Справа № 168/422/23
Провадження № 2/168/151/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

01 листопада 2023 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Сухоручко Ю.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Таксюк О.С.,

прокурора - Романюк Н.М.,

представника позивача Хитрик Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Стара Вижівка в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом керівника Ковельської окружної прокуратури Волинської області Новосада Ю. в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельних ділянок сільськогосподарського призначення,

ВСТАНОВИВ:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Керівник Ковельської окружної прокуратури Волинської області Новосад Ю. звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що громадянка російської федерації ОСОБА_1 (посвідка на постійне проживання НОМЕР_1 від 21.07.2016), на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 05.08.2016 за №№ 379, 380,381, 382, 383, набула право власності на п`ять земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані в с. Смідин, Старовижівського району Волинської області, а саме:

земельну ділянку площею 0,1400 га, кадастровий номер :06:007:0014,

земельну ділянку площею 0,1001 га, кадастровий номер :06:007:0011,

земельну ділянку площею 0,1098 га, кадастровий номер :06:007:0013,

земельну ділянку площею 0,0847 га, кадастровий номер :06:007:0012,

земельну ділянку площею 0,1006 га, кадастровий номер :06:005:0108.

На підставі вказаних свідоцтв про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 зареєстровала право власності на зазначені земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності: 15848210 від 05.08.2016, 15850476 від 05.08.2016, 15848698 від 05.08.2016, 15847863 від 05.08.2016 та 15849879 від 05.08.2016).

Згідно з відомостями Ковельського відділу Управління ДМСУ у Волинській області ОСОБА_1 є громадянкою російської федерації.

Разом із цим, окружною прокуратурою виявлено порушення ст.ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст.ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України при використанні відповідачем зазначених земельних ділянок.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи громадянкою іноземної держави, упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення не відчужила їх, є підстави для конфіскації останніх у власність держави.

В судовому засіданні прокурор Романюк Н.М. позов підтримала з підстав, наведених у ньому. Просила позовні вимоги задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Зазначила, що ГУ Держгеокадастру у Волинській області самостійно з позовом не зверталось, оскільки відсутнє фінансування на оплату судового збору. Просила позовні вимоги задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, заяв та клопотань не надсилала. Маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви, про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляла.

Тому, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.282 ЦПК України.

Заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що громадянка російської федерації ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 379 виданого 05.08.2016, набула право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 0,1400 га, кадастровий номер :06:007:0014, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Смідин, Старовижівського району Волинської області (а.с. 32).

Крім цього, ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 382 виданого 05.08.2016, набула право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 0,1001 га, кадастровий номер :06:007:0011, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Смідин, Старовижівського району Волинської області (а.с. 31).

Також ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 380 виданого 05.08.2016, набула право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 0,1098 га, кадастровий номер :06:007:0013, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Смідин Старовижівського району Волинської області (а.с. 30).

Водночас, ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 381 виданого 05.08.2016, набула право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 0,0847 га, кадастровий номер :06:007:0012, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Смідин Старовижівського району Волинської області (а.с.33).

Крім цього, ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 383 виданого 05.08.2016, набула право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 0,1006 га, кадастровий номер :06:005:0108, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Смідин Старовижівського району Волинської області.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на підставі вказаних свідоцтв про право на спадщину за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на зазначені земельні ділянки (номер запису про право власності: 15848210 від 05.08.2016, 15850476 від 05.08.2016, 15848698 від 05.08.2016, 15847863 від 05.08.2016 та 15849879 від 05.08.2016). При цьому у графі «власник» зазначено, що ОСОБА_1 набувала у власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення, як громадянка російської федерації. (а.с. 15 29)

Згідно з даними ЄІАС УМП та ІП «Облік іноземців та біженців» Ковельського відділу Управління ДМС України у Волинській області, ОСОБА_1 є громадянкою російської федерації (а.с. 66).

Крім цього судом встановлено, що з матеріалів копії спадкової справи №3/2016, заведеної після смерті ОСОБА_3 , вбачається, що ОСОБА_1 має національний паспорт іноземця, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 13.08.2010 ТП №32 відділу УФМС росії по Санкт-Петербургу і Ленінградській області в Колпінському районі м.Санкт-Петербург, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 російської федерації (а.с. 86, 90).

З повідомлень Державної прикордонної служби України вбачається, що ОСОБА_1 , громадянка російської федерації, перетнула державний кордон України (виїхала) 28.07.2019 р.

Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.

Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.

Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Згідно із ч. 3 ст. 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.

Відповідно до частини п`ятої статті 22 Земельного кодексу України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення.

Одночасно за змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.

Згідно із ст. 356 Цивільного кодексу України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом.

Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Так, статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

В даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що ОСОБА_1 порушила норми, визначені ст.ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України процедуру використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення та як іноземна громадянка не відчужила їх упродовж року після набуття права власності. На даний час вона без перешкод використовує спірні земельні ділянки на території України.

Наразі продовольча безпека України потребує величезної уваги, що тягне за собою невідкладне вжиття вичерпних заходів щодо повернення земельних ділянок у власність держави та їх подальше використання з метою забезпечення потреб у першу чергу громадян України.

Окрім цього, воєнні дії, які ведуться на території України вкрай негативно впливають на продовольчі процеси у нашій державі, зокрема багато земель сільськогосподарського призначення на територіях, де ведуться активні бойові дії, на даний час забруднені та не можуть використовуватись за призначенням, сотні гектарів залишаються окупованими. Це в сукупності призведе до зниження врожайності, тому у цих умовах важливим є те, щоб кожна земельна ділянка, яка використовується з порушенням вимог законодавства була безумовно повернута у власність держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», підставою представництва прокурором інтересів держави в даних спірних правовідносинах є бездіяльність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - ГУ Держгеокадастру у Волинській області .

Згідно із п. 80 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Враховуючи виявлені порушення та зазначені положення законодавства, керуючись ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», Ковельською окружною прокуратурою Головному управлінню Держгеокадастру у Волинській області надіслано лист №52-1275 ВИХ-23 від 03.04.23 про виявлені порушення із вимогою вжити заходи щодо їх усунення, у тому числі в судовому порядку (а.с. 71-72).

Уповноваженим державним органом заходи щодо конфіскації земельної ділянки в дохід держави не вжито, листом №10-3-0.06-1300/2 20 від 10.04.2023 повідомлено Ковельську окружну прокуратуру про відсутність коштів на сплату судового збору, у зв`язку з обмеженим фінансуванням, як причину невжиття заходів, що дає підстави прокурору вживати заходи представництва інтересів держави в суді (а.с. 73).

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Підставою для представництва в суді інтересів держави стали факти порушення законодавства при використанні іноземною громадянкою ОСОБА_1 земельних ділянок сільськогосподарського призначення, яка не відчужила їх упродовж року після набуття права власності. Дана процедура безумовно передбачена чинним земельним законодавством (ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України). Ця норма є імперативною та не передбачає винятків.

З огляду на характер спірних правовідносин не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності ОСОБА_1 критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, котрі сформовані у сталій практиці ЄСПЛ.

Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які ОСОБА_1 незаконно використовує, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами. Зазначений спосіб захисту чітко визначений ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи іноземною громадянкою, упродовж року (з 05.08.2016 по даний час) після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, не відчужила їх, є підстави для їх конфіскації у власність держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь Волинської обласної прокуратури необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2684 грн.00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 77-83, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.22,80,81,130,145 Земельного кодексу України,-

В И Р І Ш И В :

Позов керівника Ковельської окружної прокуратури Волинської області Новосада Ю. в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельних ділянок сільськогосподарського призначення - задовольнити.

Конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області земельні ділянки, які на праві власності належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (громадянки рф, посвідка на постійне проживання НОМЕР_1 , що видана 21.07.2016, видавник: 0701), із кадастровими номерами: :06:007:0011 площею 0,1001 га, :06:007:0012 площею 0,0847 га, :06:007:0013 площею 0,1098 га, :06:005:0108 площею 0,1006 га та :06:007:0014 площею 0,1400 га, та які розміщені за межами населених пунктів Смідинської сільської ради Ковельського району Волинської області.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Волинської обласної прокуратури (вул. Винниченка, 15, м. Луцьк, 43025, ) сплачену суму судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень. (р/р UA0004945 в Державній казначейській службі України, МФО 820172, код 02909915).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Старовижівського районного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Керівник Ковельської окружної прокуратури (45008, м. Ковель, вул. Шевченка, 7, тел. 8-08-41, e-mail: kovel_prok @pvo.gov.ua)

Головне управління Держгеокадастру у Волинській області (м.Луцьк, вул.Винниченка,67, )

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 російської федерації).

Суддя Старовижівського районного суду

Волинської області Ю.О. Сухоручко