ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3694/23 Справа № 183/5299/20 Суддя у 1-й інстанції - Сорока О. В. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

судді - доповідача Канурної О.Д.

суддів Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, (суддя першої інстанції Сорока О.В.), -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року позивач - АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 779,44 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач АТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 21.05.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі, що в подальшому був збільшений до 13000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою, що затверджені наказом, та Тарифами Банку, які викладені на офіційному сайті позивача складає між ним та Банком відповідний договір.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався Умовами та Правилами надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт надає згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до Умов та Правил банківських послуг. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України і укладений між ними договір є договором приєднання, друга сторона не може пропонувати свої умови договору.

Позивач зазначає, що зі своєї сторони виконав умови кредитного договору, надав відповідачеві кредитні кошти у зазначеному вище розмірі, позичальник зобов`язався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених договором, слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту.

Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту у встановлений строк не виконав, у зв`язку з чим станом на 28.07.2020 року виникла заборгованість у розмірі 15 779,44 грн., з яких: 12017,42 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3762,02 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Зазначену суму заборгованості АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з відповідача, а також покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2023 року позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.05.2011 року, що виникла станом 28.07.2020 року, у розмірі 12017,42 гривень, що складає тіло кредиту.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

В іншій частині позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , відмовлено.

Із указаним рішенням суду не погодився позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги банку задовольнити, в іншій частині рішення залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» посилається на те, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Так, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не врахував, що відповідачем було підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредиток «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року витребувано цивільну справу з Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

15 березня 2023 року цивільна справа надійшла до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2023 року відкрито провадження у даній справі та надано сторонам строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Копію ухвали про відкриття провадження представник позивача отримав електронною поштою 16 березня 2023 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року справу призначено до розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Як передбачено ч. 3 вказаної вище статті, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З позовної заяви вбачається, що ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 15779,44 грн, тому апеляційну скаргу слід розглядати без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обгрунтованість рішення у цивільній справі.

Проте, вказаним вимогам рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2023 року частково не відповідає.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача щодо заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 3762,02 грн., суд першої інстанції послався на те, що у самій анкеті-заяві відсутня інформація щодо погодження сторонами умов щодо визначення процентної ставки за кредитом, а визначена в довідці ставка про умови кредитування, боржником не підписана.

Проте, Дніпровський апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 21.05.2011 року відповідач ОСОБА_1 , ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «ПриватБанку». Відповідно до вказаної анкети-заяви відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, з яким він ознайомлений та згоден, які надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Згідно із частиною 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із частини 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається із частини 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідачем також був підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якому відповідач ОСОБА_1 особистим підписом підтвердив ознайомлення з основними умовами кредитування з використанням кредитної карти (а.с. 16).

Також матеріали справи містять банківську виписку, з якої вбачається, що відповідач не лише використовував кредитні кошти, а й здійснював платежі на часткове погашення заборгованості, у тому числі на погашення нарахованих відсотків за користування кредитом.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції помилково послався в рішенні суду на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, оскільки там інші обставини справи і крім того, у вказаній вище постанові відповідач не визнавав позовні вимоги; у справі, що переглядається ніяких заперечень від відповідача не надходило.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 3762,02 грн. підлягають задоволенню. Апеляційний суд погоджується з розрахунком відсотків, наданих позивачем.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позовних вимог на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання апеляційної скарги сплачено 3153,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк».

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2023 року підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками.

Керуючись ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2023 року скасувати в частині відмови щодо стягнення заборгованості за відсотками за кредитним договором, ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за відсотками за кредитним договором № б/н від 21.05.2011 року, в розмірі 3762 (три тисячі сімсот шістдесят дві) грн. 02 коп., а також витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: