Справа № 202/5181/22
Провадження № 2/202/338/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Голобородько О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 202/5181/22 за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 ,

третя особа Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради,

про позбавлення батьківських прав, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

23.08.2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з тих підстав, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 07.05.2015 по 27.04.2017. рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27.04.2017 року шлюб між ними розірвано. За час спільного життя у них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після припинення шлюбних відносин в серпні 2015 року, діти залишилися проживати з нею, їх вихованням займалась вона та бабуся, її мати, а відповідач не відвідував дітей з 2016 року, не спілкується з ними та не займається їх вихованням. Починаючи з 2019 року вона стала спільно проживати однією сім`єю з ОСОБА_6 , з яким 05.02.2022 року було укладено шлюб. Всі ці роки турботу і піклування про дітей вона з чоловіком здійснювала спільно, а діти до нього відносяться як до батька. Наказом Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13.04.2018 з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей, але рішення суду не виконується, відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання дітей. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03.10.2019 у позовних вимогах про позбавлення батьківських прав відповідача було відмовлено та попереджено ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виконання ним батьківських обов`язків. Відповідач відбуває покарання відповідно до вироку Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 14.01.2020 у виправній колонії. Як з 2016 так і з кінця 2019 й до теперішнього часу відповідач взагалі не цікавиться життям дітей, жодного разу не виявляв бажання з ними бачитися, спілкуватися, листів не надсилав. Отже, відповідач самоусунувся від виховання синів та нехтує батьківськими обов`язками, покладених на нього Сімейним кодексом України. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12.10.2022 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження та справу призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 01.11.2022 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але через канцелярію суду надійшла заява, яка засвідчена начальником установи ДУ «Крюковська виправна колонія (№29)» Довженко С.П., в якій зазначено, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник третьої особи - Проскуріна Є.К. у судове засідання не з`явилася, надала через канцелярію суду клопотання щодо долучення висновку органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, а також вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , 1982 року народження, відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, без участі відповідача, так як про дату, час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У відповідності до пунктів 15, 16 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Із змісту зазначеної норми випливає, що ухилення від виконання юридичного обов`язку по вихованню дитини завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Стаття 165 СК України визначає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Вимоги ст. 12 ч. 6 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно вимог ст. ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Виходячи із змісту ст. ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є батьками:

-ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ;

-ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ;

-ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

Батьки дітей перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.05.2015 року по 27.04.2017 року. Шлюб розірвано рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.04.2017 року (провадження № 2/202/1462/2017).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03.10.2019 року у позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовлено, та попереджено ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виконання ним батьківських обов`язків.

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

Заборгованість по аліментам за виконавчим листом № 2-н/202/97/18 від 14.05.2018 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 30.06.2022 року становить 54913,47 грн.

Як вбачається з листів, характеристик та довідок закладів дошкільної освіти навчального, позашкільного, медичного закладу, ОСОБА_1 займається одна вихованням дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учня 9-В класу, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учня 3-Г класу, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , учня 2-А класу. За час навчання дітей батько шкільним життям не цікавився, до дитячого садка, школи не приходив, не відвідував ані батьківські збори, ані змагання учнів-спортсменів, до амбулаторії ЗПСМ №6 КНП ДУПМСД №9 з народження дітей не з`являвся, за адресою мешкання дітей також його ніколи не було при відвідуванні,

Відповідно до характеристики державної станови «Крюковська виправна колонія (№29)» затвердженої 07.10.2022 року, засуджений ОСОБА_2 під час відбування покарання в установі перебуває на профілактичному обліку як схильний до членоушкодження.

Як вбачається з довідки ДУ «Крюковська виправна колонія (№29)», 01.09.2022 року короткотривале побачення засудженого ОСОБА_2 , із знайомою ОСОБА_1 та сином ОСОБА_3 не відбулося, причиною стала категорична відмова від побачення у письмовому вигляді засудженого ОСОБА_2 .

Згідно висновку органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , 1982 року народження, відносно дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, у висновку зазначено, що комісія з питань захисту прав дитини Амур-Нижньодніпровського району дійшла висновку, що факти, як кожен окремо так і в сукупності, підтверджують той факт, що ОСОБА_2 наміру здійснювати належне виховання та утримання своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток не має, від виконання покладених на нього батьківських обов`язків самоусунувся, надавши заяву про відмову від своїх батьківських прав і обов`язків відносно дітей.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу у межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами документів та доказів.

Обставини ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, суд вважає доведеними у судовому засіданні, оскільки відповідач ОСОБА_2 самоусунувся від підготування малолітніх дітей до самостійного життя, не спілкується з синами, не створює умов для їх всебічного розвитку, не проявляє інтересу до життя, потреб, здоров`я, не надає матеріальної допомоги. Відповідач не виявляє інтересу до внутрішнього світу малолітніх дітей, не створює умов для отримання ними освіти. Дійсно, така поведінка відповідача не відповідає вимогам Закону.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо його малолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12-13, 76 -79, 81,141, 259, 263 - 265 ЦПК України, ст. ст. 164, 166 СК України, Конвенцією про права дитини, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , у відношенні його малолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А. О. Михальченко