ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/1574/22

Провадження № 22-ц/4820/198/23

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Кошельник В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/1574/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна - представник Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

В січні 2022 року позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, щоневиконанням рішення суду у справі №686/17062/15 йому завдана моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях та переживаннях, які він переніс під час тривалого очікування на виконання рішення суду, розчаруванні в системі органів державної влади України.

Позивач зазначав, що невиконанням рішення суду порушено його право приватної власності, право на справедливий суд та право на відшкодування витрат. Відшкодування моральної шкоди і право на таке відшкодування виникає в силу - статей 23, 1174 ЦК України, ст. 56 Конституції України. Тому позивач просив, стягнути з держави Україна на його користь моральну шкоду у розмірі7 трильйонів гривень, завдану невиконанням рішення суду у справі № 686/17062/15за період з 11 січня 2022 року по 17 січня 2022 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду як незаконне та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити. На його думку, судом першої інстанції не враховано обставини, які мають значення для справи, не надано оцінку доказам, на які посилався позивач. Не враховано невиконання судового рішення у справі № 686/17062/15 та спричинені йому в зв`язку з цим моральні страждання, які мають бути відшкодовані в порядку ст. 23 ЦК України та ст. 56 Конституції України. Також апелянт, посилається на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої право заявника на відшкодування моральної шкоди у випадку надмірно тривалого невиконання остаточного рішення, за що держава несе відповідальність, презюмується. Як вказує апелянт, він прагне грошової компенсації за порушене своє право на судовий захист в конкретний вимір часу (проміжок, строк, період). Застосування ефективного способу захисту спричиняє реальне поновлення порушеного права, а в разі неможливості вказаного забезпечує отримання відповідного відшкодування. ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що в його позові було основне юридичне питання: заявлена шкода за невиконання рішення суду, що є порушенням п.1 ст.6 Конвенції. Крім того, ОСОБА_1 вказує, що його не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, що є безумовною підставою для скасування рішення.

Перевіривши матеріали справи, колегія судді вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від16 січня 2020 року у справі №686/17062/15 за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Хмельницької області, старшого прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадження прокуратури Хмельницької області Сибіга А.В. про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди позов задоволено частково, стягнуто з прокуратури Хмельницької області на користь ОСОБА_1 2027 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 263,87 грн. сплаченого судового збору та 2648 грн. витрат пов`язаних з проведеннямекспертизи.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 05 травня 2020 року по справі №686/17062/15 скасовано вказане рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2020 року та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

24 грудня 2020 року Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області виконавчий лист по справі №686/17062/15 повернуто без виконання до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, на підставі підпункту 2 пункту 9-1 Порядку затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011 року №845.

Листом головного управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області №04-17-10/8845 від 23.12.2020 року повідомлено ОСОБА_1 про повернення виконавчого листа від 02.03.2020 року по справі №686/17062/15 без виконання.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з ч.ч. 3, 5 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

В силу ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.09.2019 року у справі № 916/1423/17 (провадження № 12-208гс18) вказано, що застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Отже, в деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. І до його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок по відшкодуванню шкоди.

При цьому саме на потерпілого покладається обов`язок доведення факту неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинного зв`язку між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. Відповідач же повинен довести відсутність своєї вини у завданні потерпілому шкоди.

Відповідно до частин 1, 5-6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції правильно встановив, що рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2020 року у справі № 686/17062/15 про стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_1 на невиконання якого посилався апелянт, скасоване постановою Хмельницького апеляційного суду від 05 травня 2020 року - ОСОБА_1 відмовлено в цьому позові.

У зв`язку з цим на підставі підпункту 2 пункту 9-1 «Порядку про затвердження порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» № 845 від 03.08.2011 року виконавчий лист у справі № 686/17062/15 повернуто без виконання.

Отже, вказані обставини свідчать про відсутність факту протиправної бездіяльності Державної казначейської служби України з приводу невиконання судового рішення, яке було скасовано, після його перегляду апеляційним судом.

З огляду на викладене, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги є необгрунтованими, а позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту та розміру завданої йому моральної шкоди невиконанням рішення суду у справі № 686/17062/15 в період з 15 березня 2022 року по 20 березня 2022 року яке було скасовано.

Доводи апеляційної скарги жодним не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому їх слід відхилити.

Також суд відхиляє і доводи апелянта про скасування рішення суду з підстав неналежного повідомленнняпозивача про дату, час та місце розгляду справи.

Так за нормами пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду.

Однак як вбачається з протоколу судового засідання ОСОБА_1 брав участь в судовому засіданні 10 травня 2022 року, був присутній в даному судовому засіданні, давав пояснення суду, а тому відсутні підстави для застосування при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 норм п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2022 року залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 січня 2023 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова