Справа № 587/1315/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Гончаренко Л.М., за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 про відвід судді Степаненко Олександра Анатолійовича у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Українська залізниця» про визнання строкового договору таким, що укладений на невизначений строк, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В:

26.10. 2023 року від представника позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Степаненка О.А. Дана заява мотивована тим, що 23.10.2023 року під час розгляду суддею Степаненко О.А іншої справи за позовом ОСОБА_2 до ДП «Антонов» головуючий висловив свою точку зору, мислення та незадовільне ставлення до майнових вимог позивача в частині стягнення середнього заробітку, що свідчить про упереджене ставлення до вирішення спору. На переконання позивача такі вислови судді є неприпустимими та образливими по відношенню до українських воїнів, які захищають Україну, та цинічними, оскільки суддя шостий рік розглядає справу та зупиняв провадження у справі на строк понад три роки, обмеживши право позивача на розгляд справи протягом розумного строку. Вважає, що це є прямим порушенням принципів поведінки суддів і дає підстави вважати, що суддя заінтересований в результаті розгляду справи та мається сумнів в його об`єктивності та неупередженості.

Суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу. Питання про відвід судді було направлено для розгляду в порядку ст. 33 ЦПК України.

В судовому засіданні представник позивача- ОСОБА_1 підтримав клопотання про відвід судді.

Інші учасники справи про місце, дату та час розгляду заяви про відвід повідомлені належним чином, однак в судове засідання не з`явилися, що не є перешкодою для розгляду питання про відвід судді.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У провадженні Сумського районного суду Сумської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання строкового договору таким, що укладений на невизначений строк, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Як вбачається з заяви представника позивача про відвід судді Степаненку О.А., заява мотивована тим, що виникають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді, оскільки суддя висловив свою точку зору, мислення та незадовільне ставлення до майнових вимог позивача під час розгляду іншої справи.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статті 36 Цивільного процесуального кодексу України. Зокрема, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі,

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відвід повинен бути вмотивованим (ч. 3 ст. 39 ЦПК України).

Заява про відвід не містить вищевказаних обставин.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді.

В частині 4 статті 36 ЦПК України прямо зазначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Окрім того, у висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку, що критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові, у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

Стосовно об`єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо.

Тобто, особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє до тих пір поки не доведено інше.

Разом з тим, будь-яких доказів, які б давали підстави сумніватися в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, заявник суду не надав, будь-яких обґрунтованих підстав відповідно до ст. 36 ЦПК України також не наведено.

Зважаючи на викладене, заява про відвід є необґрунтованою, а тому підстави для відводу відсутні.

Керуючись ст.ст. 36-40 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 про відвід судді Степаненко Олександра Анатолійовича за її необґрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Гончаренко