Справа № 504/3439/23
Номер провадження 2/504/2036/23
05.12.2023смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючої судді: Вінської Н.В.,
секретаря Коцар А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт.Доброслав цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -
Позивач 17 серпня 2023 року звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 та просить поділити спільне майно, що є об`єктом спільної сумісної власності шляхом визнання за позивачкою 3/4 частини, а за ОСОБА_2 1/4 частини у житловому будинку АДРЕСА_1 , припинити право спільної сумісної власності колишнього подружжя;.
Позовні вимоги мотивовані тим, 24.11.2001 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 , було укладено шлюб який у подальшому було розірвано рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 28.09.2021 року.
Від шлюбу з відповідачем мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За час нашого шлюбу з ОСОБА_2 було придбано майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , що складається з одного житлового будинку, житловою площею - 29,4 кв.м., загальною площею 46,4 кв.м., зазначеного на схематичному плані під літ. «А», а також з надвірних господарчих будівель і споруд: літ. «Б» - комори, «В» - кладової, «Г» - гаражу, «Д» - вбиральні, «Е» -сараю, «Ж» - літньої кухні, «З» - сараю, «И» - сараю, № 1-3 - огорожі, 1- цистерни.
Житловий будинок з усіма господарчими будівлями і спорудами розташований на земельній ділянці загальною площею - 2500 кв.м., яка знаходиться у власності Сербківської сільської ради Комінтернівського (нинішнього Березівського району) Одеської області
Кошти на придбання даного будинку за твердженням позивачки вона заробляла тяжким трудом разом з дітьми шляхом тримання домашнього господарства (свині, корови, домашня птиця) в той час коли відповідач постійно уникав домашньої роботи та ніде не працював. Зловживаючи алкогольними напоями та тільки виносив з дому все майно яке пропивав.
На сьогодення відповідач не бажає досягати угоди про добровільний поділ майна, придбаного під час шлюбу та заявляє, що зазначене майно є його особистою власністю та постійно виганяє позивачку дітьми з будинку.
Ухвалою суду від 21 серпня 2023 провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 09 жовтня 2023 року .
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання жодного разу не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача.
Дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В обґрунтування відзиву вказано, що спільна донька на теперішній час є повнолітньою, тому підстав для відступу від рівності часток немає.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку про наявність підстав для житлового порівну між сторонами, з огляду на наступні обставини.
Судом встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 24 листопада 2001 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Сербківської сільської ради Комінтернівського району Одеської області за актовим записом № 8.
ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №12. Батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №5. Батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .
Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 28.09.2021 року у справі №504/1802/20. Рішення набрало законної сили 28.10.2021 року.

05.04.2023 року я позивачка уклала новий шлюб з ОСОБА_6 та змінила своє прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 05 квітня 2023 року.

У період перебування у шлюбі відповідачем - ОСОБА_2 двома договорами купівлі продажу від 08 травня 2012 року та 18 червня 2012 року було придбано майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , що складається з одного житлового будинку, житловою площею - 29,4 кв.м., загальною площею 46,4 кв.м., зазначеного на схематичному плані під літ. «А», а також з надвірних господарчих будівель і споруд: літ. «Б» - комори, «В» - кладової, «Г» - гаражу, «Д» - вбиральні, «Е» -сараю, «Ж» - літньої кухні, «З» - сараю, «И» - сараю, № 1-3 - огорожі, 1- цистерни.

Обидва договори купівлі продажу укладені за письмової згоди позивача ОСОБА_9 , про міститься відповідне застереження у тексті договір.

Житловий будинок з усіма господарчими будівлями і спорудами розташований на земельній ділянці загальною площею - 2500 кв.м., яка знаходиться у власності Сербківської сільської ради Комінтернівського (нинішнього Березівського району) Одеської області. ( зазначена інформація підтверджується копіями Договорів купівлі -продажу від 28.05.2012року та 18.06.2012року; витягами з Державного реєстру правочинів; Свідоцтвом про Державну реєстрацію права власності, виданого Комінтернівським районним бюро інвентаризації від 06.07.2012року; технічного паспорта на будинок від 06.07.2012року)

06 липня 2012 року Комінтернівським районним бюро технічної інвентаризації проведено реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 (номер запису 263, книга 10)

За загальним правилом власник самостійно розпоряджається своїм майном.

Розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості.

Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Оскільки житловий будинок набуто під час шлюбу він є спільною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , докази, щоб спростовували такі висновки суду відсутні.

Згідно ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України.

При вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (частина перша статті 60 СК України).

На теперішній час між подружжям не існує домовленості щодо розміру часток на квартиру, а суд не вбачає підстав для відходу від принципу рівності часток.

Позивачка вказує, що будинок було придбано за кошти які заробила вона своєю працею та чоловік не приймав участі у накопиченні коштів проте будь-яких доказів на підтвердження таких тверджень не надає.

Згідно із ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч.1ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною два цієї статті передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно до ч. 1ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, на підставі досліджених доказів, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для відступу від рівності частин подружжя на спільне майно, тому квартиру сторін варто поділити порівно.

Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 715,75 гривен.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя - задовольнити частково.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , право приватної власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , що складається з одного житлового будинку, житловою площею - 29,4 кв.м., загальною площею - 46,4 кв.м., зазначеного на схематичному плані під літ. «А», а також з надвірних господарчих будівель і споруд: літ. «Б» - комори, «В» - кладової, «Г» - гаражу, «Д» - вбиральні, «Е» - сараю, «Ж» - літньої кухні, «З» - сараю, «И» - сараю, № 1-3 - огорожі, 1- цистерни/

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , право приватної власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , що складається з одного житлового будинку, житловою площею - 29,4 кв.м., загальною площею - 46,4 кв.м., зазначеного на схематичному плані під літ. «А», а також з надвірних господарчих будівель і споруд: літ. «Б» - комори, «В» - кладової, «Г» - гаражу, «Д» - вбиральні, «Е» - сараю, «Ж» - літньої кухні, «З» - сараю, «И» - сараю, № 1-3 - огорожі, 1- цистерни/

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , частину сплаченого нею судового збору в сумі 715,75 грн. (Сімсот п`ятнадцять гривень 75 копійок).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Вінська Н. В.