Справа № 669/565/23
Провадження № 2/669/176/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі :

головуючої - судді Бараболі Н.С.,

за участю секретаря Бабоян А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білогір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, треті особи приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига Володимир Васильович,

В С Т А Н О В И В :

15 червня 2023 року ОСОБА_1 (надалі позивачка) звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» (надалі ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС»/відповідач), в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 18 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований в реєстрі за № 17638, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС»» заборгованості за кредитним договором №369942049 від 24.02.2019 року, укладеним між нею та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», в сумі 63972,32 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати: 1073,60 грн. витрат по сплаті судового збору та 6000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу .

В обґрунтування наведених вимог зазначила, що приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою В.В. 18.06.2021 року відкрито виконавче провадження №65860345 на підставі виконавчого напису №17638, вчиненого 18 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною.

З виконавчим написом не погоджується і вважає його незаконним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства та таким, що не підлягає виконанню. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановом Кабінету міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Зокрема, вказує що чинна редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Оскільки кредитний договір не був нотаріально посвідченим, нотаріус не мав права на його підставі вчиняти оскаржуваний виконавчий напис.

Разом з тим, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, яким не виконав норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.п.2.3 п.2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5. Так, жодної вимоги від стягувача про виконання умов кредитного договору позивачка не отримувала. Таким чином, позивачка, не будучи повідомленою про намір вчинення виконавчого напису, була позбавлена можливості заперечувати проти вимог відповідача та надати докази неправомірності та безпідставності такої вимоги про стягнення коштів.

19.07.2023 року відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» надано суду заперечення на позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу, в яких вважає вимоги вказані вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, вказав, що до позовної заяви позивачем додано договір б/н про надання правничої (правової) допомоги від 31 травня 2023 року, проте зазначений договір не містить жодного посилання щодо надання правової допомоги по справі, стороною якої є ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягаж виконанню. Посилаючись на постанову Верховного суду від 07.09.2020 року у справі №910/4201/19, якою висловлено правову позицію. Відповідно до якої договір про надання правової допомоги та подані на підтвердження його виконання докази, повинні бути пов`язаними з розглядом конкретної судової справи, зауважив, що відсутність договору на надання правової допомоги позивачу по справі, яка стосується ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не можливо визначити, чи укладався останній саме для надання правової допомоги ОСОБА_1 , зокрема у справі за позовом до ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу (правову) допомогу в розмірі 6000,00грн., представником позивача до матеріалів позовної заяви додано копію Акту виконаних робіт по договору про надання правової допомоги б/н від 31 травня 2023 року року. Проте, адвокатом Підодвірним Т.І. не долучено детальний опис виконаних робіт, таким чином не зрозуміло, які саме послуги надані адвокатом та який фактично витрачений час на надання правової допомоги позивачу, відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України. Оскільки, в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують понесені витрати на правову допомогу позивача, а саме: детальний опис виконаних робіт, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги це є підстави для відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування таких витрат.

Також відмічено, що написання позовної заяви, що містить в собі загальні норми права, складено адвокатом, який має вищу юридичну освіту, володіє спеціальними знаннями та коштує 6000,00грн. значно завищена відносно складності даної справи, яка не потребує спеціальних знань. Відтак, розмір витрат на професійну правовоу допомогу допомогу є завищеним, неспіврозмірним та необґрунтованим відносно складності справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Отже, проаналізувавши надані документи представником позивача, вважає, що вартість виконаних робіт представником позивача є завищеною, необґрунтованою та документально не підтверджено, що не відповідає критеріям обґрунтованості а розумності у розуміння приписів ч.3 ст.141 ЦПК України та є неспіврозмірною зі складністю справи. Додані копії документів до справи є неналежними, недопустимими та оформленими з порушенням чинного законодавства, Національного стандарту України, тому додані документи не можна вважати належними доказами понесення витрат на правову допомогу в розмірі 6000,00грн.

В зв`язку із вказаним, просив відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. В поданій до суду заяві представник позивачки, адвокат Підодвірний Т.І. позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи проводити у його відсутності та відсутності позивачки. Не заперечив відносно розгляду справи в заочному порядку.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не надав. Крім того, направив на адресу суду належним чином завірені копії документів, на підставі яких вчинено оскаржуваний виконавчий напис, витребуваних за ухвалою суду.

Третя особа - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, клопотань про розгляд справи у її відсутності, письмові пояснення та заперечення також до суду не надала.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига В.В. в судове засідання не з`явився. В поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що 24.02.2019 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 , позивачкою по справі, був укладений кредитний договір №369942049 у формі електронного документу з використанням електронного підпису та одноразового ідентифікатора.

18.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 17638, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №369942049 від 24 лютого 2019 року, укладеним між нею та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 87 від 03 липня 2020 року є ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 року, реєстр прав вимоги №4 від 09 квітня 2021 року, є ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС».

З виконавчого напису вбачається, що строк платежу за кредитним договором 369942049 від 24.02.2019 року настав. Боржником допущено стрострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 09.04.2021 року по 07.05.2021 року включно. Сума заборгованості складає 62772,32 грн. та 1200,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, що підлягає стягненню, - 63972,32грн.

18 червня 2021 року приватним виконавчем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65860345 на підставі виконавчого напису № 17638, виданого 18.05.2021 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості в розмірі 63972,32грн.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі- Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор повинен надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат" умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

У зв`язку з цим, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Ухвалою від 06.03.2017 у справі № 826/20084/14 Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року та до закінчення касаційного розгляду зупинив її виконання.

Касаційний розгляд справи було закінчено винесенням ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, яка згідно інформації ЄДРСР України була опублікована 13.11.2017 року.

Встановлено, що резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, якою вищезазначену постанову Київського адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 залишено без змін, опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24.11.2017 року № 92.

Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відтак, станом на травень 2021 року у нотаріуса були відсутні підстави вчиняти виконавчий напис на кредитному договорі, оскільки його вчинення можливе лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти до наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на викладене, та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 та узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19).

У матеріалах справи, що розглядається відсутні докази того, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, жодної вимоги від стягувача про виконання умов кредитного договору 369942049 від 24.02.2019 року позивачка не отримував.

Таким чином, позивачка, не будучи повідомленою про намір вчинення виконавчого напису, була позбавлена можливості заперечувати проти вимоги відповідача та надати докази неправомірності та безпідставності такої вимоги про стягнення коштів.

Крім того, позивачці не надано документів і щодо переходу права вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором 369942049 від 24.02.2019 року від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», та від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛЙН ФІНАНС».

При цьому, суд також враховує, що відповідач не скористався своїм правом та не подав відзив на позовну заяву з доказами на спростування доводів позовної заяви в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та на підтвердження направлення позивачеві письмової вимоги та безспірності вимог.

Разом з цим, суд зауважує, що позивачка у встановленому законом порядку не спростувала належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та їх задоволення в частині визнання виконавого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

До того ж, відповідач ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», в силу положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України не позбавлене права звернутися за стягненням кредитної заборгованості в судовому порядку.

З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь позивачки підлягає 1073,60 грн. судового збору за подання позову до суду.

Щодо заявлених витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами

В силу частин четвертої, п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження факту надання правничої допомоги позивачу адвокат Підодвірний Т.І. надав суду: договір про надання правової допомоги від 31 травня 2023 року року; ордер про надання правничої (правової) допомоги та акт виконаних робіт по договору про надання правової допомоги від 31 травня 2023 року.

Так, за змістом п. 5 даного договору, розрахунки замовника з виконавцем здійснюються у національній валюті України. Оплата здійснюється замовником у готівковій формі або шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця, на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт, окремих кошторисів, або рахунків, у відповідності до виконаних видів юридичних послуг або запланованих витрат, пов`язаних з виконанням цього договору. Вартість послуг за цим договором визначається відповідно до обсягу наданих послуг, вказаних в акті приймання-передачі виконаних робіт.

Згідно Акту виконаних робіт по договору про надання правової допомоги від 31 травня 2023 року, представником позивача була надана позивачу правова допомога, яка полягає в підготовці трьох позовних заяв. Вартість підготовки однієї позовної заяви становить 6000,00грн. Оплата виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 31.05.2023 року замовником проведена у готівковій формі в сумі 18000,00грн.

Заперечуючи проти витрат на правничу допомогу представник відповідача, вказувала, що витрати на правову допомогу в сумі 6000,00грн. є неспіврозмірними та необґрунтованими із складністю даної справи. Крім того, відмітила, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують вартість послуг, які надаються адвокатом у даній справі у даному розмірі, не долучено детальний опис виконаних робіт, таким чином не зрозуміло, які саме послуги надані адвокатом та який фактично витрачений час на надання правової допомоги позивачу, відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України, та документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданнім правової допомоги.

В зв`язку із вказаним суд зауважує, що ознайомившись зі змістом наданого представником позивача Договором про надання правової допомоги від 31 травня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Підодвірним Т.І., встановлено, що вартість послуг за цим Договором визначається відповідно до обсягу наданих послуг, вказаних у акті приймання-передачі виконаних робіт.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам, в іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Представник відповідача не подавала клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу у відповідності до вимог ч.5 ст.137 ЦПК України, а тому суд не вирішує питання про їх зменшення. Таким чином, із ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 підлагають стягненню 6000,00грн. витрат на на правничу допомогу адвоката.

Разом з тим, стосовно доказів оплати послуг адвоката суд зауважує, що відповідно до висновків ВС КАС у постанові від 21.01.2021 р. у справі № 280/2635/20 відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено. Отже, докази оплати послуг адвоката подавати не обов`язково.

Керуючись статтями 15, 16, 18 ЦК України, статтями 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» № 296/5 від 22 лютого 2012 року, статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 137, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 18 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований в реєстрі за № 17638, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором 369942049 від 24 лютого 2019 року, укладеним між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», в сумі 63972,32 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн. за подання позову до суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивачка ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», місцезнаходження: м.Київ, бульвар Верховної Ради,34 оф.511, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 42254696.

третя особа - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, місцезнаходження: АДРЕСА_2

третя особа приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига Володимир Васильович, місцезнаходження: 29000, м.Хмельницький вул.Свободи,22, офіс 1.

Суддя Н. С. Бараболя