КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 січня 2023 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати в цивільних справах Сліпченка О.І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м.Києва від 30 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 30 листопада 2022 року позов залишено без задоволення.

Не погодившись із висновками місцевого суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу 30 грудня 2022 року.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Враховуючи, що при подачі позову, ОСОБА_1 не сплатила судовий збір, вважаю за можливе визначити розмір судового збору, який підлягав сплаті при подачі позову з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день подачі позову - 28 травня 2021 року, що становив 27,5052 грн. за 1 долар США.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги відповідно складає 10 128,86 грн. (24550,18*27,5052 *1%*150%)

ОСОБА_1 не надала докази сплати судового збору.

Відповідно до реквізитів рахунку, для сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції до Київського апеляційного суду, оплата коштів має здійснюватися на рахунок UA0026010, код класифікації доходів бюджету 22030101, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/22030101, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), МФО 899998 , код одержувача (код за ЄДРПОУ) 37993783.

При сплаті судового збору поле «Призначення платежу» розрахункового документа заповнюється таким чином:

«*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за а/с___________ (ПІБ чи назва установи, організації), на рішення/ухвалу від ______ по справі _________ (Номер справи), Київський апеляційний суд».

Посилання ОСОБА_1 на те, що вона звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» не приймаються до уваги з огляду на наступне.

Згідно із ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Отже, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду для дотримання вимог статті 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено (стаття 21 Закону України «Про захист прав споживачів»), тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Пунктом 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

При цьому застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до даних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору, та інше, тобто ті які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними Законами (Цивільним кодексом України).

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач заявив вимоги щодо стягнення грошових коштів, у зв`язку із чим до спірних правовідносин Закон України «Про захист прав споживачів» не застосовується, і тому посилання позивачки на Закон Україн «Про захист прав споживачів» не можуть бути взяті судом до уваги.

Із Закону України «Про захист прав споживачів» слідує, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Закону України «Про захист прав споживачів».

Позивачка у своїй позовні заяві не посилається на обставини, якими вона обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», не зазначає про те, яке право споживача порушене.

За наведених обставин, суд пропонує апелянту усунути вищевказані недоліки апеляційної скарги шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду документів, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 10128,86 грн.

Відповідно до ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху, оскільки оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу та подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу.

За таких обставин підстави для відкриття апеляційного провадження у справі відсутні, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху із наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м.Києва від 30 листопада 2022 року залишити без руху і надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення особі, яка подала апеляційну скаргу, ухвали.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у випадку не усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений строк, щодо відповідності вимогам ст.356 ЦПК України апеляційна скарга буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Сліпченко