УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Пироженко В.Д.

за участі секретаря Жук О.М.

за участі скаржника ОСОБА_1

за участі представника суб`єкта оскарження ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соснівського районного суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про закриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, посилаючись на те, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси зобов`язано ОСОБА_3 усунути створені ним перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1 земельною ділянкою по АДРЕСА_1 та за власний кошт відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення прав шляхом проведення протизсувних заходів та повернути земельну ділянку в придатному для цільового використання стані.

На виконання рішення суду видано виконавчий лист та у Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 59198348 щодо примусового виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси № 712/12377/17 від 03 квітня 2018 року.

23.08.2019 року винесено неправомірну постанову про закінчення виконавчого провадження та ухвалою Соснівського районного суду дана постанова була скасована. Після відновлення виконавчого провадження, 28.09.2022 року судовим виконавцем Глущенко А.С. було здійснено вихід для перевірки виконання рішення суду. Під час перевірки було встановлено, що рішення суду, станом на 28.09.2022 року не виконано, про що було складено відповідний акт. 12.11.2022 року нею отримано постанову державного виконавця від 01.11.2022 року про закінчення виконавчого провадження.

Вважає, що державний виконавець неправомірно закінчив виконавче провадження, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження є передчасною та протиправною, оскільки рішення суду не виконано.

У зв`язку з цим, просить визнати протиправні дії державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та скасувати постанову від 01.11.2022 року про закінчення виконавчого провадження.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала та просила її задовольнити посилаючись на те, що після відновлення виконавчого провадження державним виконавцем не здійснено жодних дій для виконання рішення суду. Відповідач ОСОБА_3 рішення суду не виконав, проте її будинок продовжує руйнуватися діями відповідача.

Представник Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Кривохижа Ю.А. просив відмовити в задоволенні скарги скаржника вказуючи, що державним виконавцем здійснені всі необхідні заходи для виконання рішення суду, а тому відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження було закінчено та прийнята відповідна постанова.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства України та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служи під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. У випадку, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Судом встановлено, що на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 59198348 щодо примусового виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси № 712/12377/17 від 03 квітня 2018 року про зобов`язання ОСОБА_3 усунути створені ним перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1 земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: за власні кошти відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення прав шляхом проведення протизсувних заходів та повернути земельну ділянку позивачу в придатному для цільового використання стані. Виконавче провадження відкрито 27 травня 2019 року державним виконавцем Глущенко А.С. та надано боржнику строк протягом 10 робочих днів на добровільне виконання рішення суду.

17 липня 2019 року державним виконавцем було перевірено виконання рішення суду та складено Акт від 17 липня 2019 року. В зв`язку з тим, що ОСОБА_3 рішення суду в добровільному порядку не виконав, державним виконавцем було накладено штраф в розмірі 1 700 грн. 06 серпня 2019 року державним виконавцем було повторно перевірено стан виконання рішення суду, про що складено відповідний акт. В зв`язку з тим, що ОСОБА_3 повторно рішення суду в добровільному порядку не виконав, державним виконавцем було накладено штраф в розмірі 1 700 грн.

23 серпня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з виконанням всіх дій згідно ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.10.2021 року скаргу скаржниці було задоволено та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження, яка залишена без змін Черкаським апеляційним судом від 21.12.2021 року та постановою Верховного суду від 07.07.2022 року.

09.02.2022 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Черкаси Глущенко А.С. винесена постанова про відновлення виконавчого провадження № 59198348 щодо примусового виконання виконавчого листа.

На вимогу державного виконавця від 08.02.2022 року повернуто оригінал виконавчого листа від Соснівського районного суду м. Черкаси.

Судом встановлено, що 28 серпня 2019 року винесено подання про притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України боржника ОСОБА_3 за умисне невиконання рішення суду, яке було внесено до ЄРДР.

07.09.2022 року на адресу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області надійшла вимога державного виконавця щодо інформації про стан розгляду заяви Центрального відділу ДВС.

07.09.2022 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів.

Згідно відповіді Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області від 21.09.2022 року № 12305/46 слідчим відділом Черкаського районного управління поліції 19.08.2018 року внесено відомості до ЄРДР № 0004449 за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.382 КК України. Подання Центрального ВДВС у м. Черкаси ЦМУ№МЮ (м. Київ) від 28.08.2019 року за № 39973 приєднано до вказаного кримінального провадження. На даний час досудове слідство триває.

З наданих копій виконавчого провадження вбачається, що 28.09.2022 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС складено акт про те, що при виході за адресою м. Черкаси, вул. Подолянчука, 10, 8 встановлено, що рішення суду боржником не виконано, боржник не усунув створені ним перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1 земельною ділянкою, не відновив стан земельної ділянки, який існував до порушення прав шляхом проведення протизсувних заходів та не повернув земельну ділянку позивачу в придатному для цільового використання стані.

06.10.2022 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС у м. Черкаси винесено постанову про розшук рухомого майна боржника.

01.11.2022 державним виконавцем Центрального відділу ДВС винесено постанову про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в розмірі 13 400 грн та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звертаючись до суду з даною скаргою, заявник, як на підставу для її задоволення посилається на неправомірність дій державного виконавця щодо винесення постанови про закриття виконавчого провадження, оскільки державним виконавцем належних виконавчих дій щодо виконання рішення суду не проводилося.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Складовою справедливого судового розгляду згідно даної Конвенції та практики Європейського суду з прав людини є своєчасне та повне виконання судових рішень, з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Статтею 63 регламентовано Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Відповідно до ч.2, 3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 днів та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконане без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбаченого цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Досліджуючи надані до суду матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що державним виконавцем не в повному обсязі здійснено заходи щодо виконання посадових прав та обов`язків, передбачених ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в постанові про закінчення виконавчого провадження зазначено лише про те, що всі дії згідно ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» виконано.

Після відновлення виконавчого провадження державним виконавцем надано лише один акт від 28.09.2022 року про те, що при виході на місце встановлено, що боржник рішення суду не виконав. Проте, не надано доказів належного повідомлення боржника про відновлення виконавчого провадження та про необхідність виконати рішення суду.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова державного виконавця від 01.11.2022 року про закінчення виконавчого провадження № 59198348 є передчасною та неправомірною, та такою, що порушує права заявника на судовий захист, а тому приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови.

Щодо вимог про визнання протиправними дії державного виконавця, суд приходить до наступного.

На думку суду, дійсна мета даної скарги, обґрунтована заявником це скасування постанови про закінчення виконавчого провадження задля подальшого виконання рішення суду, досягнута шляхом задоволення судом в цій частини вимог скарги, а тому визнання протиправними дії державного виконавця, не призведе до більш ефективного захисту прав скаржника. Крім того, враховуючи ті заходи які вживалися державним виконавцем, суд не вбачає їх протиправними.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 259-265, 447- 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 01.11.2022 року № 59198348 та відновити виконавче провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст ухвали складений 17.01.2023