Справа № 502/921/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М. В.

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про

встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської областіпро встановлення факту належності та визнання права власності за спадкове майно.

В обгрунтовання позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина, яка на ряду з іншим майном складається з земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу та самої будівлі гаражу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкодавцем був розпочатий процес приватизації. Коли позивач, як спадкоємець за законом, у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини, приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку для будівництва індивідуального гаражу та на гараж, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та реєстрації права власності на майно та рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання.

Земельна ділянка для будівництва індивідуального гаражу за вищевказаною адресою, належала батькові позивача ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Вилківської міської ради від 19.03.1998 року №31 «Про передачу земельної ділянки у власність під будівництво автогаражу» та рішення виконкому Вилківської міської ради від 21.05.1998 року № 65 «Про відвід земельної ділянки ОСОБА_2 ».

На підставі вищезазначеного, позивач просить суд:

- встановити факт належності гаражу, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 на гараж, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Шлюб ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований 16.11.1974 року м. Вилкове виконком міськради депутатів трудящихся, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , актовий запис № 104, /а. с. 7/.

Відповідно до Архівного витягу «Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області № 31 від 19.03.1998 року» за вих. № К-546 від 08.08.2008 року, передано земельну ділянку у власність під будівництво автогаражу по АДРЕСА_2 площею 40 кв.м., з земель міськземфонду ОСОБА_2 , /а. с. 14/.

Рішенням виконавчого комітету Вилківської міської ради № 65 від 23.05.2013 року, затверджено акт комісії від 30.04.2013 року та надано автогаражу адресу: АДРЕСА_1 , який згідно технічної документації, яка виготовлена Вилківською бригадою Кілійського БТІ та РОН належить ОСОБА_2 , /а. с. 12/.

Згідно Витягу з рішення сесії № 42-VII-IV від 28.01.2016 року, вбачається, що АДРЕСА_1 , /а. с. 11/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 27.08.2019 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 407 від 27.08.2019 року, /а. с. 6/.

Згідно технічного паспорту на гараж від 15.11.2019 року, складеного Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» вбачається, що гараж, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складається з: літ. «А1», загальною площею - 43, 9 кв. м., /а. с. 8-10/.

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса /у порядку заміщення/ ОСОБА_4 , за вих. № 37/01-16 від 29.05.2023 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрита спадкова справа № 103/2019, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 72712235 від 05.06.2023 року. Також встановлено, що з заявою про прийняття спадщини зверталась ОСОБА_1 . З заявою про відмову від спадщини звертались: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача, щодо встановлення факту належності гаражу, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265, 280-282, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити повністю.

Встановити факт належності гаражу, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 на гараж, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан