ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7709/23 Справа № 932/3439/23 Суддя у 1-й інстанції - Цитульський В. І. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Казанцева Станіслава В`ячеславовича на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2023 року по справі за позовом акціонерного товариства «ОТП банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2023 року акціонерне товариство «ОТП банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовні вимоги Банку мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем було підписано Заяву-Анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» №0215/980/1318184/19, на підставі якої банк відкрив поточний (картковий) рахунок № НОМЕР_1 та надав електронний платіжний засіб. Свої зобов`язання банк виконав своєчасно.

Проте відповідач свої обов`язки за кредитним договором не виконував, тому у нього утворилась заборгованість в розмірі 58 99,34 грн. 31 липня 2021 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № в розмірі 13338,00 грн. на цільове використання придбання товару/холодильнику. В свою чергу відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання та у нього утворилась заборгованість в розмірі 9 769,33 грн. 30 січня 2022 року АТ «ОТП БАНК» направлялася відповідачеві досудова вимога, яку останній не отримав та яка повернулася відправнику. Відповідач не звертався до Банку для мирного врегулювання спору.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь кредитну заборгованість за двома кредитними договорами в загальному розмірі 63 668,67 грн..

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2023 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі та стягнуто з відповідача на користь Банку заборгованість в сумі 63 668,67 грн, з яких: заборгованість за кредитним договором №0215/980/1318184/19 від 21 листопада 2019 року станом на 21 грудня 2022 року - 53 899,34 грн. (заборгованість за тілом кредиту 42 307,67 грн., заборгованість за відсотками 2 884,17 грн., заборгованість за прострочене тіло кредиту 7 262,08 грн., заборгованість за простроченими відсотками 1 445,42 грн.); заборгованість за кредитним договором № від 31 липня 2021 року станом на 13 грудня 2022 року 9 769,33 грн. (заборгованість за тілом кредиту 9 768,71 грн., заборгованість за відсотками 0,62 грн.).

Задовольняючи в повному обсязі позовні вимоги банку, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Казанцев Станіслав В`ячеславович посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права просив рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що банком не доведено заявлені позовні вимоги по кредитним договорам. Зокрема, з розрахунку заборгованості та виписки по рахунку не вбачається за якою ставкою позивач нараховує відсотки за користування кредитом. Крім того апелянт вказує на безпідставне списання Банком грошових коштів за обслуговування рахунку/списання за смс-інформування. Також апелянт вказує, що банк не надав жодного первинного документу, який би підтвердив факт отримання відповідачем кредитних коштів за договором №.

03 жовтня 2023 року на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник банку просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін. При цьому, представник просив відмовити апелянту у відшкодуванні витрат на правову допомогу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Крім того, банк вказує, що відповідачка здійснювала поповнення кредитних карт протягом 2008-2022 років, а тому висновок суду першої інстанції про те, що останній платіж в рахунок погашення заборгованості було проведеною нею у травні 2015 року є помилковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Казанцева Станіслава В`ячеславовича на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2023 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Задовольняючи в повному обсязі позовні вимоги Банку, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та доведеності.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, так як вони суперечать нормам матеріального та процесуального права.

Скасовуючи рішення суду та ухвалюючи нове судове рішення про відмову у позові, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Звертаючись до суду з цим позовом, Банк зазначив, що 21 листопада 2019 року відповідачем було підписано Заяву-Анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» №0215/980/1318184/19, на підставі якої банк відкрив поточний (картковий) рахунок № НОМЕР_1 та надав електронний платіжний засіб.

Згідно Анкети-заяви на отримання кредиту від 21 листопада 2019 року, відповідач отримав 9000,00 грн..

Позивачем зазначено, що з огляду на регулярне використання клієнтом кредитного ліміту, йому були здійснені наступні перегляди кредитного ліміту: 21 листопада 2019 року 9000,00 грн., 03 березня 2020 року на 17 000,00 грн., 20 серпня 2020 року на 25 000,00 грн., 26 жовтня 2020 року на 32 000,00 грн., 27 листопада 2020 року на 40 000,00 грн., 01 листопада 2021 року на 44 000, 00 грн. та 31 травня 2022 року на 48 300,00 грн..

З Довідки заборгованості, наданої Банком вбачається, що станом на 19 січня 2023 року заборгованість відповідача за кредитним договором від 21 листопада 2019 року складає 53 899,34 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 42 307,67 грн., заборгованість за відсотками 2 884,17 грн., заборгованість за прострочене тіло кредиту 7 262,08 грн., заборгованість за простроченими відсотками 1 445,42 грн..

Колегією суддів встановлено, що відповідачем на погашення вказаної кредитної заборгованості, починаючи з 11 грудня 2019 року було сплачено 55 623,47 грн..

Доказів того, що у відповідача наявна кредитна заборгованість за договором від 21 листопада 2019 року у розмірі 53 899,34 грн. матеріали справи не містять.

При цьому, колегія суддів вважає, що Банком безпідставно було списано 8 565,39 грн., - плата за обслуговування рахунку/списання за смс, тоді як вказані послуги банку щодо обслуговування кредиту за законом повинні надаватись безоплатно.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту та простроченими відсотками, оскільки позивачем не розкрито таке поняття як «заборгованість за простроченими тілом та відсотками», їх правова природа та підстави нарахування не передбачені жодним із наданих Банком доказів.

Вказане свідчить про безпідставність вимог про стягнення прострочених тіла та відсотків через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті, так як доказів того, що останній брав на себе зобов`язання щодо їх сплати Банком ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції доведено не було.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 21 листопада 2019 року.

При цьому, відмовляючи у стягненні з відповідача кредитної заборгованості в розмірі 9 769,33 грн., колегія суддів виходить з наступного.

Так, у позовній заяві Банк посилається на те, що 31 липня 2021 року між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № на підставі якого Банк надав позичальнику кредит, а позичальник отримує його на умовах передбачених кредитним договором (п. 1 Кредитного договору).

Кредит видається в розмірі 13338,00 грн. на придбання товару (холодильника).

Відповідно до Додатку № 1 до кредитного договору № від 31 липня 2021 року, графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту зазначено детально строк кредиту 25 місяців, загальна вартість кредиту 13 829,44 грн., щомісячний платіж позичальника становить 577,00 грн., крім останнього 558,44 грн..

Банк у позові посилається на те, що всупереч умов кредитного договору ОСОБА_1 не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за кредитним договором відповідача № від 31 липня 2021 року станом на 13 грудня 2022 року становить 9769,33 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 9768,71 грн., заборгованості по відсотками 0 грн. 62 коп.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За приписами ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Колегією суддів встановлено, що у прохальній частині позовної заяви, Банк просив стягнути кредитну заборгованість лише за кредитним договором №0215/980/1318184/19 від 21 листопада 2019 року. Позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 31 липня 2021 року прохальна частина позову не містить.

Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для висновку колегії суддів про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Зважаючи, що позивачем є юридична особа банківська установа, яка має в своєму підпорядкуванні юридичний відділ,- зазначене вказує лише на те, що представники позивача були обізнані із нормами процесуального права, які регламентують принципи цивільного судочинства, в тому числі й такий принцип як змагальність сторін, за яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та диспозитивність цивільного судочинства, за яким суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; учасник справи розпоряджається своїми права щодо предмету спору на власний розсуд та знає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції у порушення норм матеріального та процесуального права дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог Банку.

Оскаржуване рішення як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Банку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з акціонерного товариства «ОТП банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4026,00 грн..

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Казанцева Станіслава В`ячеславовича задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог акціонерного товариства «ОТП банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з акціонерного товариства «ОТП банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 4026,00 грн..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко