РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

02 листопада 2023 року

Справа №451/1277/23
Провадження № 2/451/351/23

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Федорук І.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Радехові в залі суду цивільну справу №451/1277/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Яцишин Андрій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

у с т а н о в и в:

7 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В позовній заяві зазначила, що у серпні 2023 року приватним виконавцем Яцишином А.М. в рамках виконавчого провадження ВП №64808560 накладено арешт на її кошти, які містяться на картковому рахунку. Так, відповідно до рішення Радехівського районного суду Львівської області від 28.05.2014 у справі № 451/543/14-ц, питання щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором №001-13073-021112 від 02.11.2012 вирішено, а саме, з неї стягнуто на користь ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» 12 702,00 грн заборгованості. Відтак, предмет спору мав місце, проте припинив існування після виконання вищезазначеного рішення суду, а саме, після сплати нею заборгованості в розмірі 12 702,00 грн відповідно до Кредитного договору № 001-13073-021112. У січні 2021 року, ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» отримало право вимоги про відступлення за кредитними договорами від ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» на підставі Договору №142/К від 26.01.2018 та звернулося до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. В подальшому, 11 січня 2021 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович вчинив виконавчий напис № 202 на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» про стягнення з неї коштів, з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження та штрафів на загальну суму в розмірі 41 578,90 грн. 12.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Яцишином Андрієм Миколайовичем, на підставі виконавчого напису № 202 було відкрите виконавче провадження № 64808560 та 09.08.2023 накладено арешт на її майно, в тому числі і на картковий рахунок на який надходила її заробітна плата, як єдине джерело доходів. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус не повідомив її про те, що до нього звернулися з відповідною вимогою, що породило ситуацію коли вона не могла ніяким чином заперечувати проти незаконно нарахованих сум, відповідно і нотаріус не мав вчиняти виконавчий напис, оскільки ним не було перевірено безспірність вимог кредитора. До того ж, про існування спору позивач дізналася лише після накладення арешту на її картковий рахунок. Окрім цього, у постанові про відкриття виконавчого провадження ВП № 64808560 вказані недостовірні дані щодо її місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 , така адреса проживання не відповідає дійсності, так як вона зареєстрована та проживає на АДРЕСА_2 . Обставини, про те, що вона зареєстрована та проживає на АДРЕСА_2 також підтверджуються Довідкою Радехівської міської ради Львівської області № 869-к від 11.08.2023. Наявність оспорюваного виконавчого напису позбавляє її права на доведення перед судом відсутності заборгованості, за умови звернення ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» до суду із вимогами про стягнення сум боргу, надавати з цього приводу докази та брати участь у дослідженні доказів щодо підстав стягнення тощо. Таким чином, просила ухвалити рішення, яким визнати виконавчий напис № 202 від 11 січня 2021 року, вчинений Гораєм Олегом Станіславовичем - приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу щодо звернення стягнення в розмірі 37 600 гривень з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , таким, що не підлягає виконанню (а. с. 3-8).

7 вересня 2023 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а. с. 23).

Ухвалою судді від 12 липня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання (а. с. 1-2).

Позивач ОСОБА_4 подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечила (а. с. 29).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалася позивач.

Представник відповідача ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» в судове засідання не прибув, причини неприбуття - не повідомив, у строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву до суду не подав, хоча з повідомлення про вручення поштового відправлення видно, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками отримало завчасно (а. с. 32, 44).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Яцишин Андрій Миколайович, в судове засідання не прибули, письмових пояснень стосовно позовних вимог не направляли. Про розгляд справи судом повідомлялися належним чином (а. с. 31, 33-34, 39-43).

Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає можливим провести розгляд справи у відсутність учасників, яким відомо, що справа розглядається Радехівським районним судом Львівської області.

При цьому суд зауважує, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

З урахуванням наведеного, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проведено за відсутності сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів.

Згідно із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечила позивач.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

На підставі ст. 12 , 81, 82 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд установив, що Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 28.05.2014 у справі № 451/543/14-ц, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» 12 702,00 грн заборгованості за Кредитним договором№ 001-13073-021112 (а.с.21-22).

Між тим, 11 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, вчинено виконавчий напис про стягнення заборгованості у сумі 37 100,00 грн, з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , які є її заборгованістю за Кредитним договором №001-13073-021112 від 02.11.2012, укладеного між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», право вимоги за яким перейшло на підставі Договору №142/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 26.01.2018 до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА».

Відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження №64808560 від 12.03.2021, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Яцишином Андрієм Миколайовичем, на підставі вказаного вище виконавчого напису нотаріуса, було відкрито виконавче провадження (а. с. 11-13).

Також, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Яцишином Андрієм Миколайовичем, у цьому ж виконавчому провадженні винесена Постанова від 12.03.2022 про стягнення з боржника основної винагороди та Постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 12.03.2022 (а. с. 14-17).

Крім того, Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Яцишина Андрія Миколайовича від 9 серпня 2023 року у ВП №64808560 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника ОСОБА_4 (а.с.18-19).

Також суд установив, що вона зареєстрована на АДРЕСА_2 , що видно з Довідки Радехівської міської ради Львівської області № 869-к від 11.08.2023 (а. с. 20).

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора -заставодержателя вважається безспірною.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. За наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити в здійсненні виконавчого напису.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно з п. 1.1. цієї Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Відповідно до п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172 (п. 3.2).

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Як видно зі ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 5 липня 2017 року у справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Одночасно законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Так, ні відповідачем ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», ні приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем не надано суду належних доказів та матеріалів, на підставі яких був виданий спірний виконавчий напис, та окрім іншого, документи підтверджуючі безспірність заборгованості позивача.

Також представлену нотаріусу заборгованість не можна вважати безспірною, оскільки судом установлено, що з позивача на підставі Рішення Радехівського районного суду Львівської області вже стягувалася заборгованість за Кредитним договором №001-13073-021112 від 02.11.2012, та позивач стверджує, що оплатила суму за цим Кредитним договором.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, від 18 липня 2006 року).

З огляду на наведене вище нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

За встановлених обставин, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, що презюмується зі ст. 13 ЦПК України, не поданням відзиву чи інших пояснень щодо предмету спору стороною відповідача, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, тому оспорюваний виконавчий напис потрібно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути понесені ним судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 77-82, 89, 141, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 280, 282 ЦПК України, на підставі ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 34, 87, 88, 89 Закону України « Про нотаріат», суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 202 від 11 січня 2021 року, вчинений Гораєм Олегом Станіславовичем - приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу щодо звернення стягнення в розмірі 37 600 гривень з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони та інші учасники у справі.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», , місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела, 6-з, місто Київ, 03124.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, місцезнаходження: вулиця Велика Бердичівська. 35, місто Житомир, 10008; приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Яцишин Андрій Миколайович, місцезнаходження: вулиця Раїси Окіпної, 8/127, місто Київ, 02002.

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлене в нарадчій кімнаті 2 листопада 2023 року.