Справа номер 489/1384/21 Головуючий суду першої інстанції Коваленко І. В.
Провадження номер 22-ц/812/435/23 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Колосовського С. Ю., Ямкової О. О.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В. М.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника АТ «Миколаївгаз» Сімцис Ю. В.,

представника ТОВ «Миколаївгаз збут» Ткачук Г. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 березня 2023 року, ухвалене о 14 год 41 хв під головуванням судді Коваленка І. В. у приміщенні суду в м. Миколаєві, повний текст якого складено 07 березня 2023 року, за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаїгаз збут» та акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» про скасування заборгованості, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2021 року ОСОБА_1 подала до суду вищезазначений позов, який обґрунтовувала наступним.

Позивач зазначала, що вона є споживачем побутового газу у будинку АДРЕСА_1 з особистим рахунком № НОМЕР_1 . Спожитий нею газ обліковувався встановленим лічильником Самгаз G-4. Маючи сумніви у правильності роботи приладу обліку газу, вона звернулася до АТ «Миколаївгаз» з проханням провести його повірку.

На підставі звернення ОСОБА_1 19 серпня 2019 року представниками АТ «Миколаївгаз» здійснено демонтаж лічильника газу Самгаз G4 №1862521 з показами 39548,95 куб м.

Після повірки лічильника його було повернуто на місце розташування у будинку позивача.

На підставі показів лічильника позивачу була направлена вимога про сплату заборгованості за спожитий природний газ в сумі 33 410,74 грн.

ОСОБА_1 вказувала, що лічильник, який було демонтовано у неї в будинку і який вказаний у її особовому рахунку мають різні номери та рік виробництва, а саме у будинку розташований Самгаз G4 1996 року №1862521, а у особовому рахунку вказаний Самгаз G4 1997 року № НОМЕР_2 .

На думку позивачки це свідчить про те, що розрахунок заборгованості здійснювався на підставі лічильника, який за її адресою не встановлювався.

Крім того, ОСОБА_1 вказувала, що при її звичайному використанні газу не могло бути споживання у період з лютого по серпень 2019 року у розмірі 4198,95 куб. м.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 наголошувала на незаконності виставленої їй відповідачами заборгованості за спожитий газ.

Також ОСОБА_1 вказувала на те, що внаслідок незаконних дій відповідачів їй було завдано моральної шкоди, оскільки вона весь час перебувала у стані нервової напруги та була вимушена витрачати свій час на пошук правового обґрунтування захисту своїх прав.

Посилаючись на вищезазначені обставини, ОСОБА_1 просила скасувати її заборгованість за газопостачання по особовому рахунку № НОМЕР_1 в сумі 33 410,74 грн; зобов`язати АТ «Миколаївгаз» встановити новий побутовий лічильник газу у будинку АДРЕСА_1 . Стягнути з відповідачів на її користь моральну шкоду в сумі 25 000 грн.

Позиція відповідачів у суді першої інстанції

АТ «Миколаївгаз» проти задоволення позову заперечувало, вказуючи на те, що заборгованість ОСОБА_1 за спожитий газ утворилася перед ТОВ «Миколаївгаз збут», а тому АТ «Миколаївгаз» є неналежним відповідачем.

Щодо вимог з встановлення лічильника газу АТ «Миколаївгаз» зазначено, що оснащення споживача приладом обліку газу на безоплатній основі здійснюється виключно у випадку відсутності у особи лічильника.

Однак у будинку ОСОБА_1 наявний прилад обліку газу, а тому її вимоги з встановлення лічильника є безпідставними.

АТ «Миколаївгаз» заперечувало й проти вимог позивача про стягнення моральної шкоди, посилаючись на їх безпідставність.

ТОВ «Миколаївгаз збут» також заперечувало проти задоволення позову ОСОБА_1 .

Товариство вказувало, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту права, оскільки незгода з проведеними товариством розрахунками є претензією, яка не є способом захисту прав.

Також відповідачем зазначено, що ОСОБА_1 фактично визнала розмір нарахованої їй заборгованості, оскільки 30 вересня 2019 року звернулася до нього із заявою про реструктуризацію боргу в сумі 33 410,77 грн та добровільно погасила заборгованість на суму 10 000 грн.

ТОВ «Миколаївгаз збут» наголошено, що відповідальною особою за облік природного газу є АТ «Миколаївгаз», а тому на підставі наданих ним показів споживання природного газу побутовим споживачам пред`являється рахунок на оплату.

У зв`язку з чим ТОВ «Миколаївгаз збут» наполягало на тому, що воно не є належним відповідачем по справі.

Крім того, ТОВ «Миколаївгаз збут» вказувало на безпідставність та необґрунтованість вимог ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 березня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що демонтаж лічильника газу, а також його встановлення після повірки здійснено у присутності споживача з фіксацією його показів, на підставі яких було здійснено розрахунок для сплати. За такого вимоги позивача щодо незаконності здійснених нарахувань за споживання газу є безпідставними.

Також судом зазначено, що розбіжності між фактичним номером лічильника та дати його виготовлення і відомостями, які містились у АТ «Миколаївгаз» не вплинули на облік природного газу та були усунуті товариством шляхом внесення виправлень.

Вимоги ОСОБА_1 щодо встановлення їй лічильника газу судом також відхилені з огляду на те, що наявний в неї прилад обліку є справним та пройшов повірку.

Оскільки суд не встановив порушення прав позивача з боку відповідачів, він вважав що її вимоги про стягнення моральної шкоди є необґрунтованими.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, ОСОБА_1 вказувала, що не згодна з нарахованою сумою заборгованості за споживання природного газу, бо вважає, що відповідачами було здійснено виправлення показів лічильника.

Позивач наголошувала на тому, що лічильник на підставі показань якого їй нараховувалася заборгованість за спожитий газ, в неї встановлений не був.

ОСОБА_1 зазначала, що суд першої інстанції безпідставно відхилив її доводи зазначені в обґрунтування позовних вимог.

Узагальнені доводи та заперечення осіб, які подали відзиви на апеляційну скаргу

Відповідачі заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважаючи їх безпідставними. Ними вказано, що суд у повній мірі дослідив обставини справи та ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 є споживачем природного газу по АДРЕСА_1 із особовим рахунком № НОМЕР_1 .

Згідно з актом на пуск газу від 03.12.2007 експлуатуються за цією адресою такі газові прилади: котел АГВ «Геліос», плита газова ПГ-4, газовий лічильник Самгаз G-4 №1862521 (а.с.118-119).

19 серпня 2019 року представниками АТ «Миколаївгаз» за вищезазначеною адресою здійснено демонтаж лічильника газу №1862521 з показами 39548,53 куб.м, що не заперечується сторонами.

28 серпня 2019 року Відділом лабораторних вимірювань Управління метрології складено акт №4100, у якому зазначено, що на підставі акту про демонтаж від 19 серпня 2019 року прийнято лічильник №1862521 розміру G-4 виробництва Самгаз RS 1.2 LA з останніми показами 39548,53 куб. м (а.с.34).

30 серпня 2019 року ДП «Миколаївстандартметрологія» складено протокол повірки №13580, відповідно до якого лічильник газу G-4 №1862521 виробник SAMGAS RS1.2LA із показниками 39548,95 куб.м, придатний до використання (а.с.28).

Цього ж дня видано свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки, а саме лічильника газу G-4 №1862521 виробник SAMGAS, у якому засвідчено його відповідність вимогам ДСТУ EN 1359:2012 (а.с.35).

09 вересня 2019 року АТ «Миколаївгаз» проведено монтаж вищезазначеного лічильника із показами 39548,95 куб. м (а.с.33).

19 вересня 2019 року ТОВ «Миколаївгаз збут» склало на ім`я ОСОБА_1 вимогу-претензію про сплату заборгованості за спожитий газ, яка утворилася станом на 09 вересня 2019 року в сумі 33 410,74 грн, виходячи з показів лічильника 39548,95 куб. м (а.с.22).

30 вересня 2019 року ОСОБА_1 підписано заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовими споживачами по АДРЕСА_1 , де постачальником зазначено ТОВ «Миколаївгаз збут» (а.с.12).

Цього ж дня ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Миколаївгаз збут» із заявою про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ в сумі 33 410,74 грн терміном на 60 місяців (а.с.91).

Відповідаючи на заяву ОСОБА_1 , ТОВ «Миколаївгаз збут» запропонувало позивачці укласти договір реструктуризації терміном на 6 місяців за умови сплати 10023,22 грн, що становить 30% від загальної суми боргу в сумі 33 410,74 грн, розрахованої на підставі показів лічильника у 39 548,95 куб. м (а.с.94-95).

18 жовтня 2019 року ОСОБА_1 сплатила ТОВ «Миколаївгаз збут» 10 027 грн (а.с.15).

15.06.2020 АТ «Миколаївгаз» повідомило ОСОБА_1 про внесення змін до програмного комплексу з метою виправлення номеру та дати випуску газового лічильника по особовому рахунку № НОМЕР_1 , а саме: Самгаз RS/1,2 LA G-4, зав. №1862521, 1996 року випуску (а.с.19).

24 вересня 2021 року АТ «Миколаївгаз» на підставі доручення ТОВ «Миколаївгаз збут» від 16.09.2021 припинило постачання природного газу споживачу ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 (а.с.129).

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиви, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, оскільки його ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Норми статті 714 ЦК України регламентують, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з пунктами 1, 7 глави 3 розділу VI, пунктом 4 глави 1 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за №1379/27824 (далі Кодекс ГТС), договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Передача (розподіл, споживання) природного газу до/з газорозподільної системи здійснюється за умови наявності комерційного вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності лічильника газу споживають природний газ за нормами споживання, встановленими законодавством, до термінів, передбачених Законом України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу", та з урахуванням вимог цього Кодексу.

Главою 8 розділу Х Кодексу ГТС визначено порядок періодичної повірки ЗВТ по об`єктах побутових споживачів (населенню).

Періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування монтаж, технічне обслуговування та пов`язаний з такою повіркою ремонт) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, здійснюється за рахунок Оператора ГРМ незалежно від того, чи є він власником ЗВТ.

Для належної організації періодичної повірки лічильників газу по об`єктах побутових споживачів Оператор ГРМ повинен:

1) мати в наявності персоніфікований перелік всіх лічильників газу побутових споживачів, що знаходяться на ліцензованій території Оператора ГРМ;

2) забезпечити належний моніторинг термінів спливу міжповірочного інтервалу для складання графіка проведення періодичної повірки лічильників;

3) забезпечити періодичну повірку лічильника протягом міжповірочного інтервалу.

Побутовий споживач, на території та/або в приміщенні якого встановлений лічильник газу, зобов`язаний забезпечити доступ представникам Оператора ГРМ після пред`явлення ними службових посвідчень для проведення робіт з демонтажу лічильника на повірку (або його повірки на місці встановлення).

Зняття лічильника газу на періодичну повірку (або його повірку на місці встановлення) здійснюється у присутності споживача (власника або наймача об`єкта побутового споживача). За необхідності розпломбування лічильника газу представник Оператора ГРМ складає акт розпломбування, який підписується споживачем (власником або наймачем об`єкта побутового споживача).

7. До демонтажу лічильника газу на періодичну повірку або до/під час його періодичної повірки на місці встановлення Оператор ГРМ має право проводити контрольний огляд вузла обліку та/або його перевірку в порядку, визначеному главою 9 цього розділу, а також ініціювати проведення експертизи або експертної чи позачергової повірки лічильника газу в порядку, визначеному главою 10 або 11 цього розділу. У такому разі споживач зобов`язаний забезпечити представникам Оператора ГРМ (разом з їх засобами і матеріалами) відповідний доступ до лічильника газу.

Після встановлення повіреного лічильника газу (або проведення повірки лічильника газу на місці його встановлення) Оператор ГРМ здійснює пломбування повіреного лічильника газу, про що складає акт про пломбування, який має підписати споживач (власник або наймач об`єкта побутового споживача).

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до статей 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторони. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 є правильним.

Судом обґрунтовано констатовано, що позивач є споживачем природного газу, оскільки фактично приєдналася до договору розподілу природного газу. Нарахована їй заборгованість за споживання природного газу здійснена на підставі показів лічильника, який у присутності позивача було демонтовано з будинку по АДРЕСА_1 з показниками 39 548,53 куб.м. Після повірки, яка підтвердила придатність лічильника, його було встановлено у будинку позивача.

Позивачем не було доведено належними та допустимими доказами того, що розрахунок заборгованості їй було здійснено на підставі інших показників лічильника, який не має відношення до будинку по АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції правильно встановив характер правовідносин, у мотивувальній частині рішення зазначив відповідні норми цивільного законодавства, навів їх зміст, дав оцінку наданим сторонами доказам.

Апеляційний суд, погоджуючись з цими висновками суду першої інстанції, вважає недоцільним повторне наведення обґрунтувань на спростування доводів апеляційної скарги, які вже були оцінені судом. Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що хоча пункт перший статті 6 Конвенції і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент. Відхиляючи скаргу, апеляційний суд, має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення ЄСПЛ від 21 січня 1999 року у справі «Гарсіа Руїз проти Іспанії»).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки воно є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 березня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді С. Ю. Колосовський

О. О. Ямкова

Повний текст постанови складено 10 травня 2023 року.