Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/1480/23
Справа № 279/5350/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Волкович Н.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу без повідомлення осіб №279/5350/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась з позовом про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання, а якому вказала, що являється матір`ю відповідача та перебуває на пенсії за станом здоров`я і не може працювати, єдиним її доходом є пенсія, також у позивачки є неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на її утриманні, позивачка хворіє, потребує постійного лікування. Відповідач допомоги не надає, хоча працює та отримує достатній матеріальний дохід, утриманців не має, аліменти не сплачує. На підставі вищевикладеного просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 2684 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до смерті позивачки.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивачка подала письмоу заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову не заперечив, зазначивши, що оскільки єдиним джерелом доходу його матір`ї є пенсія, яку вона отримує як непрацездатна особа у зв`язку із інвалідністю, а відповідач працює та має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки в тому розмірі, який зазначений в позовній заяві, вважає, що вимоги є обгрунтованими.

Дослідивши подані позивачем докази та проаналізувавши їх в сукупності, судом встановлено наступне:

Між сторонами виник спір щодо обов`язку повнолітнього сина утримувати батьків, який регулюється положеннями глави 17 Сімейного кодексу України (далі: СК України).

Згідно ст.202 ч.1 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Доведенню в такому спорі підлягають дві обставини: батьки є непрацездатними, непрацездатні батьки потребують матеріальної допомоги.

Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі, лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.

Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.

Позивач досягла 49 річного віку, є інвалідом 2 групи загального захворювання, згідно довідки до акту огляду МСЕК їй протипоказана праця з переохолодженнями, отримує пенсію по інвалідності.

Особами, які потребують матеріальної допомоги, є такі, щомісячний дохід яких не перевищує прожитковий мінімум.

Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до статті 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Так, відповідачем не надано суду відомостей щодо перебування на його утриманні непрацездатних осіб, наявності інших аліментних зобов`язань.

Позивачка обґрунтовувала позовні вимоги посиланням на те, що вона є непрацездатною, отримує пенсію, більшу частину з якої витрачає на придбання ліків, оплату комунальних послуг та витрати на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 .. Коштів, необхідних для забезпечення її життєдіяльності не вистачає, а тому зважаючи на скрутне матеріальне становище вона потребує матеріальної допомоги, яку має можливість надавати її повнолітній син.

Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви.

Таким чином, позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню.

Розподіляючи судові витрати, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»), а тому з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Керуючись статтями 79,202,204,205 Сімейного Кодексу України, ст.263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Щомісячно стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні, починаючи з 17.08.2023 року і довічно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Волкова Н.Я.