Провадження № 2/161/974/23
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Флішаровському Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

14.12.2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що вона та відповідач ОСОБА_2 з 30.06.2006 року по 28.12.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі. За час подружніх відносин у них народилося двоє спільних дітей сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу спільне проживання з відповідачем було припинено, діти залишилися проживати разом з нею. На підставі рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.12.2018 року в цивільній справі № 16116678/18 з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітніх синів стягуються аліменти в загальному розмірі 3000 грн. на місяць. Разом з тим, на даний час стягуваних із відповідача аліментів є недостатньо для належного забезпечення їх спільних дітей, оскільки витрати на утримання останніх значно зросли. ОСОБА_2 не приймає участі у додаткових витратах на синів. Поряд з цим, наразі вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненням нею 3-річного віку, в зв`язку з чим позбавлена можливості працювати. Враховуючи наведене, просить суд змінити спосіб стягуваних з відповідача відповідно до рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.12.2018 року в цивільній справі № 161/16678/18 аліментів та стягувати з останнього на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

20.01.2023 року від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначає, що жодних правових підстав для зміни способу та розміру стягуваних з нього на підставі судового рішення в цивільній справі № 161/16678/18 немає, оскільки позовна заява ОСОБА_1 не містить будь-яких доказів, які б підтверджували зміну матеріального чи сімейного стану когось із них, погіршення або поліпшення їх здоров`я. Тобто, наявність будь-яких обставин, визначених ст. 192 СК України, позивачкою не доведена. При цьому, просить врахувати, що стягувані з нього аліменти не можуть бути меншими, аніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що, у свою чергу, свідчить про отримання дітьми мінімального гарантованого розміру аліментів. Також, позивачкою ОСОБА_1 не надано жодних доказів, які б свідчили про збільшення витрат на їх спільних синів. Враховуючи наведене, у задоволенні позову просить відмовити (а.с. 18-21).

До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява, в якій остання просить розгляд справи проводити у її відсутності та за відсутності її довірительки (а.с. 23).

Відповідач в судове засідання не з`явився, у своєму відзиві на позовну заяву розгляд справи просив здійснювати без його участі (а.с. 21).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 30.06.2006 року по 28.12.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 8).

За час подружніх відносин у сторін народилося двоє спільних дітей сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначене підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 (а.с. 4-5).

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.12.2018 року в цивільній справі № 161/16678/18 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 9-10).

Вищевказане судове рішення відповідачем в судовому порядку не оскаржувалося.

У своєму позові позивач зазначає, що вищевказана сума аліментів на даний час є недостатньою для задоволення потреб неповнолітніх синів, а тому просить їх розмір збільшити та змінити спосіб їх стягнення.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибром того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Частиною 4 ст. 181 СК України встановлено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так, Верховний Суд України у своїй постанові від 05.02.2014 року в справі № 6-143цс13 висловив таку правову позицію: «З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як вбачається зі змісту судового рішення в цивільній справі № 161/16678/18, на момент присудження аліментів на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх платник ОСОБА_2 був здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебував, інших утриманців за собою не мав, офіційно не був працевлаштованим.

У свою чергу, в ході розгляду даної справи відповідачем не було надано жодних доказів, які б свідчили про зміну його матеріального чи сімейного стану, або ж погіршення здоров`я.

Натомість, у позивачки ОСОБА_1 з моменту постановлення судового рішення в цивільній справі № 161/16678/18, змінився сімейний стан, а саме: останньою ІНФОРМАЦІЯ_3 було народжено дитину суна ОСОБА_5 в іншому шлюбі (а.с. 6-7

Відтак, суд вважає вважає доведеним, що у зв`язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, з урахуванням зміни сімейного стану позивачки народження дитини, яка станом на дату постановлення даного судового рішення не досягла 3-річного віку, її матеріальне становище погіршилося, розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зміни способу стягнення аліментів є обґрунтованими.

З наведених підстав, суд вважає необгрунтованими заперечення відповідача з приводу недоведеності позивачкою обставин, які визначені ст. 192 СК України.

При цьому, на переконання суду, зміна способу стягнення з відповідача аліментів, за відсутності будь-яких відомостей про розмір його середньомісячного заробітку, жодним чином не свідчить про збільшення їх розміру.

Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, а також те, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 спроможний та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання синів.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів у повному обсязі.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти стягуються з дня набрання рішенням законної сили.

Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, то, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. підлягає стягненню на користь держави з відповідача.

На підставі ст.ст. 180-183, 192 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77-81, 141, 247, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.

Спосіб стягнення аліментів змінити стягувати з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту набрання даним рішенням законної сили та до досягнення кожною дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , в дохід держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: Волинська обл., Володимирський (Локчинський) р-н, с. Линів., РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складений 31 січня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська