КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-зз/947/145/23
УХВАЛА

02.11.2023 року

Суддя Київського районного суду міста Одеси Калініченко Л.В., оглянувши матеріали справи за клопотанням ОСОБА_1 , подане через представника адвоката Серек-Басан Юрія Валерійовича, про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 20.05.2004 року по цивільній справі №2-2288/2004 за позовом заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання недійсним розпорядження про приватизацію, свідоцтва про право власності на житло, договору дарування і про визнання права власності на житло,

В С Т А Н О В И В:

07.11.2023 року до Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання ОСОБА_1 , подане через представника адвоката Серек-Басан Юрія Валерійовича, про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 20.05.2004 року по цивільній справі №2-2288/2004 за позовом заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання недійсним розпорядження про приватизацію, свідоцтва про право власності на житло, договору дарування і про визнання права власності на житло.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаним клопотанням розподілено судді Калініченко Л.В.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

У відповідності до ч.1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову зокрема за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду (ч.2 ст. 158 ЦПК України).

Статтею 182 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Отже, клопотання учасника справи про скасування заходів забезпечення позову належить до клопотань з процесуальних питань, вимоги до яких передбачені статтею 183 ЦПК України.

Частиною другою статті 183 ЦПК України передбачено, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Вимога про надання доказів надіслання заяви, скарги, клопотання чи заперечення іншим учасникам справи (провадження) стосується подання таких на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Такий правовий висновок сформований у постанові Верховного суду від 05.11.2020 року у справі №591/1581/20.

Як вбачається з викладених доводів заявником у заяві, в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала вищевказана цивільна справа №2-2288/2004, під час розгляду якої ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 20.05.2004 року вжито заходи забезпечення позову.

За наслідком розгляду вказаної справи, рішенням Київського районного суду міста Одеси від 27.05.2004 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області, позовну заяву заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , задоволено. Визнано недійсним розпорядження органу приватизації, свідоцтво про право власності та договір дарування щодо квартири АДРЕСА_1 .

Отже, розгляд цивільної справи №2-2288/2004 завершено ухвалення рішення суду, яке набрало законної сили.

За наслідком викладеного вбачається, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову подане представником відповідача після ухвалення судом рішення суду за наслідком розгляду цивільної справи, а відтак на стадії виконання судового рішення.

На підставі викладеного, оскільки вказане клопотання подане заявником на стадії виконання рішення суду, до поданого клопотання підлягають застосуванню вимоги передбачені ч.2 ст. 183 ЦПК України.

Як вбачається, представником заявника до поданого клопотання про скасування заходів забезпечення позову в порушення приписів ч.2 ст. 183 ЦПК України не надано доказів на підтвердження скерування листом з описом вкладення поданого до суду клопотання , разом з доданими до нього документами, іншим учасникам справи.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що статтею 158 ЦПК України передбачено розгляд клопотання про скасування заходів забезпечення позову в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Отже, оскільки нормами ЦПК України передбачений обмежений строк для розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, необхідною передумовою дотримання судом основних засад цивільного судочинства під час розгляду зазначеної категорії клопотань є направлення заявником учасникам справи тексту самого клопотання та доказів на підтвердження викладених в ньому обставин, позаяк сторони у справі повинні бути заздалегідь повідомленні про таке клопотання для надання їм достатнього часу для ознайомлення з його змістом та можливості підготовити свої пояснення (заперечення) на відповідне клопотання.

Таким чином, неотримання учасниками справи копії клопотання про скасування заходів забезпечення позову порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє учасників справи можливості своєчасно ознайомитись з відповідними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.06.2007 року №2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття «обмеження основоположних прав і свобод» від прийнятого у законотворчій практиці поняття «фіксація меж самої сутності прав і свобод» шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визначаючи таку практику допустимою. При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 року №9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду в прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Отже, зазначені вимоги до заяв, передбачені ЦПК України, носять не формальний характер, а є обов`язковими для осіб, що звертаються до суду за захистом своїх порушених прав, недотримання яких, відповідно, тягне за собою її залишення без руху або повернення.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судового процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16.12.1992 року, заява №12964/87).

У рішенні у справі «Bellet v. France» від 04.12.1955 року, заява №23805/94, ЄСПЛ зазначив, що статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21.10.2010 року).

Відповідно до частини 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

На підставі вищевикладеного, оскільки клопотання про скасування заходів забезпечення позову подано без додержання вимог викладених у ст.183 ЦПК України, останнє підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Одночасно суд зазначає, що ст. 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню, а також заявник не обмежений права на повторне звернення до суду з цим клопотанням після усунення недоліків, що слугували для його повернення.

Керуючись ст. 14, 43, 158, 182, 183, 352 - 354 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 , подане через представника адвоката Серек-Басан Юрія Валерійовича, про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 20.05.2004 року по цивільній справі №2-2288/2004 за позовом заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання недійсним розпорядження про приватизацію, свідоцтва про право власності на житло, договору дарування і про визнання права власності на житло - повернути заявникові без розгляду.

Роз`яснити заявникові, що повернення клопотання не перешкоджає повторному зверненню із клопотанням до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Калініченко Л. В.