печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2023 р. Печерський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Головко Ю. Г.,

за участю секретаря судових засідань Солонухи Д. Л.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувала на розгляді цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішення суду від 30.05.2023 позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» 159 018, 22 грн., заборгованості за кредитним договором № 187350-КС-002 від 02.09.2021 та 2481, 00 грн сплаченого судового збору.

04.07.2023 до Печерського районного суду м. Києва надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2023 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2023, заява розподілена судді Головко Ю. Г.

02.10.2023 від представника позивача ТОВ «Бізнес Позика» Шкромиди Юрія Вікторовича до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення суду від 30.05.2023. У заяві зазначено, що позивач просить суд переглянути заочне рішення суду від 30.05.2023 та скасувати його, з тих підстав, що відповідач є військовослужбовцем, тому товариством прийнято рішення підтримати заяву відповідача про скасування заочного рішення та залишити свій позов без розгляду.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2023 скасовано заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2023 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання учасники не з`явились, про день, час та місце сторони повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши зміст поданої заяви, та матеріалів справи суд дійшов наступного висновку.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Дії та воля сторони цивільного процесу фактично визначає спрямованість процесуальної діяльності суду та її результати.

Нормами процесуального закону визначено право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у порядку, встановленому ЦПК України.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Водночас слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення позову (заяви) без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена.

Закріплене за позивачем право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (постанови Верховного Суду від 10.04.2020 у справі № 548/2531/18, від 05.10.2021 у справі №308/13199/17, від 04.04.2022 у справі № 441/1609/19).

Надане заявнику право на подання такої заяви не залежить від думки інших учасників справи і суд не зобов`язаний при вирішенні відповідного питання з`ясовувати обставини, які стосуються суті справи або мотивів, у зв`язку з якими така заява подана.

Окрім цього, суд не наділений повноваженнями відмовити позивачу, який просить не розглядати його позовні вимоги по суті.

Аналогічна правова позиція висловлена 23.11.2022 Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 759/14677/21.

Ще одним підтвердженням розпоряджатися правом на свій розсуд є можливість подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду у суді апеляційної та касаційної інстанції (ч. 1 ст. 377, ч. 1 ст. 414 ЦПК України).

З урахуванням наведеного, суд приходить висновку, що представником позивача заявлено про залишення вимог позову без розгляду та, враховуючи право представника позивача на подання заяви про залишення позову без розгляду, з огляду на те, що звернення до суду із даною заявою є проявом принципу диспозитивності цивільного судочинства, заява про залишення позову без розгляду підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про повернення сплаченого судового збору, у сумі 2481,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Враховуючи, що позовна заява ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 залишається без розгляду за заявою представника позивача, суд прийшов висновку, що вимога про повернення суми сплаченого судового збору не ґрунтується на вищевказаних нормах Закону України «Про судовий збір», а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 43, 175, 185, 258-260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Головко Ю. Г.