Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3796/23
Номер провадження2/711/1462/23
РІШЕННЯ
23 жовтня 2023 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Кондрацької Н.М.,
при секретарі Мелещенко О.В.
представника позивача адвоката Соколишиної Л.Б. .
представник відповідача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовною заявою представника ОСОБА_2 адвоката Соколишиної Лесі Богданівни до Черкаської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, -
адвокат Соколишина Л. Б. звернулась в інтересах ОСОБА_2 до Черкаської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.
В обґрунтовування вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» померла ОСОБА_3 , останнім місцем проживання якої було АДРЕСА_1 . За життя остання склала заповіт, у якому заповідала усе своє майно ОСОБА_2 , 1990 року народження. До нього померла ставилась як до онука. ОСОБА_2 на час смерті ОСОБА_3 перебував у Польщі, де знаходиться і на даний час, оскільки працевлаштований більше трьох років по контракту, і про те, що ОСОБА_3 склала на його ім`я заповіт йому стало відомо у кінці січня 2023 від рідного дядька ОСОБА_4 , який знайшов заповіт у будинку померлої. Після цього, дядько позивача ОСОБА_4 отримавши з Польщі письмову заяву позивача посвідчену консулом звернувся до нотаріуса в Україні про прийняття позивачем спадщини. У зв`язку з пропуском 6-ти місячного строку на прийняття спадщини з дня смерті спадкодавця нотаріус виніс постанову від 12.06.2023 про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Інших спадкоємців окрім позивача у померлої немає.
Просить визначити ОСОБА_2 додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою від 23.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 19.09.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.
Представник позивача адвокат Соколишина Л.Б. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі та надала пояснення, які є аналогічними доводів позовної заяви, з посиланням на норми законодавства, якими обґрунтовує свої вимоги. Вважає, що строк пропущений з поважних причин.
Представник відповідача згідно доручення ОСОБА_1 заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Пояснила свою позицію тим, що позивачем не обґрунтовано строк пропущення прийняття спадщини та чому саме позивач був позбавлений у визначений законодавством строк прийняти спадщину.
Допитаний у судовому засідання свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що позивач є його племінником, сином рідної сестри. З ОСОБА_3 вони перебували у тривалих дружніх стосунках, а для здійснення її догляду у нього був ключ від її квартири. ОСОБА_3 померла від інсульту у лікарні. Свідок здійснив її поховання, установив за кошти ОСОБА_2 пам`ятник. У кінці січня 2023 через 6 місяців після смерті ОСОБА_3 свідок, як прохала за життя ОСОБА_3 , прибирав квартиру та знайшов заповіт на ім`я позивача. Одразу подзвонив ОСОБА_2 та повідомив про це. Як йому потім повідомив останній, ОСОБА_2 після консультації з нотаріусом записався на прийом до консула, отримав посвідчену заяву про прийняття спадщини. У подальшому з`ясувалось, що дана заява є «простроченою». Тож згодом ОСОБА_2 також звернувшись до консула отримав довіреність на свідка. Зауважив, що ОСОБА_2 не був на території України задовго до смерті ОСОБА_3 . Листа від імені ОСОБА_2 нотаріусу направив свідок, як це рекомендував нотаріус.
Заслухїовши пояснення учасників процесу, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд враховує наступне.
Судом встановлено, що 23.07.2003 ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до умов якого на випадок своєї смерті, заповіла ОСОБА_2 все її майно, яке буде їй належати на день смерті.
ОСОБА_3 , 1943 року народження, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08.07.2022.
Приватним нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , оскільки спадкоємцем пропущено встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не звертались.
Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 , як на підставу своїх порушених прав, зазначив, що строк для подання заяви про прийняття ним спадщини пропущений з поважної причини, так як він не був обізнаний про наявність заповіту, складеного на його ім`я, а тому не звернувся до нотаріуса з відповідною заявою у встановлений законом строк.
Окрім того, як на момент смерті спадкодавця, так і наразі, ОСОБА_2 перебуває за межами України, що підтверджується наданою копією закордонного паспорту позивача.
У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
За загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місце постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.
Судом встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 сплинув 08.01.2023, а до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2 звернувся 29.05.2023.
Доводи позивача про те, що про наявність заповіту йому відомо не було і про його існування стало відомо після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, суд вважає достовірними, оскільки підтверджені фактичними обставинами справи.
Встановлено, що нотаріусом не вчинялись будь-які дії щодо повідомлення спадкоємця ОСОБА_2 про існування заповіту, що позбавило його обізнаності про існування заповіту та відповідно можливості реалізувати своє право на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк.
Крім того, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.
Спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті (частина друга статті 1223 ЦК України).
Про свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі N 642/2539/18-ц, від 28 травня 2021 року у справі N 688/106/20, від 17.12.21 р. у справі № 315/368/19.
Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 .
Керуючись ст. ст. 211, 263-266, 268, 272 ЦПК України , суд
Позовні вимоги представника ОСОБА_2 адвоката Соколишиної Лесі Богданівни до Черкаської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини задоволити.
Визначити ОСОБА_2 додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.
Повний текст рішення буде виготовлений 27.10.2023.
Головуючий: Н. М. Кондрацька