ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м.Суми

Справа №579/540/23

Номер провадження 22-ц/816/1488/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 12 липня 2023 року у складі судді Кибець І.А., ухваленого в м. Кролевець Сумської області, повний текст якого виготовлено 24 липня 2023 року,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про усунення перешкод в користуванні підвальним приміщенням, яке перебуває в користуванні власників квартири,

в с т а н о в и в :

У березні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що йому, відповідачу ОСОБА_1 та третім особам на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 11 липня 2012 року визначено порядок користування вказаною квартирою між співвласниками таким чином: виділено у володіння та користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 8,6 кв.м; ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - житлові кімнати площею 17,4 кв.м та 11,9 кв.м, балкон площею 1,0 кв.м, лоджію площею 1,4 кв.м.; залишивши в загальному володінні та користуванні співвласників квартири: кухню площею 7,6 кв.м, ванну кімнату площею 2,8 кв.м, вбиральню площею 1,4 кв.м, коридор площею 8,7 кв.м.

За домовленості між співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , в користування власників квартири АДРЕСА_3 перебувало підвальне приміщення, в якому ним були встановлені двері, та облаштовано для зберігання сільськогосподарської продукції та консервації. У лютому 2023 року він звернувся до відповідача з вимогою надати йому доступ до підвального приміщення, яка була обумовлена необхідністю визначитися із станом цього приміщення та можливістю зберігати в ньому речі. Проте, відповідач йому відмовила у наданні доступу до підвального приміщення, мотивуючи тим, що в будинку є багато вільних приміщень.

Посилаючись на викладене, просив суд ухвалити рішення, яким усунути йому перешкоди у користуванні підвальним приміщенням, яке за домовленістю з мешканцями багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 перебуває у користуванні власників квартири АДРЕСА_3 , зобов`язавши відповідача надати доступ та ключі від підвалу.

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 12 липня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 , третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні підвальним приміщенням, ОСОБА_1 надати ОСОБА_2 ключі від дверей підвального приміщення, яке перебуває в користуванні власників квартири АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1073 грн. 60 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовною заявою.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що з травня 2010 року вони з позивачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть, все спільно нажите під час перебування у шлюбі майно було фактично поділене рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 06 грудня 2010 року, однак майно, що перебувало у підвальному приміщенні, до складу цього майна не увійшли. Вважає, що на час звернення до суду з позовом сплив строк позовної давності.

Звертає увагу на те, що для задоволення негаторного позову необхідна одночасна наявність двох умов: позивач повинен бути власником майна щодо якого чиняться перешкоди; внаслідок дій відповідача порушуються права власника на користування своїм майном.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення, просить його залишити без змін, а доводи апеляційної скарги залишити без задоволення.

ОСОБА_1 подано відповідь на відзив, в якому вказує на безпідставність заперечень позивача, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається та не спростовується сторонами, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, що був розірваний 29 травня 2010 року (а.с. 27).

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 11 липня 2012 року у справі №1809/1199/2012 було визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_5 , між ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , виділивши у володіння та користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 8,6 кв.м.; а ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 - житлові кімнати площею 17,4 кв.м та 11,9 кв.м, балкон площею 1,0 кв.м, лоджію площею 1,4 кв.м.; залишивши в загальному володінні та користуванні співвласників квартири: кухню площею 7,6 кв.м, ванну кімнату площею 2,8 кв.м, вбиральню площею 1,4 кв.м, коридор площею 8,7 кв.м.

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 15 жовтня 2012 року у справі №1809/1643/2012 було зобов`язано ОСОБА_5 та ОСОБА_3 усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 права користування кухнею у квартирі АДРЕСА_1 , надавши ОСОБА_2 можливість поставити кухонний стіл розміром 85*65 см.

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 16 серпня 2022 року зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2 квартирою АДРЕСА_1 , а саме, передати позивачу повний комплект ключів від вхідних дверей квартири, поставити кухонний стіл та звільнити кімнату, що належить ОСОБА_2 , від сторонніх речей.

У користуванні власників квартири у квартирі АДРЕСА_1 перебуває підвальне приміщення у цьому будинку.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач чинить перешкоди у користуванні спірним підвальним приміщенням.

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року №4-рп/2004 допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні тощо) передаються безоплатно в спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього (п.1.1).

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Згідно з ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Будь-який власник або інша особа, яка на відповідній правовій підставі користується житловим чи нежитловим приміщенням, не наділяється абсолютним правом вирішувати порядок використання (переобладнання, перепланування тощо) місць загального користування чи на власний розсуд обмежувати інших співвласників у цьому.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 січня

2019 року у справі № 725/349/15-ц (провадження № 61-31424вс18),

від 27 листопада 2019 року у справі № 463/3792/16-ц (провадження

№ 61-13342св18).

На підставі досліджених та оцінених у сукупності доказів

у справі суд першої інстанції встановив, що підвальні приміщення в багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_4 , перебувають у спільній власності власників квартир, за згодою яких було визначено порядок використання підсобних приміщень, тобто кожний із мешканців квартир, в тому числі і співвласники квартири АДРЕСА_3 , самостійно обирали собі підвальні приміщення. На даний час відповідач ОСОБА_1 чинить перешкоди у користуванні спірним підвальним приміщенням.

Посилання відповідача на те, що ОСОБА_2 може зайняти вільне підвальне приміщення є безпідставним, оскільки, як уже зазначалося, підвальні приміщення перебувають у спільній власності та користуванні усіх власників квартир в цьому багатоквартирному будинку та не можуть бути самовільно зайнятими, навіть у випадку їх фактичного невикористання іншими власниками квартир.

Доводи апеляційної скарги про пропуск позивачем строку позовної давності є непереконливими, адже спір виник з приводу користування підвальним приміщення, а не щодо поділу майна подружжя, як помилково вважає відповідач ОСОБА_1 .

Таким чином, з огляду на те, що відповідач фактично не заперечує, що нею чиняться перешкоди позивачу у користуванні спірним підвальним приміщення, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що права позивача порушені та підлягають захисту.

Разом з тим, колегія суддів, на підставі ч. 4 ст. 367 ЦПК України вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги, оскільки судом першої інстанції були допущені порушення норм процесуального права, які полягали у наступному

Так, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 вказував на те, що його права порушує відповідач ОСОБА_1 , яка і чинить йому перешкоди у користуванні підвальним приміщенням. Проте, суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, зобов`язав як відповідача, так і третіх осіб: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не чинити позивачу перешкоди у користуванні підвальним приміщенням.

З огляду на те, що ОСОБА_2 не пред`являв вимог до інших співвласників квартири синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд першої інстанції в порушення вимог ст.13 ЦПК України вийшов за межі позовних вимог, що відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суд та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підстав для вирішення питання розподілу судових витрат зі сплати судового збору, понесених відповідачем за апеляційне оскарження рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 12 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні підвальним приміщенням в багатоквартирному будинку АДРЕСА_4 , яке перебуває у користуванні власників квартири АДРЕСА_3 в цьому будинку, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 надати ключів від цього підвального приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1 та користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1073 гривні 60 копійок, сплачений за розгляд справи в суді першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов