Справа № 487/307/23
Провадження № 2/487/982/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2023 Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Афоніна С.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності, визнання права власності на частки нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 про встановити факт проживання однією сім`єю без шлюбу з лютого 2012 року і до липня 2020 року, визнання за ОСОБА_1 право власності на 48/200 домоволодіння АДРЕСА_1 та залишити у власності ОСОБА_2 48/200 домоволодіння АДРЕСА_1 .

До позовної заяви додані квитанції про сплату судового збору, копія паспорта позивача та клопотання про витребування доказів.

Вивчивши матеріали позову, дійшов до висновку, що позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однак в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не викладені обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю з відповідачем без шлюбу з лютого 2012 року і до липня 2020 року, визнання нерухомого майна об`єктом права спільної сумісної власності та визнання за ним права власності на Ѕ частку вказаного майна, при цьому позивачем не зазначено жодного доказу, що підтверджують вказані обставини.

При цьому разом із позовом позивач подав до суду заяву про витребування доказів , які містяться в матеріалах цивільних справ №487/5781/14-ц і №487/6840/18, із зазначенням, що він не має можливості надати докази, які знаходяться в матеріалах вказаних справ.

Згідно ст.. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Проте, позивач в порушення вимог ст.. 84 ЦПК України, у своєму клопотанні про витребування доказів не зазначив який доказ необхідно витребувати, обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати, а також не зазначив та підтвердив належними доказами, що ним були вжиті заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу, а лише послався, що докази на підтвердження його проживання з відповідачкою та придбання ними майна містяться в матеріалах вказаних цивільних справ та надати він не має можливості.

Отже, позивачу необхідно викласти обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю з відповідачем без шлюбу з лютого 2012 року і до липня 2020 року, визнання нерухомого майна об`єктом права спільної сумісної власності та визнання за ним права власності на Ѕ частку вказаного майна, із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини.

Клопотання про витребування доказів викласти відповідно до вимог ч.2 ст. 84 ЦПК України.

Відповідно до ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

При пред`явленні вказаного прозову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 12405 грн., 135 грн. і 1005 грн., всього у розмірі 13545 грн.

Позивач звернувся до суду із двома вимогами: немайнового характеру про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та майнового характеру про визнання права власності на спільне майно, зазначивши ціну позову 1485000 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством справляється судовий збір.

Відповідно до ст.. 6 ч. 3 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що ціна позову складає 1485000,00 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684 грн.

Так, 1% від ціни позову складає 14850 грн., що перевищує 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, судовий збір за вимогу майнового характеру складає 13420 грн. (5 х 2684 грн).

Згідно п.п.2 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір судового збору за немайнову вимогу становить 1073,60 грн.

У зв`язку з чим позивачу слід доплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру у розмірі 948,60 грн. (сплачений судовий збір 13545 грн. 13420 грн. за вимогу майнового характеру).

Всі ці недоліки не дають можливості відкрити провадження у справі.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави, а відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви зазначені в ухвалі судді.

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заявуОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності, визнання права власності на частки нерухомого майна залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, позовна заява на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута позивачу.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя С.М. Афоніна