Справа № 212/8566/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Ігнатьєвої А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2020 року до суду надійшов позов АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 , у якому позивач просив суд стягнути з відповідача кредитну заборгованість за Заявою-Договором № 207/2440749-СК від 29 березня 2016 року, що в частині тіла кредиту, відсотків та комісії станом на 15.01.2020 становить 81 520,88 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) становить 29 451,03 грн.; заборгованість за відсотками (в т.ч. прострочена) 45 715,78 грн.; заборгованість по комісії (в т.ч. прострочена) 6354,07 грн., а також стягнути штраф у розмірі 1100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29 березня 2016 року між АТ «Таскомбанк» (далі позивач, Банк) та ОСОБА_1 (далі відповідач, позичальник) було укладено Заяву-Договір № 207/2440749-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з встановленням Кредитного ліміту) (далі Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору предметом договору є надання позивачем позичальнику грошових коштів на наступних умовах: максимальна сума кредитного ліміту 100 000 грн., процентна ставка 55% річних, комісія 1% від основної суми заборгованості, штраф за прострочення обов`язкового мінімального платежу 100 грн. за кожен факт прострочення платежу, строк користування 365 днів з автоматичною пролонгацією з моменту встановлення кредитного ліміту, цільове призначення кредиту споживчі цілі. Умови Кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості, яка станом на 15.01.2020 становить 82 620,88 грн., у т.ч. заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 59 451,03 грн., заборгованість за відсотками (в т.ч. прострочена) 45 715,78 грн., заборгованість по комісії (в т.ч. прострочена) 6 354,07 грн., сума нарахованого штрафу 1 100,00 грн.

03 грудня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд.

17 лютого 2021 року у справі було ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 76 266,81 грн., а також витрати на оплату судового збору у розмірі 1940,15 коп., в іншій частині позовних вимог відмовлено.

08 червня 2021 року ухвалою суду у порядку виконання зазначеного вище рішення суду від 17.02.2021, задоволено заяву ТОВ «Вердикт Капітал», замінено стягувача у виконавчому провадженні з АТ «Таскомбанк» на ТОВ «Вердикт Капітал».

Ухвалою суду від 22 травня 2022 року заочне рішення, ухвалене 17.02.2021 у цивільній справі за позовом АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано, призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, роз`яснено учасникам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи.

05 вересня 2022 року ухвалою суду замінено позивача АТ «Таскомбанк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал», закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 03.10.2022.

03 жовтня 2022 року судовий розгляд відкладено на 25 жовтня 2022 року через неявку сторони відповідача.

25 жовтня 2022 року судовий розгляд справи був відкладений на 25 листопада 2022 року через воєнний стан.

25 листопада 2022 року ухвалою суду було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів, відкладено розгляд справи за клопотанням представника відповідача на 20 грудня 2022 року.

20 грудня 2022 року судовий розгляд справи не відбувся через відсутність електроенергії в приміщенні суду, судове засідання відкладено на 17 січня 2023 року.

06 січня 2023 року ухвалою суду за клопотанням представника позивача призначено розгляд справи в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою системи EasyCon.

17 січня 2023 року у зв`язку з відсутністю електроенергії в приміщенні суду судовий розгляд був відкладений.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у наданому суду письмовому клопотанні просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача надав суду письмову заяву про проведення розгляду справи за відсутності відповідача та його представника, просив відмовити у позові, до матеріалів справи надав письмові пояснення, у яких зазначив, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ «Таскомбанк» дотримався вимог ч. 2 ст. 11 Закону № 1023-ХІІ про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими Банк, а тому Витяг з публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, пакет послуг «Класична», наповнення пакету послуг, тарифи та умови обслуговування, додаток 4 до протоколу тарифного комітету № 49-3 від 08.11.2018, які розміщені на сайті Банку, і які містяться в матеріалах справи без підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 29.03.2016 шляхом підписання договору-заяви. Відповідач отримав кредит у розмірі 31186,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання заяви, в той час як повернуто суму у розмірі 23 795,12 грн., що складається з суми сплачених відсотків, тіла кредиту, комісії, відповідно до наданого позивачем розрахунку. Крім того, станом на 08.12.2022 з відповідача стягнуто на користь позивача під час примусового виконання заочного рішення суду суму 9346,11 грн.

Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 211 ЦПК України за наявними в ній доказами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами цивільної справи, що 29 березня 2016 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-договір № 207/2440749-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з встановленням кредитного ліміту) Кредитна картка «Класична» (т.1, а.с. 7).

Відповідно до пункту 1, 3 вказаної Заяви ОСОБА_1 акцептував публічну пропозицію Банку, яка розміщена на веб-сайті Банку: www.tascombank.com.ua, на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, і беззастережно приєднався до умов Договору (з усіма змінами та доповненнями, які відбулися протягом дії цієї Заяви-договору). Просив встановити Банк на його поточний рахунок у гривні кредитний ліміт в рамках кредитного продукту «Кредитна картка «Класична» для здійснення операцій за рахунком, сума яких перевищує залишок коштів на рахунку.

Крім того, ОСОБА_1 погодився з тим, що розмір та строк дії, процентна ставка, розмір ліміту, розмір мінімального платежу та інші умови щодо банківської кредитної картки та кредиту, що надаються йому у зв`язку з обраним пакетом послуг, кредитним продуктом і приєднанням до Договору шляхом підписання цієї Заяви-договору, встановлюється відповідно до умов Договору та залежить від типу обраного ним пакету послуг та кредитного продукту.

У Розділі 2 у пунктах 1, 3 Заяви-договору визначено, що строк дії кредитного ліміту за цією Заявою-договором становить 365 днів з моменту повідомлення Банком про факт встановлення кредитного ліміту, при цьому після закінчення зазначеного періоду, строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується; Заява-договір набуває чинності з моменту її підписання сторонами і діє до повного виконання Клієнтом і Банком своїх зобов`язань за нею.

Відповідно до копії Умов надання та обслуговування Кредитної лінії, які є Додатком 1 до Заяви-договору № 207/2440749-СК і які підписані Банком та Клієнтом ОСОБА_1 , мінімальний та максимальний розміри ліміту кредитної лінії 1 000 грн. та 100 000 грн. відповідно; процентна ставка за користування кредитною лінією встановлюється відповідно до діючих у Банку Тарифів та обраного Позичальником Пакету послуг (т. 1, а.с. 8).

29 березня 2016 року ОСОБА_1 надав Банку письмову заяву, у якій просив перерахувати з його рахунку, відкритому на підставі Заяви-Договору № 207/2440749-СК від 29.03.2016, кошти у розмірі 31186 грн. на вказані ним реквізити (т. 1, а.с. 10).

Відповідно до розрахунку, проведеного позивачем, станом на 15.01.2020 у відповідача наявна заборгованість у розмірі 82620,88 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 29451,03 грн.; заборгованості за відсотками (в т. ч. прострочена) 45715,78 грн.; заборгованості по комісії (в т.ч. прострочена) 6354,07 грн., штраф 1100,00 грн. (а.с. 20-21).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Позивач, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості по кредиту, просив стягнути заборгованість за користування кредитними коштами, а також заборгованість за процентами, комісією та штраф.

Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 липня 2020 року у справі №378/305/18 (провадження №61-46239св18), пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту, умов та правил надання банківських послуг, оскільки умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів, комісії та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком умови та правила не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановленими ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19).

З наведеного Банком розрахунку заборгованості та виписок по особовому рахунку вбачається, що ОСОБА_1 отримав 29.03.2016 у кредит кошти у розмірі 31186,00 грн., що не заперечується стороною відповідача, і користувався ними до 26.12.2019, при цьому не виконуючи належним чином свої зобов`язання по своєчасному і повному поверненню кредитних коштів, у зв`язку з чим позивачем нараховані проценти за користування кредитом у розмірі 45 715,78 грн., заборгованість по комісії 6354,07 грн., штраф 1100,00 грн. (т. 1, а.с. 20-24).

Однак, як вбачається зі змісту Заяви-договору позичальника на отримання кредитного ліміту, підписаної ОСОБА_1 , а також Додатку 1 до цієї Заяви, у них відсутні умови про розмір процентів за користування кредитом, а також не визначені види та розміри відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

У змісті документу з назвою «Пакет послуг «Кредитка» (для продукту «Кредитна картка «Класична») Наповнення Пакету послуг, Тарифи та умови обслуговування» та у Витязі з публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб також відсутній підпис відповідача.

Крім того, документ «Пакет послуг «Кредитка» (для продукту «Кредитна картка «Класична») Наповнення Пакету послуг, Тарифи та умови обслуговування» є Додатком 4 до Протоколу Тарифного комітету № 49-3 від 08.11.2018 та введений в дію з 12.11.2018, тоді як сторони укладали Заяву-договір у 2016 році, а Витяг з публічної пропозиції і зовсім не містить будь-яких реквізитів: дати прийняття, затвердження тощо.

Також, суд звертає увагу, що у підписаній позичальником Заяві-Договорі від 29.03.2016 у пункті 2 Розділу 2 зазначено про те, що ця Заява-договір є документом, який підтверджує відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 у валюті гривні відповідно до тарифного плану «Кредитка 2625», тоді як Позивачем наданий документ «Пакет послуг «Кредитка».

Зі змісту правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 липня 2020 року у справі №378/305/18 (провадження №61-46239св18) слідує, що в такому випадку сторони не досягли згоди щодо умови про розмір процентів за користування кредитом. Тому відсутні підстави для включення боргу по сплаті процентів за користування кредитом, комісії, штрафу в загальний розмір боргу за кредитним договором.

Таким чином, розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором становить 29 451,03 грн.

При цьому, суд при вирішенні питання про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, враховує суми фактично сплачених останнім коштів за кредитом, а також суми процентів та комісії, що були безпідставно нараховані Банком, але погашалися за рахунок коштів, що сплачувалися відповідачем.

Так, з вказаного вище розрахунку вбачається, що відповідач ОСОБА_1 частково виконував зобов`язання за договором шляхом внесення коштів, загальний розмір яких за період з 29.03.2016 по 26.12.2019 складає 23 795,12 грн. (15110,46 грн. зараховані як проценти, 1734,97 грн. зараховані як основний борг по кредиту, 6949,69 грн. зараховано як комісія).

Крім того, судом враховуються грошові кошти у розмірі 9346,11 грн., стягнуті з відповідача під час примусового виконання приватним виконавцем Русецькою О.О. заочного рішення суду у справі № 212/8566/20 від 11.10.2021 на підставі виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу виконавчого листа і перераховані стягувачу ТОВ «Вердикт Капітал» (т. 2, а.с. 13).

Отже, загальна сума сплачених відповідачем грошових коштів у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором становить 33 141,23 грн., а тому суд приходить до висновку про повне виконання відповідачем своїх зобов`язань перед кредитодавцем за договором та визнає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наведених вище підстав.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у позові, судові витрати, понесені позивачем, останньому не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 77-81, 141, 211, 178, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 15 березня 2023 року.

Суддя: О. В. Колочко