КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-п/947/108/23
УХВАЛА

05.12.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою відповідача ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 06 вересня 2023 року по цивільній справі №947/14318/23 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №947/14318/23 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

За наслідком розгляду вказаної справи, 06.09.2023 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено заочне рішення, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27 березня 2023 року, грошові кошти в сумі 135284 гривні 93 копійки та у відшкодування витрат зі сплати судового збору 1352 гривні 85 копійок.

З матеріалів справи вбачається, що копія заочного рішення суду відповідачеві не вручено, а представник останнього ознайомився з матеріалами справи 03.11.2023 року.

13.11.2023 року до Київського районного суду міста Одеси в електронній формі через підсистему Електронний суд надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд вищевказаного заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 06 вересня 2023 року по цивільній справі №947/14318/23.

В обґрунтування заяви, представник відповідача стверджує, що під час розгляду вказаної справи відповідач не був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення розгляду справи, за наслідком чого останній був позбавлений можливості приймати участь по справі та подати відзив на позовну заяву, з доказами які мають суттєве значення для наслідків розгляду справи. Так, представник відповідача вказує, що рішення суду ґрунтується на підставі неналежних доказів, а відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 14.11.2023 року вказану заяву прийнято та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

24.11.2023 року до суду надійшла заява від представника відповідача з додатковими доказами на підтвердження викладених у заяві посилань.

29.11.2023 року до суду надійшла заява від представника позивача про відмову у задоволенні заяви з підстав її необґрунтованості та безпідставності.

У судове засідання призначене на 05.12.2023 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Частиною 1 статті 287 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Приймаючи вказані обставини та положення процесуального законодавства, судом було ухвалено здійснити розгляд заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду в судовому засіданні 05.12.2023 року за відсутності сторін по справі на підставі наявних в матеріалах справи документів.

Дослідивши та вивчивши матеріали заяви з доданими до неї документами, матеріали цивільної справи №947/14318/23, суд вважає заяву не підлягаючою задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Для скасування заочного рішення суду необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача у судове засідання та не надання відзиву, а й те, що аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише при встановленні цих умов в сукупності у суду є підстави для скасування заочного рішення суду.

Таким чином, підставою для скасування заочного рішення може бути тільки наявність одночасно усіх умов, встановлених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а саме доведеність обставин, що:

- відповідач не з`явився в судове засідання,

- не повідомив про причини неявки

- не подав відзив з поважних причин,

- докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається під час розгляду справи відповідач повідомлявся про дату, час і місце проведення судового розгляду за адресою місця проживання встановленою під час розгляду справи №509/1630/23 про адміністративне правопорушення відносно нього, якою є: АДРЕСА_1 , що вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД «122819 від 27.03.2023 року та постанови Київського районного суду міста Одеси від 10.04.2023 року по справі №509/1630/23.

Разом з тим, суд вважає підставними доводи представника відповідача, що вказана адреса не є зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 , якою у відповідності до відповіді з відділу адресно-довідкового бюро ГУДМС України в Одеській області є: АДРЕСА_2 .

Поряд з цим, як вже судом зазначалось, підставою для скасування заочного рішення може бути тільки наявність одночасно усіх умов, а саме зокрема поряд з доведенням, що відповідач не з`явився в судове засідання з поважних причин, докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, будь-яких доказів на підтвердження викладених посилань у заяві про перегляд заочного рішення, як і доказів, які б впливали на наслідки розгляду справи, заявником до суду не надано.

Суд зазначає, що усі доводи заявника у заяві зводяться до того, що відповідач надає свою оцінку вже наявним у справі доказам, оцінка яким надана судом в оскаржуваному рішенні суду.

Щодо доводів відповідача з незгодою з висновком судового експерта Крутих Є.О. за №69-23 експертного транспортного товарознавчого дослідження від 21.04.2023 року, відповідачем не надано до суду належних доказів в спростування вказаного висновку, як і не заявлено поряд з заявою про перегляд заочного рішення суду клопотань або наміру відповідача на заявлення проведення відповідної судової автотоварознавчої експертизи.

Одночасно судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992р.).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З урахуванням вищевикладеного, судом не встановлені підстави для скасування заочного рішення суду, а саме одночасна доведеність усіх обставин, що: відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, та докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 06 вересня 2023 року по цивільній справі №947/14318/23 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволенню не підлягає.

При викладених обставинах та керуючись ст.ст. 284-288 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 06 вересня 2023 року по цивільній справі №947/14318/23 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишити без задоволення.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та може бути оскаржена разом з судовим рішенням по цій справі.

Головуючий Калініченко Л. В.