Справа № 308/2437/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 16 вересня 2014 року Ужгородським міськрайонним судом винесено рішення яким виділено позивачу наступне майно, що знаходиться в будинку АДРЕСА_1 - ванну джакузі, меблі для ванної кімнати, газовий котел Buderox, холодильник, телевізор з плоским екраном, кухонні меблі з вмонтованою технікою.

Вказує, що на усні та письмові звернення відповідачка не реагує та не допускає позивача до будинку щоб забрати майно. Після повідомлення поштою представник в присутності двох свідків прибув до будинку отримати майно позивача, однак відповідачка не з`явилася та не повідомила про причини чому не бажає повертати майно позивача.

Представником позивача адвокатом Колотуха І.О. було подано заяву про уточнення позовної вимоги, згідно якої просив зобов`язати відповідачів передати ОСОБА_1 наступне майно, що знаходиться в будинку АДРЕСА_1 , а саме: ванну джакузі, меблі для ванної кімнати, газовий котел Budегох, холодильник, телевізор з плоским екраном, кухонні меблі з вмонтованою технікою.

У судове засідання позивач не з`явився, однак від його представника адвоката Колотуха І.О. надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 вересня 2014 року первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна задоволено частково. Виділено ОСОБА_1 наступне майно, що знаходиться в будинку АДРЕСА_1 ванну «джакузі», меблі для ванної кімнати; газовий котел «Buderox», холодильник, телевізор з плоским екраном; кухонні меблі з вмонтованою технікою. У визнанні права власності на 1/3 частку будинку АДРЕСА_1 - відмовлено. У зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про відшкодування збитків відмовлено.

В позовній заяві позивач вказує, що відповідачка не реагує та не допускає позивача до будинку щоб забрати майно.

З досліджених матеріалів справи, суд зазначає наступне, що виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Разом з тим, в матеріалах справи не міститься, а позивачем не надано суду належних доказів вжиття останнім заходів для виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 вересня 2014 року. Зокрема, доказів направлених на виконання вказаного судового рішення, відкриття виконавчого провадження по справі, вчинення виконавцем будь-яких дій тощо.

За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених встановлених статтею 82 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позивачем жодних належних та переконливих доказів, які б вказували на наявність істотних перешкод у виконанні рішення суду не надано, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Понесені позивачем судові витрати, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд покладає на позивача.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Лемак