Справа № 466/8337/23
Провадження № 2/466/2039/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Донченко Ю.В.

секретаря судового засідання Сирватка Н.В.

справа №466/8337/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за участю позивача ОСОБА_1 ,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання, оскільки вона продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на теперішній час вона є повнолітньою та продовжує навчання на економічному факультеті Львівського національного університету імені Івана Франка на денній формі навчання, витрачає кошти на проїзд до навчального закладу та потребує матеріальної допомоги. Відповідач кошти на її утримання добровільно не надає, хоча працездатний, має стабільний заробіток, інших осіб на утриманні не має. У зв`язку з навчанням на денній формі вона не має змоги працювати, щоб самостійно отримувати заробіток, тому просить стягнути аліменти на її утримання у зв`язку з подальшим навчанням.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2023 вищезазначену справу передано до розгляду судді Донченко Ю.В.

Ухвалою судді від 14.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини та факти, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.заперечення проти позову не надав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.06.2005 року (а.с. 2).

На час подання позову ОСОБА_1 є студентом 1 курсу денної форми здобуття освіти економічного факультету Львівського національного університету імані Івана Франка IV рівня акредитації за спеціальністю 051 Економіка. Навчання за рахунок коштів державного бюджету згідно наказу №2815 від 13.09.2022 року. Термін навчання з 15.09.2022 до 30.06.2026, на підтвердження чого надана довідка від 21.06.2023 №1520 (а.с. 6).

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України визначено: якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, враховуючи ті обставини, що ОСОБА_1 досягла 18 років, на даний час є студенткою денної форми навчання, а тому не має змоги працювати, а відповідач знаходиться у працездатному віці, тому має змогу утримувати свою повнолітньою доньку до закінчення нею навчання, оскільки вона потребує матеріальної допомоги, а батько має змогу її надавати.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач має можливість утримувати матеріально свою повнолітню дитину, що продовжує навчання і потребує матеріальної підтримки, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти до закінчення донькою навчання або досягнення 23 років.

Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

З урахування встановлених обставин, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я відповідача, який на даний час не є пенсіонером чи інвалідом, знаходиться у працездатному стані, відсутність відомостей про наявність інших осіб, на утримання яких він сплачує аліменти, матеріальне становище дитини, яка навчається за денною формою навчання та не має можливості працювати, сплачує витрати на проїзд, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів з дня пред`явлення позову до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення 23-річного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 11, 76-80, 133, 141, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовну заяву позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на її утримання на період навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 10 серпня 2023 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 1073,60 ( одну тисячу сімдесят три ) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Текст рішення складено та підписано 05.10.2023 року.

Суддя Ю. В. Донченко