Провадження № 2/243/25/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без розгляду

05 травня 2023 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.,

за участю секретаря судового засідання Петруся Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу №29-к про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Донбаської державної машинобудівної академії, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - ректора Донбаської державної машинобудівної академії Ковальова Віктора Дмитровича, про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Донбаської державної машинобудівної академії, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - ректора Донбаської державної машинобудівної академії Ковальова Віктора Дмитровича, про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Справа перебувала в провадженні судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Ільяшевич О.В.

Ухвалою судді від 27 грудня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження.

Згідно із розпорядженням в.о. голови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області №3 від 05 квітня 2022 року було тимчасово зупинено роботу суду у зв`язку із довготриваючою збройною агресією Російської Федерації проти України.

Враховуючи, що станом на сьогодні триває широкомасштабна збройна агресія Російської Федерації проти України, внаслідок якої Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в України», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX, на всій території нашої держави з 24.02.2022 року введено воєнний стан, який неодноразово було продовжено на підставі Указу Президента України. Наказом голови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2022 року № 29-к, відповідно до рішення зборів суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.05.2022 року № 6, впроваджено дистанційну роботу суду на період воєнного часу. В подальшому робота суду була відновлена.

Відповідно до протоколу повторного авторозподілу цивільної справи від 08 липня 2022 року визначено головуючого у справі суддю Старовецького В.І.

Ухвалою судді прийнято до розгляду вищевказано цивільну справу та продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Слюсар А.М., який діє на підставі ордеру від 26.12.2019 року, повідомлені належним чином про дат та час розгляду справи вдруге не з`явилися в судове засідання.

З матеріалів цивільної справи слідує, що ухвалою суду від 27.02.2020 року зобов`язано обов`язкову явку позивачки до судового засідання. Так відповідно до заяви представника позивачки адвоката Слюсаря А.М. надісланої на адресу суду 27.04.2020 року, вбачається, що він просить відкласти розгляд справи призначений на 14.05.2020 о 10 годині у зв`язку із тим, що позивачка знаходиться на непідконтрольній Україні території та не може з`явитися до суду у зв`язку із карантинними заходами на межі перетину кордону. Крім цього у вказаній заяві зазначено, що позивачка бажає брати участь у судовому засіданні особисто. Від адвоката Слюсаря А.М. 27.04.2020 року теж було надано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі.

Крім цього 27.05.2020 адвокатом Слюсарем А.М. до суду було надано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із введенням в Україні карантинних заходів та неможливості прибути до суду.

Відповідно до заяви адвоката Слюсаря А.М. від 02.07.2020 року, останні просив відкласти розгляд справи призначений на 06.07.2020 року о 10 годині у зв`язку із введенням в Україні карантинних заходів та неможливості прибути до суду.

Крім цього 28.07.2020 адвокатом Слюсарем А.М. до суду було надано заяву про відкладення розгляду справи призначеної на 29.07.2020 о 14.30 у зв`язку із введенням в Україні карантинних заходів та неможливості прибути до суду.

Відповідно до заяви адвоката Слюсаря А.М. від 16.09.2020 року останній просив відкласти розгляд справи призначений на 17.09.2020 о 14.00 годині у зв`язку із хворобою та неможливістю прибути в судове засідання.

Крім цього 13.11.2020 адвокатом Слюсарем А.М. до суду було надано заяву про відкладення розгляду справи призначеної на 18.11.2020 о 13.30 у зв`язку із введенням в Україні карантинних заходів та неможливості прибути до суду.

Відповідно до заяви адвоката Слюсаря А.М. від 18.12.2020 року останній просив відкласти розгляд справи призначений на 24.12.2020 о 10.00 годині у зв`язку із зайнятістю у роботі спеціалізованої вченої ради у Національному юридичному університеті ім. Ярослава Мудрого.

Крім цього 02.02.2021 адвокатом Слюсарем А.М. до суду було надано заяву про відкладення розгляду справи призначеної на 03.02.2021 о 10.00 у зв`язку із зайнятістю в учбовому процесі в якості лектора у Національному юридичному університеті ім. Ярослава Мудрого.

Відповідно до заяви адвоката Слюсаря А.М. від 06.07.2021 року останній просив відкласти розгляд справи призначений на 06.07.2021 о 9.00 годині у зв`язку із його перебуванням у щорічній відпустці.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається що ОСОБА_1 неодноразово повідомлялася про виклик до суду, про що свідчать пощтові повідомлення в матеріалах справи, які були отримані нею особисто.

Секретарем судового засідання неодноразово за номером телефону здійснювалися виклики ОСОБА_1 на її мобільний номер телефону зазначений в позовній заяві, однак телефон вимкнуто. Про зміну номеру телефону позивачка не повідомляла, як то передбачено ч.2 ст. 130 ЦПК України. Позивачку було повідомлено про розгляд справи шляхом публікації оголошень про виклик її до суду на офіційному веб-сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, однак участі вона також не приймала, причини не участі в судових засіданнях суду не повідомила, та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надсилала.

Крім цього при повідомленні представника позивачки адвоката Слюсаря А.М. за номером його мобільного телефону на 06.04.2023 та 05.05.2023 останній повідомив що він знаходиться в лікарні, зв`язку із ОСОБА_1 не підтримує, оскільки не знає її місцезнаходження, крім цього вказав, що на початку 2022 року він надсилав заяву про розгляд справи без його участі.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 датована 15.02.2022, з якої вбачається, що він просить розглядати справу призначену на 16.02.2022 о 13.30 годині без його участі. Вказана заява адресована попередньому головуючому судді по справі.

З моменту передачі справи іншому складу суду ніяких заяв від ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 не надходило. Позивач та її представник жодного разу не цікавилися рухом по справі, заяв про відкладення розгляду справи або розгляду справи без їхньої участі не надавали.

Суд зазначає, що для виклику позивача та її представника, судом були здійсненні всі можливі заходи спрямовані на своєчасне та належне повідомлення останніх про виклик в судові засідання стосовно розгляду позовної заяви.

Таким чином, судом встановлено, що належним чином повідомлений про дату, час та спосіб розгляду справи позивач та його представник в жодному призначеному судовому засіданні участі не приймали.

Представник відповідача адвокат Захаров С.О. повідомлений про розгляд справи в судове засідання не з`явився до суду надав клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду. Вказує, що існує ймовірність чергової неявки позивача, особисто зобов`язаного ухвалою суду з`явитись в судове засідання для надання пояснень, та його представника, які протягом всього часу розгляду справи по суті попереднім складом суду, починаючи з грудня 2019 року, лише відкладали розгляд справи під виглядом тих чи інших обставин. Вважає, що зазначені дії, можуть вказувати на нехтування стороною позивача своїми процесуальними правами та обов`язками, що може вказувати на зловживання процесуальними правами з їх боку та вже призвело до затягування розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Належним чином повідомлена позивачка та її представник повторно не з`явились в судове засідання, від них не надходили заяви про відкладення розгляду справи, розгляд справи за їх відсутності, тому суд вважає неявку позивачки та представника в судове засідання без поважної причини.

Згідно ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Будучи належно повідомленими та не з`явившись двічі поспіль в судове засідання, позивачка та її представник очевидно та поза всяким розумним сумнівом діяли на власний розсуд та за своєї розсудливості і обачливості мали передбачати наслідки таких процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч.1, 2, п.10 ч.3 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Однією з основних засад здійснення цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Суд звертає увагу на те, що позовна заява надійшла до суду 24.12.2019 та станом на 05.05.2023 цивільна справа за дійсним позовом не розглянута, з матеріалів справи вбачається, що ні позивач ОСОБА_1 , ані її представник жодного разу не приймали участі в цивільній справі, однак до суду постійно надсилали заяви про відкладення розгляду справи з проханням не розглядати справу без їхньої участі, при наданні заяви через представника, ОСОБА_1 зазначала, що особисто хоче приймати участь у судовому засіданні. Крім цього ухвалою суду від 27.02.2020 року було зобов`язано її обов`язкову участь і явку до судового засідання. Однак позивач ОСОБА_1 ухвалу суду не виконала та так і не з`являлася в судові засідання.

Окрім того, розгляд справи упродовж розумного строку є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, про що неодноразово вказував у своїх рішенням Європейський суд з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. При цьому учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; та виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (пункт 3 частини першої статті 43 ЦПК України).

На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно зі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

У відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2021 року по справі справа № 227/2751/19 (провадження № 61-16065св20) зазначено, що: «процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть за наявності доказів поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Правове значення в цьому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача. […] У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року в справі № 756/6049/19 (провадження № 61-4177св21) вказано, що «залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. З матеріалів справи вбачається, що заява про розгляд справи за відсутності позивача ані позивачем, ані його представником подана не була. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача».

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.12.2021 р. в справі № 357/5928/20, від 29.11.2021 р. в справі № 552/6333/19.

Суд не вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів, а тому позовну заяву необхідно залишити без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивачки та її представника в судове засідання.

Частиною 2 статті 257 ЦПК України передбачено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. Отже, за обставин цієї справи право позивача на доступ до правосуддя буде забезпеченим саме шляхом повторного подання до суду відповідної позовної заяви.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що одним із принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи, що передбачено п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, тому учасникам судового розгляду слід належним чином виконувати усі свої процесуальні обов`язки для забезпечення реалізації вказаного принципу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.257, 260, 261, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Донбаської державної машинобудівної академії, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - ректора Донбаської державної машинобудівної академії Ковальова Віктора Дмитровича, про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена сторонами протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду В.І. Старовецький