Справа № 489/4950/23
Провадження № 2/487/2460/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2023 м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Карташевої Т.А, за участю секретаря Самедової Р.Ш., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31.08.2023 року 13.10.2023 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшли за підсудністю матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Одночасно з матеріали справи були передані матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій просила заборонити ОСОБА_2 здійснювати дії щодо відчуження 18/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 та здійснювати дії, що можуть привести до втрати права власності на житловий будинок у будь-який спосіб, у тому числі, шляхом внесення у статутний капітал юридичних осіб, передачу в заставу, оренду.

Подана заява обґрунтована тим, що 01.11.2021 р. нею ОСОБА_1 в якості анансового платежу були передані ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 50 000 грн. за продаж 18/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_2 , яка належить останній на праві власності. Відповідач ОСОБА_2 гарантувала, що угода про продаж будинку має відбутися в найкоротший термін. На підтвердження зобов`язань ОСОБА_2 складено та підписано розписку, яка додана до матеріалів позову.

Проте, на сьогоднішній день договір купівлі-продажу не укладено, кошти, які були передані відповідачу ОСОБА_2 в якості авансу, остання повертати відмовляється, на зв`язок не виходить.

Посилаючись на те, що на даний час у відповідача є майно, яке надасть можливість забезпечити виконання рішення суду шляхом накладення арешту на вказане майно, оскільки не вжиття заходів забезпечення позову можуть привести до втрати права власності у будь-який спосіб, у тому числі передачу в оренду, заставу тощо.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз`ясненнями п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

З наведенного вбачається, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо невиконання ОСОБА_2 зобов`язань стосовно укладання договору купівлі-продажу 18/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_2 .

До матеріалів заяви додано розписку від імені ОСОБА_2 01.11.2022 року, відповідно до якої остання отримала від ОСОБА_1 аванс в сумі 50 000 грн за продаж 18/10 частин домоволодіння по АДРЕСА_2 .

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки від 30.08.2023, 18/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що на даний час договір купівлі-продажу зазначеного вище об`єкту нерухомого майна так і не укладено, грошові кошти, передані відповідачу ОСОБА_2 , повернуті ОСОБА_1 не були.

Викладені обставини, враховуючи положення ст.151 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 відчужувати 18/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 та здійснювати дії, що можуть привести до втрати права власності на житловий будинок у будь-який спосіб, у тому числі, шляхом внесення у статутний капітал юридичних осіб, передачу в заставу, оренду.

А за такого, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.149-153, 157, 353-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Накласти арешт на 18/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності.

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження 18/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Виконання ухвали з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 156 ЦПК України, за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 17.10.2023.

Суддя Т.А.Карташева