Справа № 211/6854/21
Провадження № 2-др/211/6/23
У Х В А Л А

Іменем України

01 травня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ткаченко С.В.,

при секретарі Мариненко Е.П.,

без участі сторін,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі № 211/6854/21 за позовомОСОБА_1 до Відділу з питань Державного архітектурно-будівельного контролю Виконкому Криворізької міської ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення. В обґрунтування заяви зазначив, що судом при ухваленні рішення, залишилися без поясненням його позовні вимоги стосовно: газопроводу діаметр. 159 мм довж. 40 м та дам. 32 ( по огорожі між ділянками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ); асфальтового покриття на відрізку від лінії межі між ділянками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 з провулком без назви та зобов`язання Відділу з питань Держаного архітектурно-будівельного контролю Виконкому Криворізької міської ради прийняти від нього та у десятиденний термін внести до Державного Реєстру будівельної діяльності Декларацію про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, Додаток 5 до Порядку ( в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 червня 2021 р. № 681).

Оскільки позов було задоволено частково, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в ухваленні додаткового рішення по справі, та на підставі положень ст.270 ЦПК України, учасники справи не викликались в судове засідання.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи та поданої заяви про ухвалення додаткового рішення приходить до наступного висновку.

Так, статтею 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Так, рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 березня 2023 року задоволено позов ОСОБА_1 частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на об`єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , а саме житловий будинок «Н-1», господарські споруди сарай «М», сарай-вольєр «О», свердловину І, вигрібну яму ІІ, замощення ІІІ, огорожі 1,2, хвіртку/ворота № 3,4. Стягнуто з Відділу з питань Державного архітектурно-будівельного контролю Виконкому Криворізької міської ради на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 4 717 (чотири тисячі сімсот сімнадцять) гривень 90 коп. В іншій частині позову відмовити.

Цивільний процесуальний закон передбачає випадки, коли суд, що ухвалив судове рішення, має право з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, самостійно виправити його недоліки, пов`язані з його неповнотою, неясністю і неточністю, шляхом ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14«Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

У заяві позивачем ОСОБА_1 не зазначено жодної з підстав, зазначених у ст. 270 ЦПК України для ухвалення додаткового рішення. Доводи заявника, що поза рішенням суду залишилися ряд його позовних вимог не заслуговують на увагу.

З матеріалів справи вбачається, що суд ухвалюючи рішення виходив з доказів наданих позивачем.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи, а також рішення суду, всі позовні вимоги, заявлені заявником, були предметом дослідження суду і відносно всіх вимог ухвалено рішення та надана відповідна правова оцінка.

Таким чином, при ухваленні судом рішення від 15.03.2023 року спір вирішено відповідно до заявлених вимог та поданих доказів. Позов задоволено частково.

Відтак, в даній цивільній справі відсутні підстави для висновку про те, що судом не вирішено питання стосовно будь якої позовної вимоги, а, відтак, відсутні правові підстави для ухвалення додаткового рішення по справі.

Згідно з ч. 1 п. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч. 5 ст. 270 ЦПК України).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 2, 4, 5, 6, 12, 10, 11, 12, 13, 182, 270 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо ухвала не буде скасована, вона набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С. В. Ткаченко