Провадження № 2/344/3190/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Якубовський Олександр Олександрович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Києво-Святишинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Кушніра Олега Вікторовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

24.08.2023 (згідно штампу на поштовому конверті) представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Якубовський О.О. звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовною заявою до відповідача, за участю третіх осіб, в якій просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Києво-Святошинського РНО Київської області Грисюк Олени Василівни від 12.06.2021 №83671 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал" 147 553,42 грн. із яких: 146 903,42 грн. заборгованість по кредитному договору за період з 11.12.2020 по 06.06.2021, у тому числі: 121 373,46 грн. - прострочений кредит; 16 006,67 грн. - прострочені проценти; 9 523,29 грн. - поточні проценти; 650,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом; вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.02.2008 між позивачем ОСОБА_1 (позичальник) та ВАТ «Ерсте банк» (позикодавець) у простій письмовій формі було укладено кредитний договір №014/0321/5/10235, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язався надати позичальнику споживчий кредит на термін по 12.02.2015 в сумі 22 800 доларів США під 11,5% річних протягом першого року користування кредитом; 11,00% річних протягом другого року користування; 10,50% річних протягом третього року користування; 10,00% річних протягом четвертого року користування; 9,50% річних протягом п`ятого року користування; 9,00% річних протягом шостого року користування; 8,50% річних протягом сьомого року користування (п.1.1. договору).

Зазначено, що рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28.03.2012 у справі №0915/147/12, яке набрало законної сили 10.04.2012, позов ПАТ «Ерсте банк» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості по кредитному договору було задоволено та вирішено стягнути із ОСОБА_1 37114,12 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ (7,9899 грн. за 1 долар США) станом на 15.12.2011 становило 4645,13 доларів США з яких: 4478,18 доларів США залишок кредиту та 166,95 доларів США - проценти. Таким чином, кредитор отримав документ про примусове стягнення «тіла кредиту» в сумі 4478,18 доларів США.

Інформація щодо наявності виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду у справі №o0915/147/12 в АСВП відсутня, відтак з`ясовується шляхом направлення на адресу відповідного відділу ДВС адвокатського запиту вих. №481 від 22.08.2023 року. 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського РНО Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис №83671 про примусове стягнення із позивача на користь ТОВ «Вердикт капітал» 147 553,42 грн. із яких: 146 903,42 грн. заборгованість по кредитному договору за період з 11.12.2020 по 06.06.2021, у тому числі: 121 373,46 грн. - прострочений кредит; 16 006,67 грн. - прострочені проценти; 9 523,29 грн. - поточні проценти; 650,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом.

27.01.2022 постановою приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Кушніром Олегом Вікторовичем за заявою відповідача було відкрито виконавче провадження №68403132 про примусове виконання зазначеного виконавчого напису.

Зазначено, що вчинення зазначеного виконавчого напису та звернення його до примусового виконання є неправомірним у зв`язку із тим, що нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було дотримано вимоги ст.87 Закону України «Про нотаріат». Оскільки з форми зазначеного кредитного договору вбачається, що він не є нотаріально посвідченою угодою, а тому не може бути підставою для вчинення виконавчого напису.

Також заявлена відповідачем до стягнення у безспірному порядку заборгованість такою не є, оскільки: рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28.03.2012 у справі №0915/147/12, яке набрало законної сили 10.04.2012, у загальній сумі стягнення (37114,12 грн.) вже було вирішено стягнути із ОСОБА_1 на користь кредитора увесь залишок по кредиту 4478,18 доларів США, що в еквіваленті курсу НБУ (7,9899 ) станом на 15.12.2011становило 35780,21 грн. Рішення суду у справі№0915/147/12 відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягало примусовому виконанню у термін 28.03.2015. Кредитним договором не передбачено право кредитора вимагати стягнення із позичальника жодної курсової різниці. Стягнення 121 373,46 грн. простроченої суми кредиту за виконавчим написом фактично є повторним стягненням того ж самого боргу, що й по рішенню суду у справі №0915/147/12, а також курсової різниці, що не передбачено ні умовами кредитного договору ані чинним законодавством. Валютою основного зобов`язання є долари США. Валютою стягнення заборгованості за виконавчим написом є гривня. Однак, у виконавчому написі не вказано курс по якому визначено еквівалент основного зобов`язання, який пропонується стягнути, що свідчить про необгрунтованість та спірність заявленої до стягнення суми. Наведене свідчить про те, що сума заборгованості за виконавчим написом є спірною.

Як вказано виконавчому написі строк платежу по кредитному договору настав 13.02.2008. У зв`язку із ухваленням рішення суду у справі №0915/147/12 відповідно до ст.264 ЦК України строк позовної давності переривався і розпочався знову з набранням законної сили цим рішенням 10.04.2012. Відповідно до правил ст.257 ЦК України строк позовної давності щодо стягнення тіла кредиту закінчився через три роки після його переривання, тобто 10.04.2015. Як видно із виконавчого напису періодом стягнення заборгованості є період з 11.12.2020 по 06.06.2021, який виходить за межі строку позовної давності. Як зазначено вище право вимоги стягнення боргу за тілом кредиту у кредитора виникло 13.02.2008 і тривало до 10.04.2015, а оскаржуваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 12.06.2021, тобто за межами трирічного строку виникнення у кредитора права вимоги.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом; не звернув увагу на нікчемність умови кредитного договору про право нарахування щомісячної комісії; не скористався своїм правом, передбаченим п.2.2. п.2 гл.16 розд. II Порядку вчинення нотаріальних дій на витребування у стягувача додаткових документів щодо правомірності права вимоги; вчинив виконавчий напис за межами трирічного строку виникнення у кредитора права вимоги всупереч ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», п.3 п.2 гл.16 розд. II Порядку вчинення нотаріальних дій Інструкції та п.1 Переліку. За таких обставин оскаржуваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню (а.с.1-7).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 25.08.2023 справу передано головуючій Кіндратишин Л.Р. (а.с.22-23).

Ухвалою судді від 30.08.2023 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.27).

09.10.2023 (згідно штампу на поштовому конверті) відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал» направлено до суду відзив на позовну заяву, який надійшов до суду 12.10.2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» просить відмовити позивачу у задоволені позовних вимог. У відзиві зазначає, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Також до відзиву на позовну заяву долучено клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив визнати причини пропуску процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву поважними, а також такими, що зумовлені введенням воєнного стану на території України, та поновити процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву. Крім того, долучено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, відповідно до якого відповідач просить відмовити позивачу у стягненні витрат на правову допомогу.

Сторони у судове засідання не з`явилися. 30.10.2023 через канцелярію суду представник позивача - адвокат Якубовський О.О. подав письмову заяву, відповідно до якої просив провести розгляд даної справи за відсутності сторони позивача, позов підтримують. Зазначивши, що на виконання абз.2 ч.8 ст.141 ЦПК України повідомлено, що докази щодо розміру витрат позивача на правову допомогу будуть надані пізніше.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Треті особи у судове засідання не з`явилися, причин своєї неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 30.10.2023 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч.6 ст.259 ЦПК України і ч.5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів, з урахуванням вихідних днів, та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 13.02.2008 між ОСОБА_1 та ВАТ «Ерсте банк» у письмовій формі було укладено кредитний договір з фізичною особою №014/0321/5/10235, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредит в сумі 22800 доларів США зі строком користування кредитними коштами до 12.02.2015, зі сплатою відсотків за користування кредитом в наступних розмірах: під 11,5% річних протягом першого року користування кредитом; 11,00% річних протягом другого року користування; 10,50% річних протягом третього року користування; 10,00% річних протягом четвертого року користування; 9,50% річних протягом п`ятого року користування; 9,00% річних протягом шостого року користування; 8,50% річних протягом сьомого року користування (п.1.1. договору). Кредитні кошти призначені на придбання автомобіля(п.2.1. договору) ( а.с. 9-11).

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28.03.2012 у справі №0915/147/12, яке набрало законної сили 10.04.2012, (видрукованого з Єдиного реєстру судових рішень) позов ПАТ «Ерсте банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте банк» 37114,12 грн. заборгованості за кредитним договором та 371, 14 грн. судових витрат.

Як вбачається із змісту даного рішення суду, 13.02.2008 між ВАТ «Ерсте банк», правонаступником якого є ПАТ «Ерсте банк», та відповідачем укладено кредитний договір, згідно якого банк надав кредит в сумі 22 800 доларів США для придбання автомобіля. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на 15.12.2011 утворилась заборгованість у сумі 4645,13 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 37114,12 грн., з яких: 4478,18 доларів США залишок кредиту, 66,95 доларів США (а.с. 12-13).

Відповідно до адвокатського запиту адвоката Якубовського О.О. №481 від 22.08.2023, адресованого на адресу Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за інформацією АСВП виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Тисменицького районного суду Івано-Франківської області у справі №0915/147/12 щодо боржника ОСОБА_1 - відсутня (а.с. 19).

12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною видано виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №83671, на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, про звернення стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №014/0321/5/10235 від 13.02.2008, укладеним із АТ «Ерсте банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 11-12/20 від 11 грудня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал". Строк платежу за кредитним договором №014/0321/5/10235 від 13.02.2008 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 11.12.2020 по 06.06.2021. Сума заборгованості складає 146 903, 42 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 121 373,46 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 16 006,67 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 9 523,29 грн., 650, 00 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Загальна сума підлягає стягненню 147 553,42 грн. Дата набрання виконавчим написом законної сили - 12.06.2021. Строк пред`явлення виконавчого напису до виконання - 3 роки (а.с.14).

27.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Кушніром Олегом Вікторовичем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №68403132 на виконання виконавчого напису №83671, виданого 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 147 553,42 грн.(а.с.15).

Відповідно до супровідного листа приватного виконавця Кушніра О.В. від 27.01.2022 за №01-29/6/5, на адресу ОСОБА_1 скеровано зазначену постанову про відкриття виконавчого провадження №68403132 для відома та виконання (а.с.16).

Також, із змісту позовної заяви вбачається, що позивачем у лютому 2022 року отримано повідомлення від приватного виконавця Кушніра О.В. про відкриття виконавчого провадження №68403132.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат», передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Статтею 89 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, якою залишено без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, яка набрала законної сили з моменту проголошення, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/10374/17 зробила наступний правовий висновок «…постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Приватний нотаріус неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була не чинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23».

Таким чином, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, зокрема, недотриманням під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

На спростування викладеного стороною відповідача не надано суду докази того, що виконавчий напис від 12.06.2021 був вчинений на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, що є обов`язковим з 22.02.2017.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19).

Таким чином, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Як вбачається із змісту оспорюваного виконавчого напису стягнення заборгованості за кредитним договором проводиться у розмірі 146 903,42 грн. за період з 11.12.2020 по 06.06.2021.

Разом з тим, відповідно до Кредитного договору №014/0321/5/10235 від 13.02.2008, на підставі якого вчинено виконавчий напис, і який поданий суду, вказано, що строк користування кредитними коштами - до 12.02.2015.

При цьому, нотаріусом не перевірено, коли настав строк платежу за відповідним кредитним договором, та не вказано у виконавчому написі.

Разом з тим, рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28.03.2012 у справі №0915/147/12, яке набрало законної сили 10.04.2012, (видрукованого з Єдиного реєстру судових рішень) позов ПАТ «Ерсте банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте банк» 37114,12 грн. заборгованості за кредитним договором, 371, 14 грн. судових витрат.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» дане рішення суду підлягало примусовому виконанню у термін до 28.03.2015.

Також, валютою основного зобов?язання є долари США. Валютою стягнення заборгованості за виконавчим написом є гривня. Однак, у виконавчому написі не вказано курс по якому визначено еквівалент основного зобов`язання, який пропонується стягнути, що свідчить про необґрунтованість та спірність заявленої до стягнення суми.

Таким чином, матеріалами справи підтверджуються доводи позивача, що виконавчий напис було вчинено щодо стягнення заборгованості, яку не можна вважати безспірною.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною.

Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц, від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17.

Відповідно до практики Верховного Суду №758/14854/20 від 10.10.2021 неотримання боржником вимоги про усунення порушень від стягувача, означає неможливість подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Крім того, за змістом виконавчого напису, заборгованість позивача виникла за кредитним договором №014/0321/5/10235, укладеним 13.02.2018 з ВАТ «Ерсте банк».

Велика Палата Верховного Суду в постанові в справі № 916/3006/17 зазначила, що загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах.

Таким чином, суд вважає, що виконавчий напис було вчинено поза межами встановленого законом строку.

Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростували вищевказані обставини, які були встановлені судом.

На підставі викладеного, суд вважає, оскільки наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, який також не був нотаріально посвідченим, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відтак наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, як наслідок - позов підлягає задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, разі задоволення позову - на відповідача.

У зв`язку з вищевикладеним, з відповідача на користь позивача слід стягнути, судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1073,60 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №83671 від 12 червня 2021 року, що вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» 147 553 (сто сорок сім тисяч п`ятсот п`ятдесят три) гривні 42 копійки, з яких: 146 903 (сто сорок шість тисяч дев`ятсот три) гривні 42 копійки заборгованість по кредитному договору за період з 11.12.2020 по 06.06.2021, у тому числі: 121 373 (сто двадцять одну тисячу триста сімдесят три) гривні 46 копійок - прострочений кредит; 16 006 (шістнадцять тисяч шість) гривень 67 копійок - прострочені проценти; 9 523,29 (дев`ять тисяч п`ятсот двадцять три) гривні 29 копійок - поточні проценти; 650 (шістсот п`ятдесят) гривень 00 копійок - плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в користь ОСОБА_1 1073 (одну тисячу сімдесят три гривні) 60 копійок судового збору за подання позовної заяви.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ;

Представник позивача - адвокат Якубовський Олександр Олександрович, РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: Січових Стрільців, 10/1, м. Івано-Франківськ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , адреса : вул. Кудрявський узвіз, 5Б, м. Київ, 04053;

Треті особи:

приватний нотаріус Києво-Святишинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, адреса: вул. Європейська, 11/2, м. Вишневе Києво-Святишинського району Київської області, 08132;

приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір Олег Вікторович, адреса: вул. Чорновола, буд. 4, офіс 2, м. Івано-Франківськ.

Повне рішення складено 06 листопада 2023 року.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.