Справа №705/3557/22
2/705/791/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Єщенко О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Щербакової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником адвокатом Гребенюком Сергієм Анатолійовичем, до Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Гребенюк С.А. звернувся до суду з позовом, в інтересах ОСОБА_1 , до Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності за набувальною давністю, в якому просив: визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, розташовану на території Ятранівської сільської Ради народних депутатів площею 0,50 га, для ведення підсобного господарства, що належали на праві приватної власності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову посилався на те, що ОСОБА_1 безперервно з січня 2011 року є добросовісним користувачем домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає без реєстрації і по даний час. Зазначений будинок розташований на земельній ділянці розміром 0,50 га, яка виділена для ведення особистого підсобного господарства, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 011954 від 14.03.1997, виданого на ім`я ОСОБА_2 . В даному будинку позивач проживає з січня 2011 року разом зі своїми дітьми за згодою власниці ОСОБА_2 , з якою до цього вона була знайома та яка проживала одиноко та потребувала підтримки та допомоги по господарству, оскільки важко хворіла. До початку проживання та протягом усього періоду проживання у вище вказаному будинку позивачем не було укладено з власником договорів найму чи оренди будинку, договорів довічного утримання чи будь-яких інших договорів, які могли визначити умови її проживання в даному будинку. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті ніхто із можливих спадкоємців не звертався до позивача з вимогою звільнити будинок у зв`язку з його спадкуванням. Тому вона і на даний час продовжує відкрито та безперервно користуватися будинком та земельною ділянкою, що відноситься до нього, та іншим домашнім майном.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Гребенюк С.А. у судове засідання, призначене на 06.11.2023, не з`явилися. 06.11.2023 від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просив розгляд справи провадити за відсутності позивача та його представника. Зазначив, що позовні вимоги вони підтримують та просять суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області в судове засідання не з`явився, 13.04.2023 та повторно14.06.2023 подав до суду заяви, в яких просив провести розгляд справи без участі представника Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.

У судовому засіданні 20.09.2023 позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Гребенюк С.А. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні 20.09.2023 показав, що з 1980 року проживає в АДРЕСА_1 . З 2011 року по сусідству з ним проживає позивач ОСОБА_1 . Спочатку вона доглядала ОСОБА_2 , а після її смерті залишилася проживати у будинку. На даний час проживає там із своїм сином, факту проживання не приховує. У ОСОБА_2 є дочка, але востаннє він її бачив на похоронах матері, більше вона не приїздила.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні 20.09.2023 показав, що позивач ОСОБА_1 є його рідною сестрою. Знає, що вона з 2011 року проживає по АДРЕСА_1 . Спочатку проживала в старій хаті, а потім стала доглядати ОСОБА_2 та стала жити в її хаті. Дочку ОСОБА_2 він давно не бачив, вона не приїжджає. Його сестра безперервно проживає за вище вказаною адресою з 2011 року та ні від кого даний факт не приховує.

Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помела ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03.09.2011.

Відповідно до Свідоцтва № НОМЕР_2 на право приватної власності на житловий будинок, виданого Виконавчим комітетом ради народних депутатів Уманського району 08.08.1991, зареєстрованого в реєстрі за № 333, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок в с. Ятранівка Уманського району. Зазначене також підтверджується технічним паспортом на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно з Державним актом на право приватної власності серії ЧР -15-50-25-, виданим 14.03.1997 Ятранівською сільською Радою народних депутатів, ОСОБА_2 у приватну власність передано земельну ділянку площею 0,50 га, яка розташована на території с. Ятранівка Ятранівської сільської Ради народних депутатів. Землю передано для ведення особистого підсобного господарства на підставі рішення виконавчого комітету Ятранівської сільської Ради народних депутатів № 54 від 14.12.1995.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , і здійснює догляд за земельною ділянкою і домоволодінням покійної ОСОБА_2 . Зазначене підтверджується довідкою виконавчого комітету Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області за вих. № 193/13-18/13-19/Ят від 06.10.2022 та актом за вих. № 191/13-18/13-19/Ят від 06.10.2022 за підписом старости Ятранівського старостинського округу Мельник З.М., депутатів Ладижинської сільської ради ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та сусідів ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Відповідно до акту фактичного проживання за вих. № 177/13-18/13-19/Ят від 13.09.2022 за підписом старости Ятранівського старостинського округу Мельник З.М., депутатів Ладижинської сільської ради ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та сусідів ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно фактично проживають без реєстрації по АДРЕСА_1 , ведуть домашнє господарство, в будинку наявні особисті речі, побутова техніка, обробляється земельна ділянка.

Відповідно до копій квитанцій за вересень та жовтень 2012 року, копії договору та гарантійного талону позивачем ОСОБА_1 сплачувались комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 та було здійснено заміну вікон та дверей за вказаною вище адресою.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що з 2011 року позивач ОСОБА_1 добросовісно, відкрито, безперервно користується житловим будинком АДРЕСА_1 та земельною ділянкою площею 0,50 га, на якій знаходиться зазначений житловий будинок.

Відповідно до вимог частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з вимогами частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог частини другої статті 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Вимогами статті 181 ЦК України передбачено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з вимогами статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до вимог статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями частин першої та четвертої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 ЦК України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини третьої статті 344 Цивільного кодексу України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 Цивільного кодексу України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у ЦК України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 01 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01 січня 2001 року.

Відповідно до вимог пункту 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності на інших речових прав» можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також ч. 4 статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Як передбачено пунктом 14 цієї ж Постанови, виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 12 років продовжує відкрито, безперервно користуватися житловим будинком та земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , інших осіб, які б заявляли вимоги щодо повернення вказаного нерухомого майна, немає, отже, визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 5, 11, 12, 13, 49, 76, 81, 82, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку набувальної давності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,50 га, з цільовим призначенням «для ведення особистого підсобного господарства», кадастровий номер :01:002:0256, яка розташована на території с. Ятранівка Ятранівської сільської Ради народних депутатів, що належали на праві приватної власності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Ятранівка Уманського району Черкаської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Ладижинська сільська рада Уманського району Черкаської області; 20382, Черкаська область, Уманський район, с. Ладижинка, вул. Шкільна, 2, .

Суддя О.І.Єщенко