Справа № 219/1983/12
Провадження № 22-ц/801/915/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Нестерук В. В.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 рокуСправа № 219/1983/12м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Луцишина О.П.,

розглянувши апеляційну скаргу АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на ухвалу Піщанського районного суду Вінницької області від 28 лютого 2023 року, постановлену суддею Піщанського районного суду Вінницької області Нестерук В.В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося до суду із заявою про зміну способу виконання рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 03.01.2013 по справі № 219/1983/2012 за позовом Публічного АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якій просить звернути стягнення на будинок, що належить на праві власності шляхом реалізації вказаного предмету Іпотеки з проведенням прилюдних торгів, інші положення рішення Піщанського районного суду Вінницької обл. від 03.01.2013 року по справі №219/1983/2012 залишити без змін та видати виконавчі листи.

Заява мотивована тим, що рішенням Піщанського районного суду Вінницької області, звернуто стягнення на будинок загальною площею 51.80, житловою площею 27.30, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки VIPWGA00001519 від 24.07.2007) ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Зазначає, що звертаючись до суду банк обрав спосіб захисту свого порушеного права, який відповідає Закону «Про іпотеку», договору.

На даний момент АТ КБ "ПриватБанк" позбавлено можливості виконання зазначеного рішення суду через відсутність необхідних документів для реалізації предмета іпотеки та відсутність попиту покупців. Представник зазначає, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону та вказує, що жоден Закон України не забороняє змінювати спосіб виконання рішення, якщо рішення суду не підлягало виконанню в порядку Закону України «Про виконавче провадження». Іпотекодержатель вправі самостійно обрати спосіб захисту свого права, який передбачений законом або договором.

В зв`язку з тим, що невиконання основного зобов`язання, відсутність можливості реалізувати нерухоме майно банком, протидія з боку відповідача, банк змушений звернутися до суду з заявою про встановлення іншого способу виконання рішення примусового.

Заявник вказує, що він не може звернутись до нотаріуса для посвідчення договору купівлі- продажу та надати правовстановлюючі документи на вказане майно, оскільки відсутні документи, так як банк не є власником майна а лише іпотекодержателем. Також не є особою, яка за законом має право отримати дублікати правовстановлюючих документів, адже банк не є стороною угоди. Всі вище перелічені обставини роблять неможливою реалізацію предмету іпотеки, у спосіб, що передбачений рішенням суду.

Представник зауважує, що АТ КБ ПРИВАТБАНК звертався до суду про стягнення боргу та обрав передбачений законом та договором спосіб виконання рішення про стягнення боргу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу іншій особі-покупцеві, проте за вказаних обставин не має можливості ним скористатись, вказаний в рішенні порядок виконання не передбачає звернення до Державної виконавчої служби. А тому в цьому випадку банк не є стягувачем, в розумінні ЗУ «Про виконавче провадження», при цьому позбавлений можливості виконання рішення суду самостійно, а зміна способу виконання рішення суду, а саме реалізація Державною виконавчою службою України виправить вказану ситуацію, адже таке рішення можливо буде пред`явити до виконавчої служби, реалізувати предмет іпотеки через публічні торги.

У зв`язку з тим, що банк захищаючи своє порушене право не набув статусу стягувача за судовим рішенням, вказаний факт не повинен вплинути на загальні норми цивільного та цивільного процесуального права наданого банку.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду із скаргою.

Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 28 лютого 2023 року в задоволені заяви відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою, АТ КБ "ПРИВАТБАНК" подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву задовольнити в повному обсязі, посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на даний момент АТ КБ «ПриватБанк» позбавлено можливості виконати рішення суду, оскільки відсутні необхідні документи для реалізації предмета іпотеки; відсутній попит покупців. Банк не може звернутись до нотаріуса для посвідчення договору купівлі-продажу та надати правовстановлюючі документи, в банка відсутні вказані документи, так як банк не є власником майна, а лише іпотекодержателем. Суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про те, що передбачених законом підстав для задоволення заяви про встановлення способу виконання рішення суду не встановлено.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Відзивів від учасників справи не надходило.

В судове засідання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не з`явились, проте подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, просили, щоб відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Суд вирішив розглянути справу у відсутність нез`явившихся осіб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника АТ КБ "ПРИВАТБАНК", дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Таким вимогам ухвала суду відповідає.

Судом встановлено, що рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 03.01.2013 звернуто стягнення на будинок загальною площею 51.80 кв. м., житловою-27.30 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки від 24.07.2007 р.) ПАТ КБ ПРИВАТБАНК з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ ПРИВАТБАНК всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , зі зняттям з реєстраційного обліку у органі МВС України, до повноважень якого входить питання громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що матеріалами справи не доведено та не встановлено обставин, що ускладнюють виконання судового рішення чи роблять його неможливим, при цьому виконання рішення суду можливо без зміни способу та порядку його виконання, а запропонований банком спосіб є фактично зміною рішення суду, що суперечить вимогам ст.435 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Як закріплено у ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку» одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 Закону України «Про іпотеку».

Способи захисту цивільного права чи інтересу можуть бути судові (ст. 16 ЦК України) та позасудові (ст. 17-19 ЦК України). Спосіб захисту цивільного права чи інтересу має бути доступним та ефективним.

Закон України «Про іпотеку» визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя) (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

Способами задоволення вимог іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду (стаття 39 Закону України «Про іпотеку») є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (стаття 41-47 вказаного Закону); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 вказаного Закону).

Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, є (частина третя статті 36 вказаного Закону): 1) передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 вказаного Закону; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 вказаного Закону.

Процедура продажу предмета іпотеки, передбачена статтею 38 Закону України «Про іпотеку», може бути застосована як спосіб задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку (про що суд згідно з абзацом п`ятим частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» має вказати у судовому рішенні про задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки), і у позасудовому порядку (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя).

У договорі іпотеки від 24.07.2007, сторони досягли домовленості про те, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором. Пункт 29 розділу «Застереження про задоволення вимог іпотеко держателя відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку»» вищевказаного Договору звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель зобов`язаний письмово повідомити іпотекодавців або продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, у тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу у порядку статті 38 Закону України «Про іпотеку», для чого Іпотекодавець надає Іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд Іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені Іпотекодавця, у т.ч. отримати витяг із Державного реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 25-32).

Таким чином, сторони, уклавши іпотечний договір від 24.07.2007, узгодили всі його умови, у тому числі вирішили питання щодо позасудового порядку врегулювання спору, зокрема, права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, передбаченому статтею 38 Закону України «Про іпотеку», віднісши такий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки до позасудових.

Відповідний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 14-112цс19 та постановах Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі № 456/4241/14-ц (провадження № 61-7281св19) і від 08 липня 2021 року у справі № 200/17736/13-ц (провадження 61-14613св19).

Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 03.01.2013 у цій справі задоволено вимоги АТ КБ «Приватбанк» (іпотекодержателя) про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки Іпотекодержателем з укладенням від імені Іпотекодавця відповідного договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем. Вказане рішення районного суду не було оскаржене і набрало законної сили.

Обґрунтовуючи заяву, АТ КБ "ПРИВАТБАНК" посилається на те, що рішення суду, набравши законної сили в установленому законом порядку, не виконано по причині відсутності необхідних документів для реалізації предмета іпотеки та відсутності попиту покупців. У зв`язку із чим АТ КБ "ПРИВАТБАНК" просило встановити наступний спосіб виконання рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 03.01.2013 у даній справі: звернути стягнення на будинок, шляхом реалізації вказаного предмету іпотеки з проведенням прилюдних торгів, інші положення рішення районного суду залишити без змін та видати виконавчі листи.

Частинами першою, третьою статті 435 ЦПК України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з частиною третьою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

З огляду на викладене питання про можливість встановлення чи зміни порядку виконання судового рішення пов`язано з наявністю обставин, які роблять неможливим його виконання чи утруднюють таке виконання.

До обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, Закон України «Про виконавче провадження» відносить хворобу сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2018 року у справі № 2-749/11/2229 роз`яснив, що поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі абсолютної неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. Але під час зміни способу та порядку виконання рішення, суд не може змінювати саме рішення по суті.

На стадії виконання рішення суд не може застосувати інший спосіб правового захисту стягувача ніж той, що передбачений рішенням суду, оскільки в іншому випадку це означало б зміну суті рішення суду та застосування іншого способу правового захисту позивача без дотримання належної судової процедури розгляду відповідних позовних вимог.

Отже, при вирішенні питання про встановлення нового способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення раніше встановленим способом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правих підстав для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, оскільки АТ КБ «ПриватБанк» не надано суду доказів існування обставин, які роблять неможливим його виконання чи утруднюють таке виконання.

В свою чергу, АТ КБ «ПриватБанк» не надано суду доказів, які ж заходи вживалися банком по виконанню рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 03.01.2013 та існування обставин, які роблять неможливим його виконання чи утруднюють таке виконання.

Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів того, що АТ КБ «ПриватБанк» звертався в органи з метою отримати правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, та до нотаріуса для посвідчення договору купівлі-продажу, однак в стягувача існують обставин, які роблять неможливим чи утруднюють виконання рішення суду не надано.

Крім того колегія суддів зауважує, що з матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду із позовними вимогами, позивач обрав способом захисту своїх прав та інтересів звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу.

Процедура продажу встановлена статтею 38 Закону України «Про іпотеку», що передбачає продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Таким правом сторона наділяється або договором із іпотекодавцем, або рішенням суду.

При цьому, звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах визначено ст.41 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог цього Закону.

Враховуючи наведені обставини та положення закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно та обґрунтовано відмовив у задоволені заяви, оскільки заявник, звертаючись із цією заявою про зміну способу і порядку виконання рішення, фактично просить змінити рішення суду та змінити первісно обраний позивачем спосіб захисту своїх прав та інтересів.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при постановленні оскаржуваної ухвали, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 381-383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" залишити без задоволення.

Ухвалу Піщанського районного суду Вінницької області від 28 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 09 травня 2023 року.

Головуючий М.М. Якименко

Судді: О.В. Ковальчук

Т.Б. Сало