Справа № 169/732/23 Головуючий у 1 інстанції: Хвіц Г. Й.
Провадження № 22-ц/802/910/23 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 на ухвалу Турійського районного суду Волинської області від 01 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною скаргою.

Ухвалою Турійського районного суду Волинської області від 01 серпня 2023 року скаргу ОСОБА_1 , у зв`язку з невиконанням вимог ухвали Турійського районного суду Волинської області від 17 липня 2023 року про залишення її скарги без руху, визнано неподаною та повернуто на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, боржник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій покликаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги.

Відзиву на апеляційну скаргу приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога С. С. не подавав.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення боржника ОСОБА_1 , дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала суду - скасуванню, із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з таких мотивів.

Так з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною скаргою та у своїх вимогах просила суд визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С. С. щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 71268609 від 13 березня 2023 року за виконавчим листом, який по справі № 2-172/10 не видавався Турійським районним судом Волинської області та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 71268609 від 13 березня 2023 року.

Ухвалою Турійського районного суду Волинської області від 17 липня 2023 року скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з тих підстав, що вона у поданій скарзі в порушення вимог статей 175, 450 ЦПК України не зазначила стягувача по виконавчому провадженню ВП № 71268609 від 13 березня 2023 року, його місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти та не додала до скарги оскаржувану нею постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 71268609 від 13 березня 2023 року. Крім того, оскільки ОСОБА_1 у своїй скарзі просила скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С. С. про відкриття виконавчого провадження ВП № 71268609 від 13 березня 2023 року, проте до суду із скаргою звернулася через систему «Електронний суд» 07 липня 2023 року, не звертаючись при цьому з проханням поновити строк, тому її зобов`язано подати до суду заяву про поновлення процесуального строку із зазначенням причин його пропуску.

Боржнику ОСОБА_1 надано строк 10 днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків поданої нею скарги.

На виконання вимог ухвали суду про залишення скарги без руху ОСОБА_1 подала до суду заяву про поновлення процесуального строку та копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 13 березня 2023 року ВП № 71268609, у якій зазначено стягувача та його дані, зокрема, місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України .

Постановляючи оскаржувану ухвалу та повертаючи боржнику ОСОБА_1 її скаргу на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що вона вимоги ухвали Турійського районного суду Волинської області від 17 липня 2023 року про залишення скарги без руху виконала не повністю. Так боржник подала копію постанови про відкриття виконавчого провадження та заяву про поновлення пропущеного строку, однак не подала скаргу в новій редакції відповідно до вимог статей 175, 177, 447 ЦПК України та ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» із зазначенням стягувача у виконавчому провадженні ВП № 71268609 від 13 березня 2023 року, його місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, та не додала копії скарги для інших учасників справи або підтвердження надіслання такої скарги іншим учасникам справи (у разі подання через підсистему «Електронний суд»).

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на таке.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Так, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» судам роз`яснено, що скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК України і ГПК України та містити відомості, перелічені у ч. 4 ст. 74 Закону «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ч. 1 ст. 8 Конституції України).

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «DeGeouffredelaPradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Враховуючи викладене, недоліки скарги щодо незазначення стягувача та його місцезнаходження, про які було зазначено в ухвалі Турійського районного суду Волинської області від 17 липня 2023 року про залишення скарги без руху, не могли слугувати достатньою правовою підставою для її повернення, оскільки з огляду на те, що подана ОСОБА_1 копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 13 березня 2023 року ВП №71268609 містила дані щодо найменування та місцезнаходження стягувача, а також код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, суд мав можливість виконати вимоги ст. 450 ЦПК України та розглянути скаргу ОСОБА_1 за участю стягувача.

Вищенаведене свідчить, що суд першої інстанції передчасно повернув скаргу боржнику, чим допустив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права особи на судовий захист.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для її скасування із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367-369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Турійського районного суду Волинської області від 01 серпня 2023 року у цій справі скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: