ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1708/23 Справа № 234/293/22 Суддя у 1-й інстанції - Романенко К.С. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м.Кривий Ріг

справа № 234/293/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Тимофєєва В.О.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач Виконавчий комітет Краматорської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 18 січня 2022 року, яка постановлена суддею Романенко К.С. у м. Краматорськ Донецької області, відомостей щодо дати складання повного тексту ухвали матеріали справи не містять,

УСТАНОВИВ:

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Краматорської міської ради, треті особи Краматорський відділ Державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 18 січня 2022 року у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Краматорської міської ради, треті особи Краматорський відділ Державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки судом не було надано оцінки тому, що в даному випадку рішення органу опіки та піклування Виконавчого комітету Краматорської міської ради не є рішенням суб`єкта владних повноважень а спір має приватноправовий характер.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, що, у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки сторін по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів справи, рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 29 березня 2019 року, яке набрало законної сили, за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частку поліпшень у домоволодія по АДРЕСА_1 на сумму 418 430,50 грн., на холодильник Sumsung RL46R, телевізор Sumsung 32 дюйми, мотоцикл BMW R1200GS 2008 року випуску, автомобіль марки Mersedes-Benz Vito 1990 року випуску. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 418 430,50 грн. в рахунок компенсації 1/2 частки поліпшень здійснених у домоволодінні АДРЕСА_1 , 640 грн. судового збору та 15 061грн вартість експертизи.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 27 листопада 2019 року змінено порядок та спосіб виконання рішення суду в частині визнання права власності на транспортні засоби та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість цього майна, що становить 308 010 грн.

З метою здійснення примусового виконання рішення суду державний виконавець Краматорського відділу державної виконавчої служби звернувся до виконкому Краматорської міської ради про надання дозволу на реалізацію житлового будинку АДРЕСА_1 , однак рішенням виконкому Краматорської міської ради № 1478 від 01 грудня 2021 року у наданні такого дозволу було відмовлено.

Позивач просила суд визнати незаконним рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради № 1478 від 01 грудня 2021 року про відмову Краматорському відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у наданні попереднього дозволу на реалізацію житлового будинку з земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , а також зобов`язати виконавчий комітет Краматорської міської ради надати дозвіл Краматорському відділу виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у наданні попереднього дозволу на реалізацію житлового будинку з земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 .

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Краматорської міської ради про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити певні дії, суд першої інстанції виходив з того, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України, в цьому випадку й далі у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Спором адміністративної юрисдикції у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як убачається з матеріалів справи, предметом розгляду у цій справі є правомірність: рішення Краматорської міської ради № 1478 від 01 грудня 2021 року про відмову Краматорському відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у наданні попереднього дозволу на реалізацію житлового будинку з земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 .

Правовий статус органів опіки та піклування, їх завдання та функції визначено, зокрема, главою 6 Цивільного кодексу України та Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року за № 866 (далі - Порядок № 866).

За приписами п. 3 Порядку № 866 органами опіки та піклування є виконавчі органи сільських рад, які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Реалізація арештованого майна в межах виконавчого провадження має наслідком виникнення, зміни та припинення цивільних справ, зокрема, права власності на житло і оформлюється відповідним договором, тобто має ознаки правочину.

Отже, оскільки оскаржуване рішення органу опіки та піклування складено відповідним органом опіки та піклування на реалізацію саме положень Закону України «Про виконавче провадження», колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку орган опіки та піклування Виконкому Краматорської міської ради діяв не як суб`єкт владних повноважень.

Вказаний висновок колегії суддів узгоджується з висновками, викладеними в поставної Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 500/6325/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 496/4271/16-а, постанові Верховного Суду від 07 лютого 2021 року у справі № 635/4947/20.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, зокрема, питань, що виникають в порядку виконання судових рішень.

Спірні правовідносини виникли між учасниками справи з приводу виконання судового рішення щодо надання дозволу на реалізацію житлового будинку з земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає помилковим висновоку суду першої інстанції про те, що у сторін виник публічно-правовий спір та вважає, що позов має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до положень статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, крім іншого - порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, відповідно до положень статті 379 ЦПК України, вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання, відповідно до ЦПК України.

При цьому справу необхідно направити до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, оскільки Розпорядженням голови Верховного Суду № 8/0/9-22 від 13 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до ч.7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Краматорського міського суду Донецької області на Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 18 січня 2022 року - скасувати.

Направити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Краматорської міської ради, треті особи Краматорський відділ Державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити певні дії до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 24 січня 2023 року.

Головуючий:

Судді: