Головуючий у І інстанції Волчко А.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Гуля В.В., Мельника Я.С.,

за участю секретаря: Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані їй житлово-комунальні послуги.

15.03.2023 року на адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява від представника позивача ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» - адвоката Васюка М.М. про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки відповідачкою у повному обсязі сплачено грошові кошти за надані комунальні послуги. Крім цього, представник позивача у заяві просив: повернути ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» судовий збір у розмірі 2270,00 грн.; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.; покласти на відповідачку судові витрати.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2023 року заяву представника позивача ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» - адвоката Васюка М.М. задоволено частково.

Закрито провадження у справі за позовом ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Повернуто ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» з Державного бюджету України суму сплаченого судового збору у розмірі 2 270 грн. 00 коп., згідно платіжного доручення № 1233 від 02.11.2021 року.

У задоволенні решти заяви - відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу, представник ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» - адвокат Васюк М.М. подав на ухвалу апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати, клопотання ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.00 коп.

Обгрунтовуючи скаргу, представник позивача посилався на те, що 14.03.2023 року ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» звернулось до суду з клопотанням про відшкодування витрат на професійну правову допомогу.

На підтвердження понесених витрат на оплату правничої допомоги, ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» надало наступні документи: Договір № 17 про надання правової допомоги від 10.03.2021 року; Додаток № 53 від 29.11.2021 року до Договору № 17 про надання правової допомоги від 10.03.2021 року; Акт наданих послуг від 14.03.2023 року згідно Договору № 17 про надання правової допомоги від 10.03.2021 року; Звіт про обсяг наданих послуг від 14.03.2023 року згідно Договору № 17 про надання правової допомоги від 10.03.2021 року.

Вказував, що адвокат позивача займався збором інформації, аналізом судової практики та чинного законодавства з метою проведення правового аналізу наданих документів клієнтом, аналіз законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення судової практики, формування позиції та консультування клієнта у справі № 369/17146/21, підготовка та подання позовної заяви про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 до Києво - Святошинського районного суду Київської області від 01.12.2021 року у справі № 369/17146/21, заяву про закриття провадження у справі від 05.05.2022 року та від 14.03.2023 року, письмових пояснень від 20.06.2023 року. Загалом було витрачено 05 годин 00 хвилин робочого часу адвоката, що підтверджується звітом про обсяг наданих послуг від 14.03.2023 року.

На думку позивача, понесені витрати на надання правничої допомоги є доведеними, при цьому, відповідачем у справі не було подано вмотивованого клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, не було спростовано жодним чином доводів позивача про їх обґрунтованість, у зв`язку із чим витрати на правову допомогу мають бути стягнуті з відповідачки на користь позивача у повному обсязі.

Апеляційним судом виконаний процесуальний обов`язок щодо направлення ОСОБА_1 за останньою відомою адресою копії апеляційної скарги та ухвали про відкриття провадження. ОСОБА_1 , повідомлена про розгляд справи, не скористалася своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо доводів і вимог апеляційної скарги представника позивача до апеляційного суду не направила.

В судове засіданняучасники процесу, які повідомлялись про час та місце розгляду справи, не з`явились; колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвали суду в оскарженій частині - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Із змісту апеляційної скарги вбачається, що ухвала представником позивача фактично оскаржена лише в частині відмови у задоволенні вимог щодо стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на правову допомогу, тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість ухвали лише у цій частині. Ухвала суду в частині закриття провадження у справі та повернення судового збору апеляційним судом не переглядається, оскільки у цій частині вона не є предметом апеляційного оскарження.

Відмовляючи у задоволенні вимог заяви про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесення позивачем ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» судових витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн., і матеріали справи вказаної інформації не містять, відтак вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як передбачено ч. 1, 2, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до вимог ч.1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як передбачено ч.4 та 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем суду не надано жодних доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, в тому числі не надано договору про надання правової допомоги, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, як це передбачено частиною 3 статті 137 ЦПК України.

Відмовляючи у стягненні з відповідачки на користь позивача витрат на правничу допомогу, суд обґрунтовано виходив з положень ст.ст. 133, 134, 141 ЦПК України, які визначають порядок стягнення судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу, понесених стороною, та, виходячи із ненадання позивачем належних доказів на підтвердження факту надання йому послуг адвокатом та їх вартості, обґрунтовано відмовив у стягненні з відповідачки на користь позивача витрат на правничу допомогу.

Доводи апеляційної скарги про те, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу є доведеними та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, зокрема, Договором № 17 про надання правової допомоги від 10.03.2021 року; Додатком № 53 від 29.11.2021 року до Договору № 17 про надання правової допомоги від 10.03.2021 року; Актом наданих послуг від 14.03.2023 року згідно Договору № 17 про надання правової допомоги від 10.03.2021 року; Звітом про обсяг наданих послуг від 14.03.2023 року згідно Договору № 17 про надання правової допомоги від 10.03.2021 року, колегією суддів відхиляються, оскільки матеріали справи жодного із вищеперелічених документів не містять, що свідчить про необґрунтованість цих доводів позивача. При цьому, апелянт, посилаючись на вищенаведені документи, як на доказ понесення витрат по правничій допомозі, не був позбавлений можливості долучити їх до апеляційної скарги, що ним зроблено не було.

Інші доводи апеляційної скарги ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, та зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції і невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції судове рішення в оскарженій частині ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування згідно вимог ч. 1 ст. 375 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» - залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2023 року в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: