ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/529/22 Номер провадження 22-ц/814/3444/23Головуючий у 1-й інстанції Сербіненко І.В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Одринської Т.В.,

суддів Панченка О.О., Пікуля В.П.

за участю секретаря Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення майна, коли підстава на якій воно було набуте, згодом відпала

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив зобов`язати ОСОБА_2 повернути йому легковий автомобіль марки CHEVROLET, модель Aveo SF 48 Y, 2005 року, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданого Пирятинським ВРЕР ДАІ УМВС України в Полтавській області від 25.11.2009 як майно, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на початку липня 2018, батько його співмешканки ОСОБА_2 звернувся до нього з проханням надати для тимчасового користування належний позивачу на праві власності легковий автомобіль марки CHEVROLET Aveo, SF 48 Y, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . Між сторонами була попередня домовленість про те, що після того як пасинок позивача ОСОБА_3 отримає права на керування транспортним засобом, ОСОБА_2 повинен буде повернути автомобіль.

На вказаних умовах позивач передав автомобіль у безоплатне користування відповідачу згідно довіреності, посвідченої Іщенком І.М. приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу 05.07.2018, зареєстровано в реєстрі за № 475.

Після отримання ОСОБА_3 прав на керування транспортним засобом, позивач звернувся з проханням до ОСОБА_2 про повернення автомобіля. Проте, ОСОБА_2 виконати прохання позивача відмовився і зазначив, що автомобіль не поверне, так як він його ремонтував в ході користування, витрачав власні фінансові ресурси. Неодноразові звернення позивача до користувача автомобіля не дали позитивного результату.

26.10.2021 позивач звернувся до нотаріуса із заявою про скасування довіреності виданої на ОСОБА_2 . З 26.10.2021 з 10 години 28 хвилин дія довіреності, видана на ОСОБА_2 була припинена.

Після цього, 26.10.2021 позивач повторно попрохав відповідача повернути автомобіль. Втім, ОСОБА_2 висловлюючись нецензурною лайкою, погрожуючи знищенням автомобіля, відмовився повернути автомобіль CHEVROLET Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1 . Крім того, відповідач повідомив, що автомобіль належить йому, а позивач втратив на автомобіль своє право. У той день, позивач на місце викликав наряд поліції і повідомив їх про вчинення злочину. Але, ОСОБА_2 автомобіль так і не повернув та заявляє, що саме він його власник.

Вказував, що середня ринкова вартість такого автомобіля складає 4 000 доларів США, що еквіваленті на національну валюту складає - 144 160 гривень.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 легковий автомобіль марки CHEVROLET, модель Aveo SF 48 Y, 2005 року, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданого Пирятинським ВРЕР ДАІ УМВС України в Полтавській області від 25.11.2009 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 481 гривня 60 копійок.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права прохав скасувати рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2023 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ..

Апеляційна скарга мотивована тим, що наявність кримінального провадження щодо одного і того ж майна автомобіля CHEVROLET, модель Aveo SF 48 Y, 2005 року, державний номерний знак НОМЕР_4 свідчить про безпідставність даного позову, оскільки спірне майно є предметом дослідження під час кримінального провадження.

Зазначив, що спірний автомобіль з технічним паспортом та ключами, з його двору, в кінці листопада 2021 року, забрав позивач разом з ОСОБА_4 та невідомим йому чоловіком. Де перебуває на даний час автомобіль йому не відомо. Зазначив, що правоохоронні органи ведуть досудове розслідування за фактом викрадення автомобіля у ОСОБА_1 . Вказував, що судом першої інстанції не досліджувався той факт, що реальну вартість авто неможливо встановити на момент розгляду справи, оскільки місцезнаходження вказаного авто невідоме.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до наступних висновків.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником автомобіля марки CHEVROLET, модель Aveo, SF 48 Y , випуску 2005 року, тип легковий комбі, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_5 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Довіреністю посвідченою приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Іщенко І.М., від 05.07.2018 № 475 ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 експлуатувати, продавати, обмінювати, передавати в оренду, ставляти, знімати з обліку в органах ДАІ тощо, користуватися з правом тимчасового виїзду за кордон належним йому вказаним транспортом, строком на десять років до п`ятого липня дві тисячі двадцять восьмого року з правом передовіри повноважень третім особам (а.с. 7).

26.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Гребінківського районного нотаріального округу Іщенку І.М., із заявою про скасування вказаної довіреності та внесення відомостей про припинення її дії до Єдиного реєстру відомостей (а.с. 8).

Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказував, що підстава на якій відповідач користувався транспортним засобом відпала, проте відповідач відмовляється повернути належний йому автомобіль.

Задовольняючи позов та зобов`язуючи ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 належний останньому транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки довіреність видана на ім`я відповідача скасована, то останній зобов`язаний повернути майно власнику.

Колегія суддів з таким висновком погодитися не може, виходячи з наступного.

Правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе (частина перша статті 397ЦК України).

Пунктом 2 частини першої статті 399 ЦК України передбачено, що право володіння припиняється у разі витребування майна від володільця власником майна або іншою особою.

Недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна (стаття 400 ЦК України).

Відповідно до частин першої та третьої статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (частина перша статті 245 ЦК України).

Пунктом 2 частини першої статті 248 ЦК України визначено, що представництво за довіреністю припиняється у разі скасування довіреності особою, яка її видала.

Згідно з частинами другою та третьою статті 249 ЦК України особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність.

Відповідно до підпунктів 6.1, 6.2, 6.4 пункту 6 глави 4 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 22 лютого 2012 року № 296/5, особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної, може у будь-який час скасувати довіреність або довіреність, видану в порядку передоручення. Нотаріус, завідувач державного нотаріального архіву при одержанні заяви про скасування довіреності або передоручення робить про це відмітку на примірнику довіреності, що зберігається у справах нотаріуса, у державному нотаріальному архіві, і відмітку в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій. Повідомлення особи, яка видала довіреність, представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність, про скасування довіреності може бути оформлено нотаріусом згідно з цим Порядком шляхом передавання відповідної заяви.

Згідно з частиною третьою статті 249 ЦК України права та обов`язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя сторона знала або могла знати, що дія довіреності припинилася.

У справі встановлено, що відповідач на підставі довіреності від 05.07.2018 року користувався належним ОСОБА_1 автомобілем. В жовтні 2021 року дію вказаної довіреності, на підставі заяви ОСОБА_1 , було припинено.

За заявою ОСОБА_1 про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення передбаченого, ч. 1 ст. 289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом), уповноваженою особою Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області 24.01.2022 року було внесено відомості про дану подію до Єдиного реєстру досудового розслідувань.

З Постанови про закриття кримінального провадження від 25.07.2022 року вбачається, що в ході досудового розслідування проведено ряд слідчих розшукових дій та встановлено відсутність ознак складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_2 зазначає, що спірний автомобіль з його подвір`я особисто забрав позивач. Будь яких обєктивних даних на підтвердження того, що автомобіль зберігається у відповідача в матеріалах справи немає.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів того, що відповідач, після скасування довіреності, утримує у себе спірний автомобіль.

Позивач, як власник CHEVROLET, модель Aveo SF 48 Y, 2005 року, державний номерний знак НОМЕР_1 , з метою захисту порушеного права наділений правом звернутися до правоохоронних органів з метою розшуку належного йому майна.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Оскільки, позивачем не надано достовірних доказів того, що після скасування довіреності відповідач не повернув спірний автомобіль власнику та утримує дане майно у себе, підстав для задоволення позову немає.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухваленню нового відмову в задоволенні позову.

Судові витрати колегія суддів розподіляє відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Сплачений ОСОБА_2 за подану апеляційну скаргу судовий збір у розмірі 2222,40 грн, слід стягнути з ОСОБА_1 на його користь, з урахуванням задоволеної апеляційної скарги.

Керуючись ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2023 року скасувати. Ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення майна, коли підстава на якій воно було набуте, згодом відпала відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подану апеляційну скаргу у сумі 2222,40 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19.10.2023.

Головуючий Т.В. Одринська

Судді В.П. Пікуль

О.О. Панченко