У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 171/2275/23

Номер провадження 2-з/184/6/23

17 жовтня 2023 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Томаша В.І., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Міністерство Оборони України, Соборний районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки м. Дніпро про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви та просить постановити ухвалу про заборону Міністерству оборони України здійснювати виплати грошового забезпечення ОСОБА_2 в її інтересах та інтересах її неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у розмірі 15 000 000 гривень після смерті її чоловіка військовослужбовця ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 до винесення рішення у справі про усунення від права отримання одноразової грошової допомоги після смерті військовослужбовця у розмірі 15 000 000 гривень ОСОБА_2 в її інтересах та інтересах її неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Заяву обґрунтовує тим, що 08 вересня 2022 року між її сином та громадянкою ОСОБА_6 укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 загинув під час бойового зіткнення зі збройними силами рф поблизу населеного пункту Кліщіївка, Бахмутського району Донецької області, який є сином ОСОБА_1 . Після смерті сина, заявниця дізналась, що начебто він усиновив дітей ОСОБА_2 та надав їм своє прізвище « ОСОБА_7 ». В підтвердження вказаного ОСОБА_2 надала до військової частини копії свідоцтв про народження сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для отримання спадщини після смерті ОСОБА_5 та одноразової грошової виплати сім`ям загиблих у розмірі 15 000 000 млн. гривень, однак в заявниці виникли сумніви щодо законності таких дій, оскільки її син за життя мав близькі стосунки з нею та без сумніву повідомив би їй про свій намір всиновити дітей після укладення шлюбу з громадянкою ОСОБА_2 , яка має двох дітей від різних шлюбів. Водночас в заявниці виникає багато питань щодо законності укладеного шлюбу та усиновлення дітей ОСОБА_8 її сином - ОСОБА_5 в найкоротші терміни без дотримання вимог законодавства, оскільки вона має декілька копій свідоцтв про укладання шлюбу її сином з ОСОБА_9 , який був укладений 8 вересня 2022 року з різними даними в графі прізвища дружини після укладання шлюбу, також у свідоцтвах про народження дітей ОСОБА_5 вказаний як батько, однак з моменту повномасштабного вторгнення РФ, а саме з 26.02.2022 він перебував у лавах ЗСУ та фізично не встиг би пройти процедуру усиновлення дітей ОСОБА_9 від різних шлюбів. Водночас, ОСОБА_2 після укладання шлюбу з її сином дуже поспішала оформити документи, так її паспорт зі зміною прізвища, свідоцтво про шлюб « ОСОБА_10 », свідоцтва про народження дітей «Повторно» видані в найкоротші строки, що викликає сумніви щодо неупередженості цієї особи в отриманні спадщини у разі смерті її чоловіка під час виконання бойових завдань. Під час перебування на службі син заявниці ОСОБА_11 поніс душевні та моральні страждання, які призвели його до схильності вживати алкогольні напої, тож заявниця не виключає можливості, що ОСОБА_8 могла скористатись вказаними обставинами та без усвідомленої згоди ОСОБА_11 укласти з ним шлюб та провести процедуру усиновлення її дітей від попередніх двох шлюбів у найкоротші строки. З метою захисту своїх майнових прав та прав на спадкування після смерті сина, заявниця буде звертатись до суду з позовною заявою про визнання шлюбу укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , свідоцтв про народження дітей: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) недійсними, усуненням останніх від спадщини та окремою позовною заявою про усунення ОСОБА_2 в її інтересах та інтересах її малолітніх дітей ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) від права отримання одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих військових у розмірі 15 000 000 гривень, в межах, якого заявниця і звертається із даною заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

Розглянувши подану заяву, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.1 та 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 року у справі №914/1570/20 зазначено, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Так, позивач не зазначив обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; не надав жодного та належного доказу.

Верховний суд 09 червня 2021 року в постанові по справі №755/5133/20 зазначив наступне: «Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову (пункт 3 частини першої статті 151 ЦПК України). Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) вказано, що: "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову".

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Так, ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову 26.09.2023р.

Разом з тим, станом на 17.10.2023р. остання не подала до суду позов в межах, якого заявниця звернулась із даною заявою про забезпечення позову.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову не надала жодного та належного доказу того, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного, суддя не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки позивачем не обґрунтовано необхідність застосування вибраного виду забезпечення позову та не зазначено обґрунтування співмірності виду забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Міністерство Оборони України, Соборний районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки м. Дніпро про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http://court.gov.ua/fair/sud0428/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш