Житомирський апеляційний суд
Справа №275/632/23 Головуючий у 1-й інст. Миколайчук П.В.
Категорія 98 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №275/632/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Брусилівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Іноземцева Костянтина Вячеславовича, на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 16 червня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Миколайчука П.В.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народила в м. Донецьку доньку, що підтверджується документами, виданими на тимчасово окупованій території України. Батьком дитини є ОСОБА_2 . Після народження дитини вона не мала можливості виїхати на підконтрольну органам державної влади України територію та належним чином зареєструвати народження доньки.

Також вказує, що батьком дитини є ОСОБА_2 , з яким вона не перебуває у зареєстрованому шлюбі, проте тривалий час проживає у фактичних шлюбних стосунках, під час яких у них народилося ще двоє спільних дітей: ОСОБА_3 , 2008 року народження, та ОСОБА_4 , 2018 року народження.

Оскільки вона не має можливості отримати свідоцтво про народження доньки, видане відповідним державним органом України, вона змушена звернутися до суду.

Враховуючи вищезазначене, просила встановити факт народження нею доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьку, батьком якої є ОСОБА_2 .

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 16 червня 2023 року заяву задоволено частково.

Встановлено факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьку Донецької області, Україна, дитини жіночої статі ОСОБА_6 , матір`ю якої при реєстрації народження вказати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку України, а батьком ОСОБА_7 , громадянина України.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення допущене до негайного виконання.

В апеляційній скарзі представник заявниці та ОСОБА_2 ОСОБА_8 , просить змінити рішення в частині даних щодо прізвища дитини та батька дитини, а також в частині висновків суду щодо відсутності відповідної спільної заяви батьків й застосування статті 135 СК України та задовольнити вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

« Заяву ОСОБА_1 заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Брусилівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території задовольнити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Донецьк Донецької області України, дитини жіночої статі ОСОБА_5 , матір`ю якої при реєстрації народження вказати ОСОБА_1 , громадянку України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України».

На обгрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_8 зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що при зверненні із заявою про встановлення факту народження дитини заявниця також порушувала питання щодо визнання батьківства, адже наявні в матеріалах справи нотаріально посвідчені довіреності, видані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , були надані йому для представництва їхніх інтересів у всіх державних органах та установах виключно з питання реєстрації народження та отримання свідоцтва про народження їхньої доньки ОСОБА_5 .

Зазначена обставина вказує на відсутність спору між заявницею та ОСОБА_2 щодо батьківства дитини, а звернення до суду із заявою про встановлення даного юридичного факту зумовлене неможливістю зареєструвати народження доньки у відповідності до вимог законодавства України.

Отже, за наявності спільної заяви батьків дитини, суд зобов`язаний був визначити походження дитини від ОСОБА_2 й вказати його батьком дитини, як це передбачено положеннями статті 126 СК України.

У відзиві на апеляційну скаргу Брусилівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Київ) зазначив, що правила статті 126 СК України, на які міститься посилання в апеляційній скарзі, регулюють порядок визнання батьківства у відділі державної реєстрації актів цивільного стану.

На підставі рішення суду, яке оскаржується, 21 червня 2023 року Брусилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області зареєстровано народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що складено актовий запис про народження та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 . Державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до частини першої статті 135 СК України. Отже, задоволення апеляційної скарги призведе до подвійної реєстрації народження однієї і тієї ж дитини.

У відзиві також зазначено, що заявниця та ОСОБА_2 можуть подати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про визнання батьківства, як це передбачено положеннями статті 126 СК України.

Окрім того, визнання батьківства можливе й на підставі статті 128 СК України, шляхом ініціювання матір`ю дитини відповідного судового процесу.

Таким чином, вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих чи немайнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 7 частини першої статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

У частині першій статті 317 ЦПК України зазначено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків (частина третя статті 317 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до положень статті 13 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.

Підставою для здійснення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

У абзаці 126 пункту 8 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, зазначено, що державну реєстрацію народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводить відділ державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження такого рішення в паперовій формі або будь-який відділ державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абзацами п`ятим, шостим пункту 3 глави І розділу ІІ цих Правил.

Згідно з підпунктом в пункту 12 глави І розділу ІІІ Правил у разі встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України підставою для внесення відомостей про батьків дитини є відповідне рішення суду, яким встановлені такі дані.

Відповідно до положень частин першої-третьої статті 9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт ( рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Отже, наведені положення вказаного Закону доводять, що документи, видані на тимчасово окупованій території України незаконними органами та їх посадовими чи службовими особами, є недійсними і не створюють правових наслідків, за винятком документів, що підтверджують, зокрема факт народження.

Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо народження дитини, з метою захисту прав громадян України, не легітимізує таку владу та не надає автоматичної дійсності таким актам. Зазначені дії зумовлені тим, що держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть за умови, коли частина її території окупована та перебуває під тимчасовим контролем російської федерації.

При наданні оцінки, зокрема свідоцтву про народження дитини, медичній довідці, як доказам потрібно враховувати, що хоча такі документи не є юридично дійсними, але вони можуть підтверджувати, що певна установа, яка не діє відповідно до українського законодавства, але de facto існує на тимчасово окупованій території, зафіксувала факт народження дитини.

Правова оцінка документам, поданим заявником на підтвердження факту народження на тимчасово окупованій території України, зокрема документам, виданим органами та установами самопроголошених утворень, які розташовані на окупованій території України, надається судом в сукупності з іншими доказами під час розгляду заяви про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.

Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_1 надала суду медицинское свидетельство о рождении №2002, яке містить інформацію про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , у медичному закладі м. Донецька, вона народила дівчинку.

Окрім того, до заяви долучено свидетельство о рождении, видане 19 жовтня 2021 року «міськвідділом загс так званої днр», в якому зазначено про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Донецьку, народила дитину ОСОБА_6 . У графі батько зазначено: ОСОБА_7 .

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьку народила доньку.

Розглядаючи заяву, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення вимог й зазначив інформацію про батька дитини згідно з даними, які зазначені у свідоцтві про народження, виданому на окупованій військами російської федерації території Донецької області.

Матеріали справи також свідчать, що заявниця не перебуває у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_2 , який, як вона стверджує, є батьком дитини.

У свідоцтві про народження ОСОБА_6 батько вказаний зі слів матері, що узгоджується з правилами статті 135 СК України.

Отже, у суду були відсутні підстави зазначати батьком дитини ОСОБА_2 .

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 видали довіреності на представництво їхніх інтересів в усіх установах, підприємствах, організаціях в Україні , зокрема, з питання, що стосується реєстрації народження та отримання свідоцтва про народження їхньої доньки ОСОБА_5 , не спростовує висновків суду, оскільки видача таких довіреностей не може замінити встановлений законодавством України порядок визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебуваюь у шлюбі між собою ( стаття 126 СК України). Окрім того, положеннями статті 128 СК України передбачена можливість визнання батьківства в судовому порядку.

Вказані вимоги законодавства були враховані судом першої інстанції, який ухвалив рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Отже, відсутні підстави для зміни рішення суду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Іноземцева Костянтина Вячеславовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 16 червня 2023 року в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 ,- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: