ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7478/23 Справа № 185/3199/23 Суддя у 1-й інстанції - Головін В.О. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2023 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовні вимоги Банку мотивовані тим, що відповідачка звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву № б/н від 11 березня 2008 року. Свої зобов`язання за кредитним договором позичальник не виконує, в зв`язку з чим, станом на 18 січня 2023 року має заборгованість 95 048,24 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 77 446,88 грн., заборгованість за простроченими відсотками 17 601,36 грн..

Враховуючи викладене, банк просив стягнути з відповідачки на свою користь вказану суму кредитної заборгованості.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з пропуску Банком строку позовної давності.

В апеляційній скарзі акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачці була видана кредитна катка зі строком дії до 03/12, у подальшому картка перевипускалася до 02/24, а тому банком не пропущено строк позовної давності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Крім того, банк вказує, що відповідачка здійснювала поповнення кредитних карт протягом 2008-2022 років, а тому висновок суду першої інстанції про те, що останній платіж в рахунок погашення заборгованості було проведеною нею у травні 2015 року є помилковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду скасувати, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з пропуску банком строку позовної давності для звернення із вказаним позовом до суду.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, так як він суперечить нормам матеріального та процесуального законів.

Задовольняючи частково позовні вимоги Банку, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Звертаючись до суду з цим позовом, АТ КБ ПриватБанк на обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11 березня 2008 року відповідачка отримала кредит.

З розрахунку заборгованості, наданого Банком вбачається, що станом на 18 січня 2023 року відповідачка має заборгованість 95 048,24 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 77 446,88 грн., заборгованість за простроченими відсотками 17 601,36 грн..

З Виписки по рахунку за період з 11 березня 2008 року по 19 січня 2023 року вбачається, що відповідачка активно користувалася кредитними коштами, а саме, знімала грошові кошти, розраховувалася в магазинах, сплачувала комунальні послуги та при цьому, періодично поповнювала картковий рахунок.

Так, вбачається, що останній платіж/поповнення кредитної картки, відповідачка здійснила 09 листопада 2021 року.

Вказане свідчить, що висновок суду про те, що відповідачкою останній платіж було здійснено у травні 2015 року є помилковим.

Враховуючи факт неналежного виконання відповідачкою взятих на себе кредитних зобов`язань, а також те, що остання свого розрахунку на спростування заявлених позовних вимог не надала, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з неї на користь Банку заборгованість за тілом кредиту в розмірі 77 446,88 грн..

При цьому, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за простроченими відсотками задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не розкрито таке поняття як «заборгованість за простроченими відсотками», їх правова природа та підстави нарахування не передбачені жодним із наданих Банком доказів.

Вказане свідчить про безпідставність вимог про стягнення прострочених відсотків через відсутність передбаченого обов`язку відповідачки по їх сплаті, так як доказів того, що остання брала на себе зобов`язання щодо їх сплати Банком ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції доведено не було.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав пропуску Банку строку позовної давності для звернення із вказаним позовом до суду.

Оскаржуване рішення як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального законів підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог Банку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк підлягає стягненню судовий збір в розмірі 5 467,31 грн..

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року скасувати.

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором від 11 березня 2008 року у розмірі 77 446,88 грн..

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судовий збір у розмірі 5 467,31 грн..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко