Справа № 445/404/14-ц Головуючий у 1 інстанції Постигач Б.А.
Провадження № 22-ц/811/763/23 Доповідач в 2-й інстанції Бойко С. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 07 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на гараж,

в с т а н о в и в:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на гараж АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що спірний гараж був побудований батьком на виділеній йому земельній ділянці ще у 1985 1990 роках, цим гаражем за життя користувався батько, а після його смерті вже тривалий час користується вона (позивач), однак, вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права на гараж в позасудовому порядку, оскільки батько за життя не зареєстрував своє право власності на цей гараж. При цьому, зазначала, що відповідач ОСОБА_1 , який є її рідним братом, на гараж після смерті батька не претендує.

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 07 березня 2014 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на гараж № НОМЕР_1 , який залишився після смерті її батька ОСОБА_3 і який знаходиться в м. Золочів Львівської області на площі Ринок.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 , просив його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 07 березня 2014 року.

18.04.2023 року відповідач ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Дем`яненка В.П. подав до апеляційного суду заяву, в якій просив вжити заходів забезпечення позову в даній справі, шляхом накладення арешту на гараж № НОМЕР_2 , що розташований на площі Ринок в м. Золочів Львівської області, та заборони вчиняти будь-які дії щодо його відчуження, передачі в користування (оренду, суборенду тощо) іншим юридичним та фізичним особам, використовувати майно в якості застави у цивільно-правових відносинах та інше.

Свою вимогу заявник обґрунтовує тим, що йому достеменно відомо про бажання позивачки одноосібно володіти спірним гаражем, тому у будь-який спосіб буде перешкоджати суду і заінтересованим особам, в тому числі і йому (відповідачу), у поновленні порушених прав.

Звертає увагу, що право власності на спірний гараж зареєстроване за позивачкою на підставі рішення суду, яке ним оскаржується, тому в нього є обґрунтовані сумніви та побоювання вважати, що через неприязні стосунки між ними та іншими членами родини, позивачка може вчинити дії по відчуженню цього гаражу.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, із заявою про забезпечення позову звернувся відповідач, який жодних вимог щодо спірного майна не пред`являв, а лише оскаржує в апеляційному порядку рішення, яким задоволено позов позивача ОСОБА_2 , тому, з огляду на наведені вище вимоги статті 149 ЦПК України, підстав для висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник, з метою недопущення ускладнення виконання рішення суду та/або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулась до суду, немає.

Отже, визначених процесуальним законом підстав для задоволення заяви відповідача про забезпечення позову немає, а тому у задоволення такої заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 268, 381, 389 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 04 травня 2023 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич