У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2023 Справа №607/13237/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., представника позивача адвоката Пацули В.О., представника третьої особи Шкільняка В.Є., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу зав позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з участю третьої особи Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському району Тернопільської області Західного міжрегіонального управління юстиції про скасування арешту нерухомого майна,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з участю третьої особи Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському району Тернопільської області Західного міжрегіонального управління юстиції про скасування арешту нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що позивач ОСОБА_1 вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 16 квітня 2013 року, який був залишений в силі ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 18 вересня 2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 лютого 2014 року був засуджений, зокрема, за ч.2 ст. 368 КК України (в редакції станом на 2013 рік) до покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, за виключенням житла.

Ухвалою Менського районного суду від 04 квітня 2014 року в справі №738/801/14-ц вирок, винесений ОСОБА_1 було приведено у відповідність до Закону України від 21 лютого 2014 року «Про внесення змін до кримінального та кримінального процесуального кодексу України щодо імплементації до національного законодавства положень ст.19 Конвенції ООН проти корупції». З резолютивної частини вироку було виключено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. Також, ухвалою від 08 квітня 2014 року в справі №738/801/14-ц було виправлено описку, а саме змінено дату винесення ухвали з 04 квітня 2014 року на 08 квітня 2014 року.

На адвокатський запит адвоката Пацули В.О., надана відповідь Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції вих. №2980/3-1769 від 25.05.2023 року, в якій вказано, що на виконанні у відділі ДВС Лановецького РУЮ в Тернопільській області перебувало виконавче провадження №44349487 по виконанню виконавчого листа №1904/740/2012 від 14.11.2013 року про конфіскацію всього майна ОСОБА_1 за виключенням житла. 14.08.2014 року державним виконавцем на підставі п.4 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 року) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки зі змісту вироку виключено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. Здійснити перевірку матеріалів виконавчого провадження не вбачається можливим у зв`язку із його знищенням за закінченням терміну зберігання.

Із вказаних підстав представник позивача адвокат Пацула В.О. просить скасувати арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , що накладений на підставі:

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 8271 від 08.01.2013 року, зареєстрований в реєстрі речових прав на нерухоме майно під номером запису про обтяження в спеціальному розділі 1305, який накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії та номер 35869487, виданої 04.01.2013 року Головним державним виконавцем Савіцькою С.В.;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 9708817 від 31.12.2013 року, зареєстрований в реєстрі речових прав на нерухоме майно під номером запису про обтяження в спеціальному розділі 4157379, який накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії та номер 41310387, виданої 20.12.2013 року державним виконавцем відділу ДВС Тернопільського РУЮ Савіцькою С.В.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Пацула В.О. вказав, що вирішення спору у даній справі підлягає в порядку цивільного судочинства.

Представник Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському району Тернопільської області Західного міжрегіонального управління юстиції Шкільняк В.Є вказав, що даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились з невідомих на те суду причин, про день та час розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Суд, проаналізувавши позовну заяву та її підстави, заслухавши пояснення учасників справи вважає, що провадження у даній справі слід закрити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства виходячи із наступного.

Із змісту позовної заяви вбачається, що спір виник між позивачем ОСОБА_1 та органом державної виконавчої служби, зокрема Теребовлянським відділом державної виконавчої служби у Тернопільському району Тернопільської області Західного міжрегіонального управління юстиції з приводу арешту нерухомого майна позивача, який накладався державним виконавцем на виконання вироку Гусятинського районного суду Тернопільської області від 16.04.2013 зокрема як виду кримінального покарання.

Відповідно до положень ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до положень ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на те, що виниклий у даній справі спір пов`язаний із скасуванням арешту, який накладений на майно позивача органом державної виконавчої служби в порядку виконання вироку кримінального суду, що не пов`язано із вирішенням спору про право власності на майно позивача, а також враховуючи те, що спір виник не з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових правовідносин, а також не пов`язаний із виникненням спору в зв`язку із виконанням рішення Тернопільського суду прийнятого в порядку цивільного судочинства, а пов`язаний із скасуванням арешту, який накладався органом державної виконавчої служби, а тому дана справа, на думку суду, підлягає вирішенню не в порядку цивільного судочинства, а в порядку адміністративного судочинства, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 287 КАС України, ст. 19, п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в цивільній справі №607/13237/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з участю третьої особи Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському району Тернопільської області Західного міжрегіонального управління юстиції про скасування арешту нерухомого майна закрити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позивачу роз`яснити, що його справа підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич