ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/317/23 Справа № 216/2386/22 Суддя у 1-й інстанції - Коваль В.О. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
08 травня 2023 року м.Кривий Ріг
справа № 216/2386/22
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Остапенко В.О.,
суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,
відповідачі ОСОБА_2 , Моторно (транспортно) страхове бюро України
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, заяву представника позивача ОСОБА_1 - Якименка Сергія Георгійовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення шкоди,
В липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення шкоди.
Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 вересня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 матеріальну (майнову) шкоду у розмірі 4 099 грн. 61 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 6 500 грн.

Стягнуто солідарно з Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 11 731 грн. у вигляді: витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 481 грн., витрат на оплату експерту у розмірі 6 500 грн., витрат на правничу допомогу у розмірі 5 750 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач Моторно (транспортно) страховое бюро України оскаржило його в апеляційному порядку.

Дніпровським апеляційним судом було розглянуто апеляційну скаргу відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України, та переглянуте рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 вересня 2022 року. За результатами апеляційного розгляду постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнено частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 вересня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення по справі.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України (, місцезнаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) матеріальну (майнову) шкоду у розмірі 4 099 (чотири тисячі дев`яносто дев`ять) грн. 61 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) моральну шкоду у розмірі 6 500 (шість тисяч п`ятсот) грн.

Стягнуто Моторного (транспортного) страхового бюро України (, місцезнаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 248 (двісті сорок вісім) грн. 10 коп. та витрати по оплаті послуг експерта зі складання Висновку № 51/22 експертного транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 10 травня 2022 року у розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яноста дві) грн. 40 коп.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши заяву представника відповідача ОСОБА_1 - Якименка С.Г. та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом установлено, що під час розгляду справи в апеляційному суді адвокат Якименко С.Г. представляв інтереси ОСОБА_1 на підставі Договору про надання правничої допомоги від 15 лютого 2022 року. Відповідно до акту погодження вартості правничої допомоги від 01 травня 2023 року адвокатом Якименко С.Г. були надані позивачу ОСОБА_1 наступні послуги: складання та надіслання суду та астрономам відзиву на апеляційну скаргу вартістю 2 500 грн., складання акту погодження вартості правничої допомоги на стадії апеляційного розгляду вартістю 500 грн. та складання та надіслання заяви про відшкодування судових витрат вартістю 750 грн. Також до акту погодження вартості правничої допомоги від 01 травня 2023 року включено премію (гонорар успіху) 1 140 грн.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами першою-третьою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При цьому, ч. 6 ст. 137 ЦПК України покладає обов`язок доведення неспівмірності витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

На виконання вказаних вимог, заявником було надано апеляційному суду Договір про надання правничої допомоги від 15 лютого 2022 року, акт погодження вартості правничої допомоги від 01 травня 2023 року, відповідно до якого адвокатом Якименко С.Г. були надані позивачу ОСОБА_1 наступні послуги: складання та надіслання суду та астрономам відзиву на апеляційну скаргу вартістю 2 500 грн., складання акту погодження вартості правничої допомоги на стадії апеляційного розгляду вартістю 500 грн. та складання та надіслання заяви про відшкодування судових витрат вартістю 750 грн. Також до акту погодження вартості правничої допомоги від 01 травня 2023 року включено премію (гонорар успіху) 1 140 грн. Загальний розмір правничої допомоги становить 4 890 грн.

Однак, колегія суддів вважає, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу є значно завищеним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21, провадження № 12-14гс22, зроблено висновок, про те, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

Наведене вище повністю узгоджується з твердженням скаржника про те, що суд не може на власний розсуд зменшити судові витрати без клопотання іншої сторони.

Разом з тим, у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

З огляду на зазначене положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.

Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19.

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару, в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Колегія суддів, з урахуванням наведеного вище та з урахуванням конкретних обставин справи, обґрунтованості та реальності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, розумності їхнього розміру, принципу співмірності судових витрат, розміру наданої правничої допомоги, складністю справи та виконаними адвокатом Якименко С.Г. послугами, часом, витраченим адвокатом Якименко С.Г. на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатом Якименко С.Г. послуг, ціною позову і значенням справи для сторін, результатами розгляду справи, приходить до висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 4 890 грн. є завищеним.

При цьому колегія суддів вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, який буде відповідати критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги у суді становить 2 000 грн.

Такий висновок колегії суддів повністю узгоджується із правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18, від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, 21 листопада 2022 року у справі № 463/6544/20 та від 11 січня 2023 року у справі № 479/475/21.

Також колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнено частково, рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 вересня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення по справі про часткове задоволення позовних вимог позивача до відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України, яким з Моторного (транспортного) страхового бюро України стягнуто на користь ОСОБА_1 матеріальну (майнову) шкоду у розмірі 4 099 грн. 61 коп., в іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, зокрема щодо стягнення моральної шкоди, відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи розмір витрат на правничу допомогу, враховуючи те, що апеляційна скарга Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволена частково, враховуючи пропорційність задоволення апеляційної скарги Моторного (транспортного) страхового бюро України та пропорційність розміру задоволених позовних вимог позивача до відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України, колегія суддів вважає, що з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у цій справі, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 1 000 грн.

На підставі наведеного вище колегія суддів приходить до висновку про те, що заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення по справі підлягає задоволенню з ухваленням додаткового рішення по справі про стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 1 000 грн.

Керуючись ст.ст. 270, 381 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - Якименка Сергія Георгійовича - задовольнити частково.

Ухвалити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення шкоди додаткове рішення.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у цій справі, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст додаткової постанови складено 08 травня 2023 року.

Головуючий:

Судді: