Провадження № 2/127/1951/22
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

17 січня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання Шмигори О.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

вимоги позивача: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 235 000 грн. 13 коп.,

в и р і ш и в :

20 липня 2022 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07 лютого 2019 року було розірвано.

Від даного шлюбу мають двох дітей дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2019 року, з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі Ѕ частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду до досягнення старшою донькою повноліття, а са ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Однак, відповідач несвоєчасно та не в повній мірі сплачував встановлені судовим рішенням аліменти, з приводу чого за ним виникла заборгованість, яка станом на 14 липня 2021 року складає 235 000 грн. 13 коп.

З огляду на наявність заборгованості та у зв`язку із простроченням відповідачем сплати аліментів на утримання дітей, позивач вважає за можливе та необхідне стягнути з нього неустойку (пеню) в сумі 235 000 грн. 13 коп., що дорівнює розміру 100 відсотків заборгованості.

Враховуючи, що відповідач знав про наявність у нього зобов`язань по сплаті аліментів але виконував ці зобов`язання з простроченням, та несвоєчасна сплата аліментів відповідачем спричиняла позивачу та спільним з відповідачем дітям значні матеріальні незручності, так як ці кошти вкрай необхідні для належного матеріального забезпечення дітей, позивач вважає за можливе та необхідне стягнути з нього неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 235 000 грн. 13 коп.

З підстав зазначених вище позивач звернулась до суду із даною позовною заявою.

Поз ОСОБА_1 Т.Ю. до судового засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. На адресу суду від представника пози ОСОБА_1 Т. ОСОБА_4 Т.В. надійшла заява, у якій остання просить суд розгляд справи проводити за відсутності позивача та її представника та зазначила, що вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

Відпов ОСОБА_2 В.І. до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 223, 280 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2019 року, стягну ОСОБА_2 овича на кор ОСОБА_1 іївни аліменти на утримання двох ді ОСОБА_3 рі ІНФОРМАЦІЯ_1 женн ОСОБА_3 рі ІНФОРМАЦІЯ_2 ження, у розмірі Ѕ частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду до досягнення старшою донькою повноліття, ІНФОРМАЦІЯ_4 .2018 року (а.с. 38-40).

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, заборгованість ві ОСОБА_2 ового В.І. по аліментам станом на 01 червня 2022 року становить 235 000 грн. 13 коп. (а.с. 5-6).

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 195 Сімейного кодексу України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно зі статтею 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Враховуючи, що відповідачем доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів не надано, суд дійшов вірного висновку, що позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Законодавець установив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Вказане відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).

Згідно розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, наданого представником позивача, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів складає 1 526 158 грн. 55 коп.

Судом приймається наданий представником позивача розрахунок неустойки (пені) прострочення сплати аліментів, оскільки зазначений розрахунок було здійснено відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)

Отже, загальний розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у період з листопада 2018 року по травень 2022 року включно складає 1 526 158 грн. 55 коп. Оскільки розмір неустойки, яка підлягає стягненню, не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, то стягненню за даним позовом підлягає пеня у розмірі 235 000 грн. 13 коп.

Оскільки при зверненні до суду позивач була звільнення від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 2 350 грн. 00 коп. судового збору, тобто 1 % ціни позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 196, 197 СК України, ст.ст. 12, 81, 141, 258, 259, 223, 247, 263-265, 280 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов

С ОСОБА_2 Івановича н ОСОБА_1 ни Юріївни неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 235 000 (двісті тридцять п`ять тисяч) грн. 13 коп.

С ОСОБА_2 Івановича на користь держави судовий збір у розмірі 2 350 (дві тисячі триста п`ятдесят) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

Відповідач:

Повне судове рішення складено 17 січня 2023 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області Костянтин ГУМЕНЮК