У Х В А Л А

про продовження процесуального строку

Справа №348/815/23

Провадження № 2/348/457/23

05 травня 2023 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Бурдун Т.А., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.04.2023 року зазначений позов був залишений без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків.

21.04.2023 до суду надійшли документи на усунення недоліків позовної заяви.

Так, позивачем були долучені копія паспорту позивача ОСОБА_1 та лист Лоївського старостинського округу Надвірнянської міської ради із зазначенням дати народження відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Однак, відповідно до ухвали Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.04.2023 заявлені позивачем вимоги слід було сформулювати відповідно до приписів ст. 212 Земельного Кодексу України.

Так, згідно п. п. 4, 5 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Крім того, в роз`ясненнях, викладених у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний Суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Виходячи з принципу змагальності, за яким кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, позивач у заяві повинен на підтвердження підстав позову подати докази, які підтверджують кожну обставину, яка входить у предмет доказування.

У прохальній частині позову має йтися про предмет позову, тобто позивач повинен конкретно сформулювати ту матеріально-правову вимогу, яку він адресує відповідачеві та з приводу вирішення якої просить суд ухвалити судове рішення.

Таким чином, в порушення вимог ст.175 ЦПК України, зміст позовних вимог є незрозумілим, позовні вимоги некоректно сформовані, а саме не зрозуміло в який спосіб позивач просить захистити його порушене право щодо спірної частини земельної ділянки.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

У відповідності до ч. 6 ст.175 ЦПК України у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Також, згідно ч. 5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У контексті наведеного вище суд наголошує, що позовна заява (заява, скарга) повинна містити максимально чітко і зрозуміло сформовані вимоги.

Додержання процесуальної форми і змісту заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Проте, надані позивачем 21.04.2023 документи не містять виправленого позову відповідно до ухвали Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.04.2023.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст. ст.175,177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи зазначене, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

Також суд зазначає, що за змістом ч.ч.2,3 ст.127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, який встановив строк,без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.5 ст.127 ЦПК України пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

За приписами ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

На підставі вищенаведеного, з метою недопущення надмірного формалізму та порушення принципу доступу до правосуддя, враховуючи невідворотність процесуальних наслідків, пов`язаних з пропуском строку на усунення недоліків позовної заяви, а також демонстрування позивачем готовності усувати недоліки, суд дійшов до висновку про можливість продовження встановленого судом процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви.

На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 187, 255, 354 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити ОСОБА_1 процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви та встановити йому десятиденний строк з дня отримання даної ухвали для надання усунення недоліків та роз`яснити, що в іншому випадку позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А.Бурдун