Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1362/23
Провадження № 2-др/382/7/23
РІШЕННЯ

Іменем України

(ДОДАТКОВЕ)

24 жовтня 2023 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

за участю секретаря Пшик Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Київської області заяву представника позивача - адвоката Черних Вікторії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення по справі № 382/1362/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 05 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, задоволено.

Однак, у даному рішенні не вирішено питання в частині визначення місця проживання малолітньої дитини після розірвання шлюбу з батьком, оскільки в позові позивач просив малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу залишити проживати разом із батьком ОСОБА_1 , на його вихованні та утриманні.

Представник позивача направила заяву на адресу суду про розгляд заяву у її відсутність та відсутність позивача, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач про день та час розгляду справи, відповідно до ст.128 ЦПК України, належним чином повідомлений.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що присутність сторін, що не з`явилися та про день та час розгляду справи повідомлені, є необов`язковою, відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України, суд вважає, що по справі необхідно постановити додаткове рішення.

Так, в силу ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається, з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Позовні вимоги обґрунтував тим, що сімейне життя в них не склалося в зв`язку з тим, що вони перестали розуміти один одного, ведуть різні бюджети та фактично припинили шлюбні стосунки. Відповідачка періодично зловживає алкогольними напоями, внаслідок чого позивач неодноразово вимушений був покидати місце служби у ЗСУ задля збереження здоров`я дитини. На даний час відповідачка залишила дитину на позивача та покинула спільне місце проживання. Крім того, після фактичного припинення шлюбних відносин з відповідачкою за домовленістю з відповідачкою малолітній син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишається проживати разом з батьком - позивачем по справі за адресою АДРЕСА_1 . Враховуючи вищевикладене просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати та малолітнього сина П`ята ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу залишити проживати разом із батьком ОСОБА_1 , на його вихованні та утриманні.

За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.

Із заяви відповідача, вбачається, що відповідач бажає розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнає та стверджує, що за домовленістю з позивачем після розірвання шлюбу, сина П`ята ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишається проживати з позивачем по справі.

Верховний Суд у постанові від 15 січня 2020 року по справі №200/952/18 звернув увагу на те, що «вирішуючи заяву відповідача про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.»

Аналогічна позиція міститься і в постанові Верховного Суду від 22 грудня 2021 року по справі №339/143/20.

Судом під час ухвалення рішення, досліджувались докази надані позивачем по справі та враховувалась письмова думка відповідача щодо заявлених вимог позивачем, проте судом під час ухвалення рішення не було ухвалено рішення щодо визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу одночасно з вимогою про розірвання шлюбу, при цьому позивачем подавались докази.

Оскільки судом під час ухвалення рішення не ухвалено рішення щодо визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу одночасно з вимогою про розірвання шлюбу відносно якої позивачем подавалися докази, та враховуючи відсутність спору щодо того з ким із батьків буде проживати неповнолітня дитина, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу, тому суд вважає, що є всі підстави для ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. 81, 258, 265, 270 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву позивача - адвоката Черних Вікторії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення по справі № 382/1362/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задоволити.

Малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу залишити проживати разом із батьком ОСОБА_1 , на його вихованні та утриманні.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 24 жовтня 2023 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.