Справа № 523/8860/23
Провадження №2-о/523/326/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Славинського А.Ю.

представника заявниці адвоката Радіонова О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Одеської міської ради про встановлення юридичного факту,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою в якій просить встановити факт її проживання однією сім`єю разом з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Заява мотивована тим, що заявниця після реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 переїхала разом з чоловіком проживати в квартиру, яка належить на праві власності ОСОБА_2 , а саме в квартиру АДРЕСА_1 , в якій вона постійно проживали з ОСОБА_2 , своїм чоловіком, мали спільні права та обов`язки, займались спільним господарством, були пов`язані спільним побутом. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його мати, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 . За заявою ОСОБА_1 приватним нотаріусом була заведена спадкова справа. Втім, отримати свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 не може, так як відсутні документи, які підтверджують її проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю не менше п`яти років на час відкриття спадщини. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 30.05.2023р. було відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Радіонов О.Л. заяву підтримали, просять задовольнити.

Одеська міська рада не забезпечила участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Суд, заслухавши заявницю, її представника, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

За приписами ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 21 Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Частинами першою та шостою статті 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, у редакції на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.

Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

За приписами частин першої, другої статті 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його батьками були записані: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ).

11.09.2012р. ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 ).

Згідно копії свідоцтва серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 28.04.1994р. державним нотаріусом Восьмої одеської державною нотаріальною конторою Щур Л.Д., реєстровий номер 2-2145.

До вказаного спадкового майна, за заявою ОСОБА_1 від 17.12.2021р., в якій вона стверджувала, що вона є спадкоємцем четвертої черги та прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мазаратій І.В., була заведена спадкова справа № 173/2021.

Інших спадкоємців за законом та/або за заповітом після смерті ОСОБА_2 матеріали спадкової справи не містять та таких не встановлено судом.

За приписами ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.ч.1-3 ст.1268 ЦК України).

Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У цій справі підлягає встановленню факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка є її свекрухою, не менш як п`ять років, встановлення якого необхідно заявниці, як спадкоємцю четвертої черги, для оформлення спадкових прав на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно довідки № П1-4679-ю/л від 11.01.2022р., виданою Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради, ОСОБА_3 з 14.08.2006 року по 30.11.2021р. був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 була зареєстрована з 04.10.2000р. по 17.11.2021р. за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 з 10.06.1988р. по 02.08.2006р. була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_3 . З 03.06.2021р. по теперішній час зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 . Тобто, в проміжок часу з серпня 2006р. по червень 2021р. ОСОБА_1 не мала зареєстрованого місця проживання.

Водночас ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 29.08.2008р. була власником квартири АДРЕСА_4 , яка нею була продана за договором купівлі-продажу від 16.07.2021р., реєстровий номер договору 466.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 - знайома ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_6 сусідка позивачки, показали, що ОСОБА_1 постійно, приблизно з 2012р. проживала в квартирі АДРЕСА_1 разом зі своїм чоловіком, ОСОБА_3 та його матір`ю ОСОБА_2 . Їхнє спільне проживання було обумовлено похилим віком ОСОБА_2 , станом її здоров`я та необхідністю стороннього догляду.

Допитаний свідок ОСОБА_7 , син ОСОБА_1 від першого шлюбу, в судовому засіданні показав, що його мати, приблизно у 1993р. познайомилась з ОСОБА_3 та з того часу вони спільно проживали однією сім`єю. У 2012р. мати та його вітчим уклали шлюб та в тому ж році вони переїхали до ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 де і проживали сумісно до смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Він же в свою чергу залишився проживати зі своєю дружиною та дітьми в квартирі АДРЕСА_4 . Свідок зазначив, що його мати, його вітчим та ОСОБА_2 проживаючи спільно мали спільний побут, вели спільне господарство, займались впорядкуванням квартири, мали спільний бюджет.

Факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також підтверджується представленими суду копіями квитанцій про проведення оплати внесків співвласників будинку АДРЕСА_5 ОСОБА_3 за період з 2017р. по 2021р., що вказує на наявність між ними спільного бюджету.

Згідно акту від 16.05.2022р., посвідченого головою правління ОСББ «Удача-11», ОСОБА_1 з вересня 2012р. постійно проживала однією сім`єю та вела спільне домашнє господарство зі своїм чоловіком, ОСОБА_3 та його матір`ю, ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 .

Крім цього, суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_8 мав постійне місце своєї реєстрації та єдине місце поживання в квартирі АДРЕСА_1 , в якій до дня смерті проживала і його мати, ОСОБА_2 . При цьому, цілком логічним є і проживання ОСОБА_1 у вказаній квартирі, як дружини ОСОБА_3 на протязі тривалого часу.

Також суд приймає до уваги ту обставину, що під час свого життя ОСОБА_2 визнавала факт спільного проживання з ОСОБА_9 , так як у червні 2021р. надала згоду на реєстрацію останньої на житловій площі в квартирі АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що факт, який просить встановити ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження під час розгляду справи. Встановлення такого факту не призводить до спадкування ОСОБА_1 спадкової квартири, а лише підтверджує факт її спільного проживання з померлою ОСОБА_2 не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, на підставі викладеного суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.315,317,319 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Заяву ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт відповідно до якого ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , іпн: НОМЕР_5 ) спільно проживала з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) однією сім`єю, з вересня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Повне рішення суду складено 19 жовтня 2023р.

Суддя