Справа № 276/1471/23
Провадження по справі №2/276/320/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського А.М.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що вона з відповідачем 19.05.2022 року уклали шлюб. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спору щодо виховання та місця проживання дитини між ними не має, він проживає разом з матір`ю. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, оскільки суперечить їхнім інтересам. Відповідач працездатний, інших утриманців не має, а тому зобов`язаний брати участь в матеріальному забезпеченні дитини та позивача, яка проживає з їх малолітнім сином, який тільки досяг однорічного віку, та здійснює за ним догляд , у зв`язку з чим позбавлена можливості працювати.

Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 19.05.2022 відділом державної реєстрації актів цивільного стану в місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 689; після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне - « ОСОБА_4 »; стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 31 липня 2023 року до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на її утримання, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з 31 липня 2023 року до досягнення сином ОСОБА_3 трирічного віку.

Ухвалою Володарсько Волинського районного суду Житомирської області від 08.08.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

18.09.2023 року ухвалою Володарсько Волинського районного суду Житомирської області здійснено перехід у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач та її представник до суду надіслали заяву, в якій просять судове засідання провести без їх участі, позов підтримують та просять його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав в частині вимог про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, та просить щодо стягнення аліментів на утримання дружини відмовити, оскільки остання проживає з іншим чоловіком, який може її забезпечувати. Також повідомив, що хоча офіційно не працевлаштований, однак має тимчасові заробітки, його дохід в середньому складає від 5000,00 гривень до 6000,00 гривень в місяць. Раніше він перераховував дитині кошти в сумі від 1000,00 грн до 1500, 00 гривень.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Частина 3 ст.105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно частини 1, частини 4 статті 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно частини 1 статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до частини 1 статті 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до частини 1 статті 80 СК України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 19.05.2022 відділом державної реєстрації актів цивільного стану в місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 689 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Сторони від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що слідує з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що спільне подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, сімейне життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, оскільки суперечить їхнім інтересам. Позивач проживає разом з сином, перебуває в декретній відпустці, та здійснює за ним догляд, тому позбавлена можливості працювати. Відповідач працездатний, інших утриманців не має, на розірвання шлюбу та сплату аліментів на утримання сина погоджується.

Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також те, що сторони не бажають зберегти сім`ю, спільне проживання суперечить їх інтересам, шлюбні відносини припинені, а тому є підстави для розірвання шлюбу.

Згідно із ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи те, що позивач у своїй позовній заяві зазначає про те, що бажає змінити прізвище на дошлюбне « ОСОБА_4 », а тому враховуючи положення ст.113 СК України, суд вважає за необхідне змінити їй прізвище.

Згідно положень ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку щодо утримання дітей визначаються за домовленістю між батьками. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку своїх батьків.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову.

Виходячи з завдань цивільного судочинства, в забезпеченні інтересів дитини, які полягають, крім іншого, в гарантованому отриманні достатнього та необхідного матеріального утримання, що покладається в обов`язок батьків, суд при визначенні розміру аліментів виходить з суспільно визнаного обсягу необхідних щомісячних витрат на утримання дитини, беручи до уваги, щосторони мають одну спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач є особою працездатного віку, інших дітей на його утриманні немає, керуючись принципом доцільності, справедливості та розумності, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду, що у достатній мірі відповідає заявленим позивачем потребам утримання дитини, а також не є заздалегідь непомірними для їх сплати відповідачем.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, то суд враховує, що позивач, в силу положень Сімейного кодексу України, має право на утримання чоловіком-батьком дитини до досягнення дитиною трирічного віку, а тому, з огляду на те, що відповідач є особою працездатного віку, має дохід, який в середньому складає від 5000,00 гривень до 6000,00 гривень на місяць, враховуючи відсутність в позивача самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині. На переконання суду, обгрунтованим та справедливим буде стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 2000,00 гривень щомісячно, починаючи з 31 липня 2023 року до досягнення сином ОСОБА_3 трирічного віку.

Відтак, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ч.6 ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 2147,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст.56, 105, 110, 112, 180, 181, 182, 184 СК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який був зареєстрований 19.05.2022 відділом державної реєстрації актів цивільного стану в місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 689.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 змінити на дошлюбне - « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 31 липня 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на її утримання, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з 31 липня 2023 року до досягнення сином ОСОБА_3 трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення оголошено 16.10.2023.

Суддя А.М. Збаражський