провадження №2/279/672/23
Справа № 279/1722/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2023 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коваленко В.П. ,

секретаря Петрук О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростені цивільну справу №279/1722/23 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Коростенський машинобудівний завод" про захист честі, гідності та ділової репутації , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом до відповідача ПАТ "Коростенський машинобудівний завод , в якому просить визнати недостовірною та такою, що порушує його права на повагу до його гідності, честі та недоторканість ділової репутації інформацію, розповсюджену відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу за вих.№104 від 05.09.2022 у межах справи про банкрутство №904/1143/21 , а саме " ознайомившись із даними доводами, ми зазначаємо, що ми повністю підтримуємо позицію кредитора -ТОВ "Айронінвест-К" та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 (колишні керівник та Голова наглядової ради нашого підприємства), на нашу думку, виключно "шматували" підприємство , тримали його в стійкій залежності від пов"язаних юридичних осіб так і фізичних осіб, останні укладали багато фіктивних правочинів з метою виведення "Активу" заводу та доведення його до банкрутства, а потім, шановний Суд, одночасно, всі разом ініціювали звернення до судів усіхї рівнів з одночасними вимогами до нас, як до боржника". "Також зазначаємо" перед Судом, що багато журналів діловодства підприємства та частина бухгалтерської документації перед звільненням (Скуратівського та Крамаренка з посад) зникла, ми припускаємо, що була вивезена даними особами з метою "прикриття своєї діяльності на підприємстві".

Крім того, позивач просить зобов"язати відповідача спростувати поширену відносно нього інформацію та стягнути судові витрати.

Ухвалою від 20 березня 2023 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників. Відзиву чи заперечень від відповідача до суду не надійшло.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст.2 Закону України «Про інформацію» визначено, що одним із основних принципів інформаційних відносин є достовірність і повнота інформації.

На думку позивача вказана інформація поширена відповідачем принижує його честь, гідність та ділову репутацію, оскільки поширення вказаної інформації впливає на зниження цінності його особи в очах оточуючих, в очах суспільства , контролюючих органів , банківської установи з якою він співпрацює , тощо. Крім того, вважає, що вказана інформація не відповідає дійсності та завдає шкоди його честі, гідності і діловій репутації.

Як встановлено судом ОСОБА_1 протягом тривалого часу займав посаду Голови правління ПАТ "Коростенський машинобудівний завод", являється акціонером вказаного товариства. Свої повноваження припинив у 2019 році.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2021 відкрито провадження у справі №904/1143/21 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Коростенський машинобудівний завод". 27 вересня 2021 року одним із кредиторів, ТОВ "Айронінвест" подано заяву про визнання договорів недісними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство, де одним із відповідачем являється позивач ОСОБА_1 . Відповідачем ПАТ "Коростенський машинобудівний завод" надано відзив на вказаний позов. В зазначеному відзиві вказано "ознайомившись із даними доводами, ми зазначаємо, що ми повністю підтримуємо позицію кредитора -ТОВ "Айронінвест-К" та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 (колишні керівник та Голова наглядової ради нашого підприємства), на нашу думку, виключно "шматували" підприємство , тримали його в стійкій залежності від пов"язаних юридичних осіб так і фізичних осіб, останні укладали багато фіктивних правочинів з метою виведення "Активу" заводу та доведення його до банкрутства, а потім, шановний Суд, одночасно, всі разом ініціювали звернення до судів різних рівнів з одночасними вимогами до нас, як до боржника". "Також зазначаємо" перед Судом, що багато журналів діловодства підприємства та частина бухгалтерської документації перед звільненням (Скуратівського та Крамаренка з посад) зникла, ми припускаємо, що була вивезена даними особами з метою "прикриття своєї діяльності на підприємстві".

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно зі статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і частин другої та третьої статті 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.

За правилами частини першої статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зістаттею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб; підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі №761/6866/16-ц (6-639цс17).

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина першастатті 277 ЦК України).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Згідно із частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду нахарактер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність,честь чи ділову репутацію,а також інші особисті немайнові права,вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь,а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

З даного приводу в пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (зокрема, пункту 46 рішення від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії»).

Разом із цим положеннями статей 12,81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.

З аналізу наведених положень закону слід дійти висновку, що позивач повинен довести обставини, що оспорювана інформація стосується безпосередньо його, а також впливає на його немайнові права та порушує ділову репутацію.

Згідно з ч. 1ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За даних обставин суд приходить до висновку ,що аналіз змісту інформації, яка поширена відповідачем, не містить чітких даних про факти та обставини (дати, місця, події, свідків) поширення щодо ОСОБА_1 недостовірної інформації, введення в оману суд, а тому не може бути перевірена судом на предмет її відповідності дійсним фактам. Відзив відповідача не містить будь-якого посилання на джерела такої інформації, свідків, конкретних фактів та подій, обставин вчинення позивачем дії щодо розповсюдження недостовірної інформації, а тому висловлена відповідачем інформація є власним судженням, що не ґрунтується на твердженнях про факти. Особа, яка висловлює не факти, а власні погляди, критичні висловлювання, припущення, не може бути зобов`язана доводити їх правдивість, оскільки це є порушенням свободи на власну точку зору, що визнається фундаментальною частиною права, захист якого передбачений статтею 10 Конвенції.

Пунктами 1, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особі роз`яснено, що беручи до уваги положення ст. 32,34 Конституції України, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про інформацію» особа не може бути притягнута до відповідальності за висловлення оціночних суджень, а тому суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 263-268 ЦПК України, ст.ст.201, 277 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

В позові ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Коростенський машинобудівний завод" про захист честі, гідності та ділової репутації , відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з часу отримання його копії.

Суддя В.П. Коваленко