РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 рокусмт ПетровеСправа № 941/359/23
Провадження № 2/941/184/23

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Круть Р.П.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Петрове Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернувся до суду, мотивуючи це тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.04.2016 року Серія НОМЕР_1 , видане виконавчим комітетом Ганнівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області.

Після смерті, ОСОБА_2 , залишилась спадщина, в тому числі і житловий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно довідки від 13.03.2023 року № 126/01-16 приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушка Д.І. позивачка є єдиним спадкоємцем, що подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте, постановою приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушка Д.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 13.03.2023 року за № 127/02-31 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки не поданий документ, що підтверджує право власності на вказаний житловий будинок, а також право власності не зареєстроване.

Державна реєстрація права власності житлового будинку з надвірними будівлями за вищевказаною адресою є неможливою, в зв`язку зі смертю матері позивача, а тому питання оформлення чи визнання права власності можливе лише в судовому порядку.

Представник позивачка у підготовче судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача у підготовче судове засідання теж не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову заперечень не надав.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03.04.2023 року вирішено розглядати справу у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та надано відповідачам строк для подання відзиву терміном 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

На виконання вимог ст.178 ЦПК України відповідачі у встановлений судом строк відзиви не надали.

Враховуючи те, що позивачка позовні вимоги підтримує, а представник відповідача проти позову заперечень не надав, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дослідивши документи справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.04.2016 року Серія НОМЕР_1 , видане виконавчим комітетом Ганнівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області (а.с.5).

Факт родинних відносин підтверджується доданими до матеріалів справи копією свідоцтва про народження від 29.09.1956 року НОМЕР_2 , копією свідоцтва про укладення шлюбу від 08.02.1983 року НОМЕР_3 , копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 15.08.1984 року НОМЕР_4 та копією свідоцтва про укладення шлюбу від 22.02.1986 року НОМЕР_5 (а.с.6-9).

Після смерті, ОСОБА_2 , залишилась спадщина, в тому числі і житловий будинок АДРЕСА_1 .

Статтею 1218Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно довідки від 13.03.2023 року № 126/01-16 приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушка Д.І. та копії матеріалів спадкової справи № 121-2016, позивачка є єдиним спадкоємцем, що подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11, 26-75).

Проте, постановою приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушка Д.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 13.03.2023 року за № 127/02-31 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки не поданий документ, що підтверджує право власності на вказаний житловий будинок, а також право власності не зареєстроване (а.с.10).

Згідно архівної довідки, виданої 10.03.2023 року за № 7 КП «Олександрійське бюро технічної інвентаризації», право власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 , станом на 10.01.2013 року в БТІ не зареєстровано (а.с.12).

На вказаний житловий будинок позивачкою було замовлено технічний паспорт, який був виготовлений 27.02.2023 року КП «Олександрійське бюро технічної інвентаризації» (а.с.13-19)

Згідно відомостей технічного паспорта на житловий будинок, роком завершення будівництва житлового будинку за АДРЕСА_1 , є 1956 рік.

В той же час, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруд регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 і зареєстроване в Міністерстві юстиції 18.02.2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільного кодексу України та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Після набрання чинності Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстр відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Архівною довідкою від 10.03.2023 року № 7, виданою КП «Олександрійське бюро технічної інвентаризації», підтверджується той факт, що за життя мати позивачки не здійснила державну реєстрацію житлового будинку з надвірними будівлями відповідно до законодавства, що діяло на момент її смерті.

Також, статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 05.08.1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку.

На підставі вищезазначених правових норм, враховуючи що житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 побудовано 05.08.1992 року, маючи в наявності технічний паспорт на даний житловий будинок ОСОБА_2 , будучи живою, повноцінно та безперешкодно могла зареєструвати право власності на належний їй будинок, а тому державна реєстрація права власності житлового будинку з надвірними будівлями за вищевказаною адресою є неможливою, в зв`язку зі смертю спадкодавця, внаслідок чого питання оформлення чи визнання права власності можливе лише в судовому порядку.

При цьому, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй Постанові від 15.01.2021 року по справі №1540/3952/18 прийшов до наступних висновків, що індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05.08.1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.

Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно з вимогами ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може подавати позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Відповідно до положень статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок садибного типу під № 29 з господарськими будівлями та спорудами (погріб - літера Б, колодязь - літера К, замощення - літера І, огорожа № 1, огорожа № 2, літня кухня - літера В, сарай - літера Г), який знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування, після смерті - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 03.05.2023 року.

Суддя С.І. Колесник