Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 641/8773/21
Провадження № 2/553/506/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.05.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

судді Ткачука Ю.А.

за участю секретаря судових засідань Павленко І.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Харківської міської ради, про встановлення факту що має юридичне значення, -

встановив:

10.11.2021 року до Комінтернівського районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_3 з позовною заявою до Харківської міської ради, про встановлення факту що має юридичне значення.

В своїй заяві позивач просить встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідно до актового запису про смерть №18951) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (відповідно до актового запису про народження), є однією і тою ж особою, а також приходиться рідною сестрою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В обґрунтування заявлених вимог, позивач покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 , яка за життя склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно ОСОБА_3 . ОСОБА_5 на момент смерті проживала разом зі своєю рідною сестрою ОСОБА_4 . Сестрам на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 шляхом проживання разом зі спадкодавицею на момент її смерті за однією адресою, однак не оформила своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , після її смерті відкрилася спадщина, що складається з квартири АДРЕСА_1 . частина зазначеної квартири належала їй на праві власності на підставі договору купівлі продажу, а інша частина як успадковане майно після смерті рідної сестри ОСОБА_5 .

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно ОСОБА_3 .

У встановлений законом строк позивач звернулася до приватного нотаріуса ХМНО Алєксєєвої Л.В. із заявою про прийняття спадщини. Після спливу шестимісячного строку позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, однак отримала відмову.

Відмова була мотивована тим, що нотаріус не може встановити родинний зв`язок між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що у документах виданих на ім`я ОСОБА_4 наявні розбіжності у даті народження ОСОБА_4 .

У зв`язку із такими розбіжностями позивач не має іншої можливості документально підтвердити родинні відносини між померлими та прийняти спадщину. Враховуючи те, що встановлення даного факту для неї має юридичне значення, вона змушена звернутись з даною заявою до суду.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.11.2021 відкрито провадження у справі.

24.12.2021 року від відповідача Харківської міської ради надійшов відзив на позовну заяву.

Розпорядженням Голови Верховного суду №4/0/9-22 від 10.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено підсудність Комінтернівського районного суду м. Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

Відповідно до акту приймання-передавання справ від 02.08.2022 до Ленінського районного суду м. Полтави з Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла зазначена справа.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 03.08.2022 зазначену справу було прийнято до свого провадження, вирішено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 28.02.2023 року підготовче провадження закрито, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 30.03.2023 року.

В призначений час представник відповідача в судове засідання не прибув, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 04.05.2023 року.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. В разі задоволення позову просила не стягувати з відповідача судові витрати, та залишити судовий збір за позивачем.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала доводи викладені у відзиві на позовну заяву, наданого до Комінтернівського районного суду м.Харкова, та просила суд відмовити у задоволення позовних вимог в повному обсязі у зв`язку з недоведеністю обставин зазначених в позові наданими позивачем документами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 , серії НОМЕР_1 , остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до копії архівної довідки №01-29/З-1924 виданої 09.12.2020 Державним архівом Харківської області та доданої до неї копії запису акту про народження №7424, від 30.06.1941 року ОСОБА_5 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно з копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 , серії НОМЕР_3 , остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , її батьками були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до копії архівної довідки №01-29/З-1677 виданої 16.10.2020 Державним архівом Харківської області та доданої до неї копії запису акту про народження №14081, ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , її батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_5 виданого Червонозаводським РВ УМВС України в Харківській області 09.10.1996 року, на сторінці №1 паспорту, дата народження ОСОБА_4 українською мовою зазначена як « ІНФОРМАЦІЯ_10 », в той же час на сторінці №2 паспорту, дата народження ОСОБА_4 російською мовою зазначена як « ІНФОРМАЦІЯ_11 »,

У копії Свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № виданого 15.04.2004 року дата народження ОСОБА_4 зазначена як « ІНФОРМАЦІЯ_12 ».

У копії Трудової книжки, серії НОМЕР_6 , дата народження ОСОБА_4 зазначена як « ІНФОРМАЦІЯ_13 ».

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу квартири від 03.12.1998 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 купили квартири АДРЕСА_1 .

З копії технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , вбачається, що власниками квартири є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Згідно з копією довідки з реєстру територіальної громади м. Харкова, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_14 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_15 станом на 08.01.2020 року були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії заповіту зареєстрованого в реєстрі за №3-1072 від 04.09.2013 року, а також до копії заповіту зареєстрованого в реєстрі за №3-1098 від 11.09.2013 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заповіли все належне їм на час смерті рухоме і нерухоме майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_16 .

Відповідно до копії повідомлення про склад спадкоємців № 189/01-16 від 31.05.2021 року виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алексєєвой Л.В., єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , 1938 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_16 .

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.05.2021 №188/02-31, видану приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алєксєєвою Л.В., заявниці ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , через розбіжності у наданих для оформлення спадщини документах, а саме: дата народження спадкодавиці в заповіті, свідоцтві про смерть та копії актового запису про народження, не співпадають, у зв`язку з цим, нотаріус не має можливості однозначно встановити той факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідно до актового запису №18951 про смерть) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (відповідно до актового запису про народження) є однією і тією ж особою та приходиться рідною сестрою ОСОБА_5 .

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 318 ЦПК України передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Отже, суд може встановити юридичний факт у тому разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №15) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

У даній справі судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 зверталась до приватного нотаріуса для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 , який встановивши розбіжності у наданих для оформлення спадщини документах, а саме в даті народження спадкодавиці в заповіті, свідоцтві про смерть та копії актового запису про народження, рекомендував встановити відповідні факти, що мають юридичні значення, в судовому порядку.

А, тому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені в судовому засіданні докази вказують на те, що зазначені у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії, розбіжності даті народження ОСОБА_4 в заповіті, свідоцтві про смерть та копії актового запису про народження виникли внаслідок невірного перекладу місяця її народження: з російської мови - «сентябрь» на українською мовою - «серпень», при видачі паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 та подальшому виданні державними органами документів на підставі зазначених в паспорті даних про особу в тому числі свідоцтві про смерть.

У відзиві на позовну заяву та в свої поясненнях в судовому засіданні, представник відповідача просив залишити позовну заяву без задоволення, оскільки, на його думку, надані позивачем докази, копії архівних довідок, копії свідоцтва про народження, копії паспорту та коду, копії свідоцтва про смерть, не є достатніми для встановлення даного факту, а саме що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є однією і тою ж особою та приходиться рідною сестрою ОСОБА_8 .

Однак, суд зазначає, що відповідно до ч.1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву та в поясненнях в судовому засіданні, не приймаються судом до уваги, оскільки оцінка належності, допустимості, достовірності кожного доказу відноситься до повноважень суду.

Відтак, аналізуючи та оцінюючи в сукупності надані позивачем докази, судом встановлено, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідною сестрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту родинних відносин не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви в частині встановлення факту родинних відносин, судом не встановлено.

Разом з цим, виходячи із змісту п.12 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, заяви про встановлення факту належності свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів цивільного стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в окремому провадженні, оскільки, ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи.

Отже, суд не може встановлювати факти, що одна особа є однією і тією ж особою та імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записані у документах.

У своїй заяві заявник, зокрема, просить встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідно до актового запису про смерть №18951) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (відповідно до актового запису про народження), є однією і тою ж особою.

Відтак, заявник фактично просить встановити тотожність осіб, зазначених в особистих документах та документах, що видають органи реєстрації актів цивільного стану - свідоцтві про смерть та свідоцтві про народження особи (заявника), що не може бути встановлено у судовому порядку, враховуючи п.12 роз`яснення Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Оскільки судами не встановлюється тотожність особи, правових підстав для задоволення заяви в цій частині немає.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховуючи заяву представника позивача, вважає за можливе не стягувати судовий збір з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12,13, 247, 258, 263 265, 273, 315 - 319 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Харківської міської ради, про встановлення факту що має юридичне значення задовольнити частково.

Встановити юридичний факт, а саме, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про смерть №18951), є рідною сестрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис про смерть № 483).

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Харківська міська рада, , місцезнаходження: м-н Конституції, буд. 7, м. Харків, 61003.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЮ. А. Ткачук