КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №758/9152/18
У Х В А Л А

06 листопада 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Поліщук Н.В., суддів Мережко М.В., Соколової В.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року до суду звернулась МТСБУ із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року у цій справі відмовлено у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, яку подано до суду представником позивача - Мостовик О.С.

Не погодившись з постановленою ухвалою, МТСБУ подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, стягнути з ОСОБА_1 на користь МТСБУ завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 98828,09 грн з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог.

Дослідивши зміст апеляційної скарги апеляційний, суд робить такий висновок.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Гарсія Манібардо проти Іспанії" від 15 лютого 2000 року зазначено, що спосіб, у який стаття 6 застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них.

ЄСПЛ зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом першим статтею 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12 липня 2001 року у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Обмеженням права на доступ до суду в даному випадку є визначений нормами ЦПК України перелік ухвал суду першої інстанції, що можуть бути предметом апеляційного оскарження окремо від рішення суду.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 43 ЦПК України учасники справи мають право оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках.

Статтею 353 ЦПК України встановлений вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Системне тлумачення статті 353 ЦПК України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.

Отже, враховуючи те, що ухвала місцевого суду про відмову у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог не передбачена переліком, наведеним у статті 353 ЦПК України, тому вона не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 346/5011/18 (провадження № 61-2235св19).

При цьому заперечення на ухвали, які не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина 2 статті 353 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Відтак, подана Моторним (транспортним) страховим бюро України апеляційна скарга на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року підлягає поверненню.

Керуючись статтею 357 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року повернути особі, яка її подає.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова