Справа № 524/285/23
Провадження № 2/524/872/23
04 травня 2023 року Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі
головуючого судді Кривич Ж.О.,
секретаря судового засідання Коршак Н.В.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини
У січні 2023 року до Автозаводського районного суду міста Кременчука надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 . Вони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони припинили спільне проживання. Позивач зазначає, що має стабільні доходи, житло та створила належні умови для здорового та гармонійного розвитку дитини. Просить суд визначити місце проживання сина з нею.
Ухвалою судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 25.01.2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження та доручено органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надати висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини.
Ухвалою судді від 27.03.2023 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просила задовольнити позовні вимоги із зазначених у позові підстав.
Представник позивача ОСОБА_4 позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов суду не направив.
Представник третьої особи виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про дату розгляду справи повідомлялася належним чином, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, на адресу суду направила клопотання про розгляд справи без її участі. На виконання вимог ухвали судді від 25.01.2023 року представник надала суду висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітньої дитини.
Керуючись ст. 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.
Ураховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, установив такі фактичні обставини справи:
Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах.
Сторони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).
Сім`я розпалась, сторони проживають окремо.
Син сторін проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9, 5).
ОСОБА_1 має усі необхідні умови для проживання дитини та її нормального гармонійного розвитку.
Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за № 1536 від 05.11.2022 року (а.с. 23) затверджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, яким визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю (а.с. 24-27).

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного:

Спірні правовідносини врегульовані нормами Сімейного Кодексу України. Так, відповідно до частини 1 та 2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками.

При цьому Європейський Суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Суд пересвідчився у тому, що дитина наразі проживає з матір`ю, яка належно турбується про неї.

З урахуванням таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Тому, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 грн 60 коп.

Керуючись викладеним, відповідно до ст. 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 073 грн 60 коп.

Платіжні реквізити для сплати судового збору

Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача UA0026001

Код класифікації доходів бюджету 22030106

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ж.О. Кривич