Справа № 135/706/23
Провадження № 2/135/226/23
У Х В А Л А

іменем України

21.06.2023 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судових засідань Глушко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ладижині Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, котрий продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

05.06.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним вище позовом, у якому просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на своє утримання на період навчання, але не більше досягнення 23-річного віку.

Ухвалою суду від 07.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи призначено на 21 червня 2023 року.

19.06.2023 відповідачем ОСОБА_2 подано клопотання про зупинення провадження у справі, яке мотивоване тим, що він перебуває на військовій службі під час мобілізації на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України з 04.03.2022 по теперішній час.

Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити в його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Дослідивши клопотання про зупинення провадження у справі, вивчивши матеріали цивільної справи в межах розгляду даного клопотання, суд приходить до наступного.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи, згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 15.06.2023 відповідач ОСОБА_2 перебуває на військовій службі під час мобілізації на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України з 04.03.2022 по теперішній час.

Указом Президента «Про введення воєнного стану в України» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який триває і на даний час.

Пунктом 2 зазначеного Указу передбачено, - Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Згідно вимог ч. 1-2 ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» № 1934-XII від 06.12.1991 (далі Закон № 1934-XII), Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Статтею 3 Закону № 1934-XII встановлено, - Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Листом Верховного Суду №730/0/2-22 від 19.04.2022 судам доведено до відома та врахування під час здійснення правосуддя інформацію щодо відкладення призначених судових засідань у справах, стороною або третьою стороною в яких є Міністерство оборони України і Збройні Сили України, з відновленням розгляду таких справ після закінчення в Україні дії воєнного стану.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

У випадку, встановленому п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 253 цього Кодексу, провадження у справі зупиняється - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року).

У справі "Беллет проти Франції" ЄСПЛ зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Враховуючи зазначене вище та те, що відповідною довідкою підтверджені обставини того, що відповідач ОСОБА_2 проходить службу у складі Збройних Сил України за наявності яких, згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, а тому клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 251 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, котрий продовжує навчання, - зупинити до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя