Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2023 Справа №607/15901/22

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

-головуючого судді Сташків Н.М.,

-за участю секретаря судового засідання Баб`як Н.О.,

-у відсутності сторін,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

09.11.2022 року позивач ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Іщука К.В., подала до суду позовну заяву до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання за позивачем права власності на 2/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті її батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, належав на праві власності колгоспному двору, членами якого були: ОСОБА_3 (батько), ОСОБА_4 (матір), ОСОБА_1 (дочка) та ОСОБА_2 (дочка). 28.01.2010 ОСОБА_3 склав на її користь заповіт. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на спірне домоволодіння, позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку, а дружина померлого ОСОБА_4 відмовилась від обов`язкової частки у спадщині, що підтверджується матеріалами спадкової справи. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4 , після її смерті відкрилась спадщина, позивач вказала, що за життя її мати склала заповіт на користь її сестри ОСОБА_2 , яка прийняла належну їй спадщину, однак даний заповіт не охоплює спірне домоволодіння, відтак позивач є іншим спадкоємцем, яка прийняла спадщину на майно, не охоплене заповітом за законом, оскільки проживала разом з померлою на день смерті. Надалі, внаслідок розгляду матеріалів спадкових справ її батьків, 13.09.2022 постановами нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй та сестрі було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. З цих підстав позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просила суд визнати за нею право власності на відповідну частину спірного нерухомого майна.

Ухвалою судді від 14.11.2022 позовну заяву залишено без руху, а ухвалою від 24.11.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання 20.12.2022 на 13 год. 50 хв.

15.12.2022 від Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшли копії спадкових справ - №258/2010, заведеної після смерті ОСОБА_3 та №261/2019, заведеної після смерті ОСОБА_4

19.12.2022 від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, згідно з якою вона не заперечила проти задоволення позову та просила задовольнити позов у повному обсязі.

20.12.2022 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Іщук К.В. подав заяву, у якій просив проводити розгляд справи у його та позивача відсутності, за наявними у справі документами, задовольнити вимоги у повному обсязі.

У зв`язку з ненадходженням відповіді на запит суду від 24.11.2022 підготовче судове засідання, призначене на 20.12.2022, відкладено на 09.02.2023 на 10 год. 30 хв.

28.12.2022 та 04.01.2023 від Великоберезовицької селищної ради надійшла відповідь на запит суду від 24.11.2022, у якому зазначено, що станом на 15.04.1991 спірне будинковолодіння мало статус колгоспного двору. До відповіді на запит селищна рада долучила копію погосподарської книги та довідку.

09.12.2022, 19.12.2022 та 28.12.2022 представник третьої особи - Тернопільської районної державної нотаріальної контори подала заяви, у яких просила проводити розгляд справи у відсутності представника третьої особи.

09.02.2023 у підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, однак попередньо подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, у тому числі, відповідачем подано заяву про визнання позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 24.07.1974. У вказаному свідоцтві про народження у графі мати зазначено « ОСОБА_4 », у графі батько зазначено « ОСОБА_3 ».

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 20.07.1991, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 уклали шлюб, про що 20.07.1991 с. Велика Лука Тернопільського районним бюро ЗАГС Тернопільської області складено актовий запис №6. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу вказано « ОСОБА_1 ».

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 14.08.1975. У вказаному свідоцтві про народження у графі мати зазначено « ОСОБА_4 », у графі батько зазначено « ОСОБА_3 ».

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 09.10.1993, ОСОБА_9 та ОСОБА_2 уклали шлюб, про що 09.10.1993 Великолуцькою сільською Радою народних депутатів Тернопільського районного бюро ЗАГС складено актовий запис №6. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу вказано « ОСОБА_2 ».

З інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна за №575 від 25.08.2022, виданої Тернопільським госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації вбачається, що по обліку бюро будинковолодіння за АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Крім цього, зазначено, що об`єкт складається з: житлового будинку з прибудовами і підвалами - літера «А», літньої кухні з підвалом - літера «Б», хліва - літера «В», гаражу - літера «Г», літної кухні - літера «Д», хліва - літера «Е», вбиральня - літера «Є», хліва - літера «Ж», огорожі - літера «1-2», вимощення - літера «І».

Згідно з інформаційною довідкою №576 від 25.08.2022, виданою начальником Тернопільського районного бюро технічної інвентаризації, станом на 01.01.2013 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 16.11.1990 та записано в реєстрову книгу № 2 за реєстровим №175.

Як убачається з довідок за №406 від 19.10.2022, №467 від 26.12.2022 та №343 від 23.08.2022, виданих старостою Великолуцького старостинського округу Тернопільського району Тернопільської області, будинковолодіння по АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 мав статус колгоспного двору, членами двору були ОСОБА_3 (голова двору), ОСОБА_4 (дружина), ОСОБА_1 (дочка) та ОСОБА_2 (дочка).

Як убачається з копії погосподарської книги №4 за 1991-1995 роки, наданої Великолуцькою сільською радою Тернопільського району на відповідний запит суду, станом на 15.04.1991 будинковолодіння по АДРЕСА_1 рахується як колгоспний двір, членами якого були ОСОБА_3 (голова), ОСОБА_4 (дружина), ОСОБА_1 (дочка) та ОСОБА_2 (дочка).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 01.02.2010.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно.

На запит суду Тернопільською районною державною нотаріальною конторою Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було надано копії матеріалів спадкової справи №258/2010, заведеної Тернопільською районною державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3 .

З матеріалів спадкової справи №258/2010 вбачається, що за життя 28.01.2010 ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів усе його майно, що буде йому належати на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право ОСОБА_1 . Заповіт зареєстрований у реєстрі за номером 07.

Як убачається з витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №24133744 від 06.07.2010, за параметрами пошуку « ОСОБА_3 » заповіт за номером у спадковому реєстрі 49195089, посвідчений 28.01.2010, зареєстрований в реєстрі за номером 07, станом на день видачі інформаційної довідки чинний.

Як убачається з наявної в матеріалах спадкової справи довідки Великолуцької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №239 від 30.03.2011, на момент смерті ОСОБА_3 з ним дійсно проживала його дочка ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_4

06.07.2010 дружина померлого - ОСОБА_4 звернулась до Тернопільської районної державної нотаріальної контори з заявою від 02.07.2010, у якій зазначила, що зміст складеного за життя її чоловіком заповіту їй відомий та їй роз`яснено, що вона має право на обов`язкову частку у спадковому майні. Однак, розуміючи роз`яснені їй права та усвідомлюючи значення своїх дій, без жодного тиску, за своєю волею, вона відмовилась від одержання цієї частки.

06.04.2011 від дочки померлого ОСОБА_1 до нотконтори надійшла заява, у якій вона вказала, що після смерті її батька залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, площею 3,38 га, тому просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Згідно з частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, в силу ст. ст. 1268, 1270 ЦК України ОСОБА_1 прийняла спадщину після померлого ОСОБА_3 шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а в подальшому подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Інші спадкоємці за законом та за заповітом, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , відсутні, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

ОСОБА_1 частково оформила свої спадкові права, отримавши 06.04.2011 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 3,38 га.

13.09.2022 ОСОБА_1 звернулась до Тернопільської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Однак, постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. від 13.09.2022 №1466/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті батька - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 20.06.2019.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно.

На запит суду Тернопільською районною державною нотаріальною конторою Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було надано копії матеріалів спадкової справи №261/2019, заведеної Тернопільською районною державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_4 .

З матеріалів спадкової справи №261/2019 вбачається, що за життя 20.02.2010 ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла належний їй на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_2 , земельну ділянку, площею 1,02 га та земельну ділянку, площею 3,38 га, а також, грошові вклади з нарахованими процентами та компенсаціями, які зберігаються у ВАТ «Ощадбанк» ТВБВ 10019/07 філії Тернопільське облуправління на рахунках 915512948, 91551234 ОСОБА_2 . Заповіт зареєстрований у реєстрі за номером 14.

Як убачається з витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №56839319 від 12.07.2019, за параметрами пошуку « ОСОБА_4 » заповіт за номером у спадковому реєстрі 49195567, посвідчений 20.02.2010, зареєстрований в реєстрі за номером 14, станом на день видачі інформаційної довідки чинний.

Як убачається з наявної в матеріалах спадкової справи довідки Великолуцької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №413 від 12.07.2019, на момент смерті ОСОБА_4 з нею дійсно проживала її дочка ОСОБА_1

12.07.2019 інша дочка померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_2 подала до Тернопільської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті її матері. Крім цього, 11.03.2020 вона подала до нотконтори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зокрема на три земельні ділянки. Також вказала, що спадкоємців згідно з ст. 1241 ЦК України після смерті матері немає.

ІНФОРМАЦІЯ_7 обидві дочки померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до нотконтори заяву, у якій вказали, що після смерті їх матері залишилось спадкове майно, яке складається з частки житлового будинку АДРЕСА_1 . Також, у заяві вони повідомили, що інших спадкоємців, в розумінні статті 1261 ЦК України, окрім них немає, тому просили видати свідоцтво про право на спадщину за законом на це майно.

Відповідно до частини першої статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, в силу ст. ст. 1261, 1268, 1270 ЦК України ОСОБА_1 прийняла спадщину за законом після померлої ОСОБА_4 шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а ОСОБА_2 прийняла спадщину за законом та за заповітом після померлої ОСОБА_4 шляхом подання заяви про прийняття спадщини. В подальшому вони обидві подали заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Інші спадкоємці за законом та за заповітом, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , відсутні, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

ОСОБА_2 частково оформила свої спадкові права, отримавши 11.03.2020 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, площами 1,0236 га, 0,2053 га та 3,1767 га.

Надалі, постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. від 13.09.2022 №1467/02-31, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частку житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З посиланням на зазначені норми закону, позивач звернулась до суду за захистом її прав у судовому порядку.

Вирішуючи питання про те, чи дійсно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за життя належало по 1/4 частині спірного житлового будинку, суд виходить із наданих доказів.

Як зазначалося, з довідок за №406 від 19.10.2022, №467 від 26.12.2022 та №343 від 23.08.2022, виданих старостою Великолуцького старостинського округу Тернопільського району Тернопільської області, будинковолодіння по АДРЕСА_1 вбачається, що станом на 15.04.1991 мав статус колгоспного двору, членами двору були ОСОБА_3 (голова двору), ОСОБА_4 (дружина), ОСОБА_1 (дочка) та ОСОБА_2 (дочка).

Відповідно до копії погосподарської книги №4 за 1991-1995 роки, наданої Великолуцькою сільською радою Тернопільського району на відповідний запит суду, станом на 15.04.1991 будинковолодіння по АДРЕСА_1 рахується як колгоспний двір, членами якого були ОСОБА_3 (голова), ОСОБА_4 (дружина), ОСОБА_1 (дочка) та ОСОБА_2 (дочка).

Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснив, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відтак, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за життя належало по 1/4 частині вказаного будинковолодіння.

ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_3 успадкувала належну йому 1/4 частину спірного будинковолодіння.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після смерті своєї матері ОСОБА_4 успадкували за законом належну їй 1/4 частину спірного будинковолодіння (по 1/8 частині).

Таким чином, після смерті батьків ОСОБА_1 належить 3/8 частини спірного домоволодіння, оскільки 1/4 частину вона прийняла за заповітом після смерті батька та 1/8 - за законом після смерті матері.

Відповідач права позивача на спірне майно не оспорює.

Разом із тим, суд не погоджується з доводами позивача про те, що вона має право на 2/4 житлового будинку після смерті її батьків, оскільки матеріалами спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , встановлено, що обидві її дочки прийняли спадщину після її смерті та подали заяву про видачу свідоцтва на спірне будинковолодіння. При цьому частка ОСОБА_4 як члена колгоспного двору у спірному будинковолодінні становила 1/4.

Незважаючи на визнання позову відповідачем у суді, заяви про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_2 до нотаріуса не подала. Натомість, 12.07.2019 ОСОБА_2 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті її матері, а 13.09.2022 - заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в спірному будиноволодінні.

Отже, ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті матері і за заповітом (складеним щодо частини майна померлої) і за законом - на частку у спірному будинковолодінні, тому після смерті матері їй належить 1/8 його частина.

За таких обставин підстави визнавати за позивачем право власності на частку в спадщині, яку після смерті матері прийняла відповідач, в судовому порядку відсутні.

Таким чином судом установлено, що позивач прийняла спадщину після смерті своїх батьків, зокрема 1/4 частину спірного будинковолодіння після смерті батька та 1/8 після смерті матері. Однак, оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності членів колгоспного двору на належні їм частки у будинковолодінні, це стало перешкодою в оформленні позивачем своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом часткового задоволення її позовних вимог - визнання за ОСОБА_1 права власності на 3/8 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (1/4 частину) та за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (1/8 частину).

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 89, 263, 264, 265, 273, ст. 354, ст. 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (1/4 частину) та за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (1/8 частину).

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, місцезнаходження: вул. Котляревського, 27, м. Тернопіль, .

СуддяН. М. Сташків