Справа 206/1243/23
Провадження 2/206/517/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року Самарський районний суд

м. Дніпропетровська в складі:

головуючої-судді Плінської А.В.

при секретарі Крижко О.А.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину,

встановив:

В березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання сина з із всіх видів заробітку (доходу) відповідача до 5 000 грн. на місяць, а також просить стягнути з відповідача на свою користь 26 674 грн. додаткових витрат, які були понесені нею на утримання сина. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що разом з відповідачем є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2020 року було стягнуто з відповідача на її користь аліменти в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 4 березня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. З часу винесення судового наказу про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина значно зріс, її ж майновий стан не змінився, коштів ні на що не вистачає, а тому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача до 5000 грн. Крім того позивачка також просить стягнути половину додаткових витрат на дитину, які були нею понесені на купівлю: велосипеда, монітора, кросівок спортивних, спортивних ботинок, спортивних полусапогів, планшету, смартфону разом із смарт захистом, підтримкою його та програмним забезпеченням, тримеру, страховки, бритви та страховки за неї, куртки, спортивних босоніжок, портативних ЗП, пляшки для води, рюкзака, спортивних кросівок, спортивних штанів та кедів, матрасу, оплати послуг мобільного зв`язку, клавіатури дротової ігрової, вітамінів, риб`ячого жиру, дріжджів від вугрів, гелів для лікування акне, маршрутизатора для інтернету, іригатора, страховки ХепіСервіс, м`яча, спортивного захисту, обгрейда старого комп`ютера, метрогіл дента гелю, ігрової гарнітури, а всього позивачкою було понесено витрат на суму 53 347 грн. 87 коп., половину з яких 26674 грн. 00 коп. вона просить стягнути на свою користь з відповідача.

Ухвалою від 22 березня 2023 року по справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

21 квітня 2023 року ОСОБА_2 подав до суду відзив на позов в якому просив відмовити в задоволенні позову із посиланням на те, що вимоги є безпідставні та необґрунтовані, ним сплачуються аліменти, а позивачкою не понесені додаткові витрати, які викликані особливими обставинами, особливою схильністю до навчання, крім того, в нього на утриманні ще знаходяться непрацездатні батьки, та двоє дітей цивільної дружини.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, заперечив щодо збільшення розміру аліментів, та в частині, що стосується стягнення додаткових витрат не заперечував, щодо стягнення з нього на користь позивача витрат на придбання:портативного зарядного пристрою вартістю 200 грн., пляшки для води вартістю 210 грн., рюкзака вартістю 490 грн., спортивних кросівок, кедів, штанів вартістю відповідно - 465,90 грн.,400, 90 грн.,289 грн., матрасу вартістю 2250 грн., вітамінів вартістю 172 грн. 20 коп., дріжджів від вугрів вартістю 31 грн. 40 коп., риб`ячого жиру вартістю 137 грн. 47 коп., гель мусу демак 400 вартістю 356 грн. 90 коп., Дерива гель вартістю 391 грн. 50 коп., гель мусу демак вартістю 356 грн. 90 коп., іригатора вартістю 1399 грн., м`яча та спортивного захисту вартістю відповідно 1400 та 35 грн., гель мусу ля Рош вартістю 388 грн. 80 коп., гелю метрогіл дента вартістю 114 грн. 10 коп., гелю дерива вартістю 435 грн. 30 коп., гелю ля Рош вартістю 418 грн. 50 коп., гелю дерива (2 шт) вартістю 435 грн. 30 коп., кожний.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 . Останній проживає разом з матір`ю.

Судовим наказом Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.03.2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 04 березня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Дані обставини сторонами не оспорювалось та визнавались.

Щодо позовної вимоги про збільшення розміру аліментів

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Законом України від 17 травня 2017 року № 037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін до статті 182 СК України - 30 %).

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 536/1557/17 (провадження № 61-7584св18), від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення:

-дітей віком до 6 років - 2272 гривні;

-дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Руш» на посаді провідного фахівця з організації тендеру та отримує суму до виплати в розмірі 9 136 грн. 75 коп. щомісячно, що підтверджується довідкою від 16 березня 2023 року. ОСОБА_2 працює в ФОП ОСОБА_4 з 8 листопада 2022 року на посаді охоронця та отримує заробіток в розмірі 17 195 грн. 59 коп. в січні 2023 року та 14580 в лютому, в березні 14 628 грн.

Як слідує з пояснень обох сторін матеріальне становище відповідача покращилось, він має постійну роботу та постійний дохід, більший аніж позивач, однак з січня по березень 2023 року відповідач продовжував сплачувати аліменти в розмірі майже 1500 грн., і лише в квітні розмір переказу аліментів становив 5000 грн.

Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачка як в позовній заяві так і в своїх поясненнях вказала, що її матеріальне становище залишилось стабільним, змінився лиш розмір витрат, який вона несе на утримання сина, що пов`язано з лікуванням, навчанням, а також спеціальним харчуванням.

Враховуючи матеріальне положення позивачки, спроможність відповідача сплачувати аліменти, прожитковий мінімум на дитину відповідно віку, а також, що неповнолітній проживає разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні, тому суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів до 5 000 грн. щомісячно, оскільки такий розмір аліментів відповідає вимогам закону, є справедливим та відповідає сучасним реаліям, потребам дитини відповідно до віку.

Посилання відповідача на той факт, що на його утриманні знаходиться ще цивільна дружина, двоє її дітей та батьки пенсіонери, без підтвердження погіршення його матеріального становища на теперішній час, не буде спрямовано на належне забезпечення сина та суперечитиме його інтересам. Також не заслуговують на увагу доводи відповідача, що на його утриманні перебувають батьки пенсіонери, оскільки відсутні докази, що батьки проживають разом з відповідачем та знаходяться на його утриманні.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину

Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України): той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що положення статті 185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини, які обумовлені лікуванням та розвитком здібностей дитини, зокрема, відшкодувати половину вартості: велосипеда (3 899 грн., монітора вартістю 3 299 грн., кросівок спортивних вартістю 485 грн. 90 коп., ботинок спортивних вартістю 365 грн. 70 коп., полусапог спортивних вартістю 465 грн. 90 коп., планшету вартістю 3 499 грн., смартфону вартістю 5 999 грн., захисту до нього вартістю 1000 грн., підтримкою вартістю 301 грн., програмним забезпеченням до нього на суму 149 грн. та 149 грн., тримеру для носа вартістю 449 грн., страховки до нього вартістю 45 грн., бритви вартістю 399 грн. та страховки для нього вартістю 40 грн., куртки вартістю 1299 грн., спортивних босоніжок вартістю 360 грн. 90 коп., портативного зарядного пристрою вартістю 200 грн., пляшки для води вартістю 210 грн., рюкзака вартістю 490 грн., спортивних кросівок, кедів, штанів вартістю відповідно - 465,90 грн.,400,90 грн.,289 грн., матрасу вартістю 2250 грн., оплати послуг мобільного зв`язку вартістю 400 грн., клавіатури дротової вартістю 999 грн., вітамінів вартістю 172 грн. 20 коп., дріжджів від вугрів вартістю 31 грн. 40 коп., риб`ячого жиру вартістю 137 грн. 47 коп., гель мусу демак 400 вартістю 356 грн. 90 коп., Дерива гель вартістю 391 грн. 50 коп., маршрутизатору інтернету вартістю 499 грн., гель мусу демак вартістю 356 грн. 90 коп., іригатора вартістю 1399 грн., м`яча та спортивного захисту вартістю відповідно 1400 та 35 грн., гель мусу ля Рош вартістю 388 грн. 80 коп., обгрейду старого комп`ютера корпусу вартістю 1999 грн., оперативної пам`яті вартістю 5555 грн., процесору вартістю 4 779 грн., материнської плати вартістю 2 169 грн., оплати послуг мобільного зв`язку вартістю 500 грн., гелю метрогіл дента вартістю 114 грн. 10 коп., ігрової гарнітури вартістю 3 299 грн., гелю дерива вартістю 435 грн. 30 коп., гелю ля Рош вартістю 418 грн. 50 коп., гелю дерива (2 шт) вартістю 435 грн. 30 коп. кожний.

Відповідачем в цій частині було визнано позовні вимоги щодо відшкодування половини вартості: портативного зарядного пристрою вартістю 200 грн., пляшки для води вартістю 210 грн., рюкзака вартістю 490 грн., спортивних кросівок, кедів, штанів вартістю відповідно - 465,90 грн., 400,90 грн., 289 грн., матрасу вартістю 2250 грн., вітамінів вартістю 172 грн. 20 коп., дріжджів від вугрів вартістю 31 грн. 40 коп., риб`ячого жиру вартістю 137 грн. 47 коп., гель мусу демак 400 вартістю 356 грн. 90 коп., Дерива гель вартістю 391 грн. 50 коп., гель мусу демак вартістю 356 грн. 90 коп., іригатора вартістю 1399 грн., м`яча та спортивного захисту вартістю відповідно 1400 та 35 грн., гель мусу ля Рош вартістю 388 грн. 80 коп., гелю метрогіл дента вартістю 114 грн. 10 коп., гелю дерива вартістю 435 грн. 30 коп., гелю ля Рош вартістю 418 грн. 50 коп., гелю дерива (2 шт) вартістю 435 грн. 30 коп. кожний. В даній частині відповідач визнав позовні вимоги, не оспорював їх належність до додаткових витрат, понесення витрат позивачем на їх придбання та їх вартість,а всього на загальну суму 5606,73 грн., відповідно в цій частині вимоги позивача підлягають до задоволення в частині стягнення з відповідача на її користь половину вартості.

В частині, що стосується решти речей, а саме велосипеда, монітора, одягу смартфону, програмного забезпечення, захисту, тримеру, бритви, страховок до них, оплати послуг мобільного зв`язку, клавіатури, маршрутизатора, обгрейда комп`ютера, ігрової гарнітури відшкодування половини їх вартості то ці витрати не є додатковими витратами у розумінні вимог СК України та охоплюються розміром аліментів, що стягуються з батька на утримання дитини на користь матері, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

Також, в порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10-12, 81, 141,142, 264,265,283 ЦПК України

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за судовим наказом Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2020 року з частини до 5 000 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) додаткові витрати на утримання сина в розмірі 5 606 грн. 73 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в сумі 1298 грн. 46 коп.

Стягувати аліменти в збільшеному розмірі з дати набрання рішенням суду законної сили.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: А.В. Плінська