослужбовець, який загинув під час виконання бойових завдань, тому встановлення даного факту для позивача, зокрема, є обов`язкова наявність процесуальних наслідків, які впливають на сферу майнових прав, що пов`язані із відповідним статусом Таким чином метою встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу є отримання позивачем певного соціально-правового статусу члена сім`ї військовослужбовця, як наслідок отримання цього статусу позивач набуває право на отримання державної соціальної допомоги та інших пільг від держави. Тобто встановлення факту проживання заявниці однією сім`єю без шлюбу з військовослужбовцем за своїми правовими наслідками призведе до публічно-правових відносин заявниці з державою.

Необхідність вирішення таких спорів у порядку адміністративного судочинства підтверджується й правовими позиціями Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду, у тому числі у постановах від 17 квітня 2019 року у справі № 456/1258/17, від 02 квітня 2020 року у справі № 357/13948/16-а, від 12 листопада 2020 року у справі № 822/630/17 і від 06 липня 2022 року в справі № 240/5809/18.

Зокрема, в межах розгляду такого спору з метою підтвердження права на отримання допомоги у разі загибелі військовослужбовця особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести факт проживання з загиблим і наявність у неї і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.

У відповідності до ч. 4ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 290/289/22-ц сформовано правовий висновок про те, що вимоги особи про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з військовослужбовцем, який загинув під час участі у бойових діях, задля підтвердження певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця підлягають розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

В зв`язку зі сформованою практикою Верховного суду в подібних правовідносинах, факт проживання позивача із загиблим військовослужбовцем ОСОБА_3 однією сім`єю підлягає доведенню при розгляді спору в порядку адміністративного судочинства та не належить до цивільної юрисдикції.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Згідно із п.23 вказаної постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про

визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа

може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, щодо вимоги про постійне проживання за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем є передчасною, оскільки на даний час відсутній предмет спору .

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З огляду на підхід, який Велика Палата Верховного Суду застосувала у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, слід відступити від висновку, сформульованого у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів: Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, провадження № 61-2018св19; Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19, провадження № 61-1807св20; Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20, провадження № 61-9658св20, конкретизувавши цей висновок так, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Відповідно до ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись п. 1,2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Роз`яснити право ОСОБА_1 звернутися з відповідним позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу до Рівненського окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: