ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м.Суми

Справа №577/965/22

Номер провадження 22-ц/816/39/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Альфа Банк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Альфа Банк» адвоката Луньової Анни Геннадіївни на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31 серпня 2022 року в складі судді Семенюк І.М., постановленого в м. Конотоп,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у лютому 2021 року позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість в сумі 267296 грн. 06 коп., а саме: тіло кредиту 108513 грн. 94 коп., простроченого кредиту 200191 грн. 73 коп. відсотків за тілом кредиту 18842 грн. 20 коп., неустойка 48262 грн. 13 коп., а також просив вирішити питання розподілу судових витрат.

Свої вимоги обґрунтував тим, що між Акціонерним товариством «Альфа Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н від 19 вересня 2017 року, згідно з яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 200000 грн. на картковий рахунок. В порушення умов договору відповідач свої зобов`язання не виконав в результаті чого, станом на 03 лютого 2022 року заборгованість склала за тілом кредиту в сумі 108513 грн. 94 коп., прострочка по тілу 200191 грн. 73 коп., відсотків за кредитом 18842 грн. 20 коп., неустойки 48262 грн. 13 коп.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31 серпня 2022 року позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Альфа Банк» заборгованість за кредитним договором від 19 вересня 2017 року станом на 03 лютого 2022 року в розмірі 108513 грн. 94 коп., а також 1643 грн. 87 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що паспорт споживчого кредиту не є складником кредитного договору. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит і дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не фіксується воля сторін договору та його зміст. Також, підписана відповідачем анкета - заява про приєднання до публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб не є складовою частиною кредитного договору оскільки не містить конкретних запропонованих умов такого договору. Крім того, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування. Разом з цим, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню лише в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, яка визначена позивачем та викладена у розрахунку і становить 108513 гривень 94 копійки.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник Акціонерного товариства «Альфа Банк» адвокат Луньова Анна Геннадіївна подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Доводи скарги мотивує тим, що до складу кредитного договору входять оферта, акцепт, паспорт споживчого кредиту та анкета заява про публічну пропозицію банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. У вказаних складових частинах погоджено та підписано сторонами умови кредитування. Вказує, що загальна прострочена заборгованість по тілу кредиту на дату розрахунку складає 200191 грн. 73 коп., проте судом було стягнуто лише частину заборгованості за тілом. Вказує, що відповідач не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості. У розділі ІІІ оферти та акцепту сторонами погоджено розмір процентної ставки яка становить 35,99 % річних, а тип ставки є фіксованим. Вказує, що платіжна картка є одним із засобів доступу до відкритого платіжного рахунку. Після закінчення строку дії однієї платіжної карти поточний рахунок не закривається. Строк кредитування не припиняється. Закриття рахунку є можливим лише за письмовою заявою клієнта за умови повного погашення заборгованості. Зазначає, що відповідач здійснював погашення заборгованості до січня 2021 року, тобто продовжував користуватися поточним рахунком із встановленим кредитним лімітом і після 19.09.2020 року, коли строк дії першої платіжної картки мав закінчитися. Вказує, що останній платіж по погашенню заборгованості відповідач здійснив у січні 2021 року в сумі 2000 грн. чим вчинив дії, що свідчать про визнання ним заборгованості, а тому посилання відповідача про пропуск строку позовної давності не заслуговує на увагу.

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 19 вересня 2017 року ОСОБА_1 підписав анкету - заяву про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа Банк» та оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с. 18).

Також ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 20).

ПАТ «Альфа Банк» акцептовано пропозицію на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії без зазначення дати такого акцепту (а.с. 19).

Додану до позову публічну пропозицію АТ «Альфа Банк» на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб відповідачем підписано не було. (а.с. 5 17).

З наданого позивачем до суду рахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 19 вересня 2017 року вбачається, що станом на 03.02.2022 року загальна заборгованість відповідача складає 267296 грн. 06 коп. з яких: за тілом кредиту 108513 грн. 94 коп., за простроченим тілом кредиту - 200191 грн. 73 коп. по відсотках за користування кредитом 18482 грн. 20 коп., неустойка - 48262 грн. 13 коп. (том. 1, а.с. 8-10).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частинами першою, другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює фінансова установа, в даному випадку АТ «Альфа Банк».

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу

Таким чином, проценти за користування позиченими коштами та неустойка за своєю правовою природою поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В анкеті-заяві про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа Банк» від 19 вересня 2017 року процентна ставка не зазначена, наданий банком витяг з публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб відповідачем підписано не було.

Стосовно позовних вимог ПриватБанку щодо до стягнення заборгованості за пенею колегія суддів зазначає, що в анкеті - заяві про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа Банк» від 19 вересня 2017 року також відсутні і умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що підпис ОСОБА_1 в анкеті-заяві про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа Банк» від 19 вересня 2017 та паспорту споживчого кредиту року свідчить про факт його ознайомлення з умовами договору та згоду на його укладання.

На підтвердження цих вимог позивач надав публічну пропозицію АТ «Альфа Банк» на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту в яких визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема неустойка за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, їх розміри і порядок нарахування та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю публічну пропозицію АТ «Альфа Банк» на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб мав на увазі та ознайомився і погодився з нею ОСОБА_1 , підписуючи заяву-анкету про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа Банк» від 19 вересня 2017, а також те, що вказані документи на момент отримання ним кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядку нарахування.

Крім того, роздруківка публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб надана позивачем та не підписана відповідачем, належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення АТ «Альфа Банк», який може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України.

За змістом вказаної норми договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки публічна пропозиція АТ «Альфа Банк» на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб розміщена в мережі інтернет за посиланням: https://alfabank.ua та надана позивачем, не підписувалася відповідачем і не містить доказів ознайомлення з нею останнього. Тобто, кредитор міг додати до позовної заяви витяг з публічної пропозиції у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані ОСОБА_1 умови банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та неустойки, надані банком документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до кредитного договору.

Підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту також не означає укладення договору про споживчий кредит і дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не фіксується воля сторін договору та його зміст.

Надані позивачем витяги з публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім, не можуть свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Вищевикладене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Надана позивачем оферта на укладання угоди про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії, підписана відповідачем, також не є свідченням укладання між позивачем та відповідачем публічного договору приєднання, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що позивачем було її акцептовано саме на визначених в ній умовах з огляду на те, що договором приєднання є договір умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, відповідач приєднуючись до публічного договору приєднання позбавлений можливості пропонувати позивачеві свої умови договору кредитування, тим більше, що наданий позивачем акцепт не містить дати акцептування умов викладених в оферті. Тобто, позивачем не надано доказів того, що вказані умови були ним акцептовані саме на день укладання кредитного договору з відповідачем, а не пізніше і кредитний договір було укладено саме на умовах викладених в цих документах.

Вказаним спростовуються доводи позивача про те, що наявність підпису на анкеті-заяві свідчить про укладення кредитного договору з одночасним узгодженням всіх істотних його умов.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

До цього необхідно зазначити, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа Банк», оскільки публічна пропозиція АТ «Альфа Банк» на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому, при укладенні договору з ОСОБА_1 , АТ «Альфа Банк» не дотрималося вимог добросовісності, розумності і справедливості та переклало на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції відносно того, що заявлені позивачем позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості з відсотків за користування тілом кредиту в сумі 18842 грн. 20 коп., неустойки в сумі 48262 грн. 13 коп. є необґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено того, що сторонами було узгоджено умови договору щодо розміру заявлених позивачем відсотків та неустойки.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції дійшовши обґрунтованого висновку відносно того, що позивачем безпідставно нараховувались відповідачу відсотки за користування тілом кредиту та неустойки не звернув увагу на те, що фактично позивачем здійснювалося їх погашення за рахунок сплачених відповідачем грошових коштів. Крім того, судом неправильно було визначено суму отриманих відповідачем кредитних коштів.

З таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що сплачені відповідачем грошові кошти, що зараховувалися позивачем в рахунок погашення відсотків за тілом кредиту та неустойки необхідно також зарахувати в рахунок погашення заявленої позивачем вимоги про стягнення грошової суми за тілом кредиту.

Так наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом свідчить про те, що загальна заборгованість за кредитом, включаючи заборгованість по тілу кредиту, відсотках за користування тілом кредиту та неустойки становить 267 296 грн. 06 коп. з яких заборгованість по неустойці становить 48262 грн. 13 коп., а по відсотках - 18842 грн. 20 коп. Таким чином, з вказаного розрахунку вбачається, що загальна заборгованість за тілом кредиту з урахуванням простроченої заборгованості по тілу кредиту загалом становить 200191 грн. 73 коп. (267296,06 48262,13 18842,20), ані тільки розмір поточної заборгованості по тілу кредиту в сумі 108513,94грн, як визначив суд першої інстанції.

Крім того, з наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідачем було сплачено в рахунок погашення відсотків за користування кредитом грошову суму в розмірі 47293 грн. 53 коп. та неустойки в розмірі 2772 грн. 61 коп. Загальна сума сплачених відповідачем грошових коштів по відсоткам за користування кредитом та неустойкою становить 50066 грн. 14 коп. (47293,53+2772,61)

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню отримані ним грошові кошти в сумі 150125 грн. 59 коп. (200191,73 50066,14)

На підставі вище викладеного та приписів статей 11-13 ЦПК України, керуючись принципами пропорційності - завдання цивільного судочинства; диспозитивності - межи розгляду заявлених вимог; змагальності кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій; апеляційний суд визнає апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа Банк» частково обґрунтованою.

Відповідно до статей 374, 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи вищевикладене, через неповне встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції в резолютивній частині підлягає зміні в частині стягнутої на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367; п. 2 ч. 1 ст. 374; п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376; 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Альфа Банк» адвоката Луньової Анни Геннадіївни задовольнити частково.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31 серпня 2022 року змінити в резолютивній частині, а саме суми стягнення заборгованості за кредитним договором від 19 вересня 2017 року збільшивши її з 108513 грн. 94 коп. до 150125 грн. 59 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - С. С. Ткачук

Судді: О. Ю. Кононенко

В. І. Криворотенко