Справа № 309/4966/22
Провадження № 2/309/936/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого-судді Лук`янової О.В.

за участю: секретаря судового засідання Соймик Н.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки, посилаючись на те, що:

-з 13 липня 2006 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Хустського районного суду від 18 листопада 2010 року;

-від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які знаходяться на повному утриманні та вихованні у позивачки;

-рішенням Хустського районного суду від 18 листопада 2010 року було вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та на її утримання;

-з 1 липня 2022 року прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років становить 2744 грн.;

-позивачка на постійне місце роботи влаштуватись не може із-за відсутності роботи та через необхідність здійснення догляду за малолітньою донькою;

-відповідач є молодою, працездатною особою, має можливість працювати та заробляти кошти, інших дітей чи престарілих батьків на утриманні він не має;

-відповідач залишив дітей без належної батьківської уваги, а також жодним чином не бере участі у їх вихованні та утриманні;

-аліменти, які стягуються з відповідача на утримання їх спільних з позивачкою дітей, через збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для належного утримання дітей, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище;

-враховуючи вищенаведені обставини позивачка вважає, що з відповідача необхідно стягувати на утримання їхніх з відповідачем дітей аліменти в твердій грошовій сумі - в розмірі по 2000грн. щомісячно,

звернувся до суду з позовом та просить: збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 2000грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з`явилися. Представник позивачки ОСОБА_2 подав до суду заяву /а.с.13,21-22/, згідно якої позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу в його відсутність та в відсутність позивачки.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву /а.с.24/, згідно якої позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі по 1500грн. на кожну дитину щомісячно, та просив проводити розгляд справи без його участі,

Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.

Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність позивачки, представника позивачки та відповідача, без фіксування судового процесу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано рішенням Хустського районного суду від 18 листопада 2010 року /а.с.33-35/, від якого мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.28-30/, які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні /а.с.11-12/.

Рішенням Хустського районного суду від 18 листопада 2010 року з ОСОБА_3 було вирішено стягнути аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 280грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 11 жовтня 2010 року, до досягнення ними повноліття /а.с.33-35/.

Відповідно до ст.192 СК України: розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ні позивач, ні відповідач не надали суду ніяких доказів про обставини, які враховуються при збільшенні розміру аліментів у відповідності до ст.192 СК України: зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та інші випадки, передбачені цим Кодексом.

Але при цьому суд враховує те, що, відповідно до ч.3 ст.82 ЦПК України: обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Неповнолітнім дітям сторін на теперішній час виповнилося: 13, 15 та 16 років відповідно, а тому вони мають потреби у достатньому матеріальному забезпеченні. Загальновідомою є та обставина, що економіко-фінансова обстановка у державі є нестабільною та такою, де постійно має місце підвищення вартості життя. Хоч держава і визначила мінімально прожитковий мінімум, але такий за високих цін на товари споживання є далеко не достатнім для дітей відповідного віку. За цих обставин, суд погоджується з тим, що витрати позивачки на утримання неповнолітніх дітей, яким виповнилося 13, 15 та 16 років, є значно вищими, ніж вона їх може забезпечити /харчування, одягання, лікування, забезпечення розумового, духовного, морального і соціального розвитку/. А звідси, дані обставини не підлягають доказуванню, оскільки вони є природними потребами.

Крім того, суттєво збільшився розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років в період часу з 18 листопада 2010 року /день ухвалення Хустським районним судом рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей по 280грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття/, коли прожитковий мінімум на дітей сторін /тоді віком до 6 років/ був встановлений в розмірі 787грн., до теперішнього часу, коли прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років встановлено в розмірі 2833грн.. Ця обставина є також загальновідомою, а тому не підлягає доказуванню.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що в судовому засіданні встановлено факт погіршення матеріального стану позивачки.

Але, враховуючи принцип розумності та справедливості, з урахуванням того, що:

-відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік»: для дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум з 1 січня 2023 року 2833грн.;

-в теперішній час мінімальний рекомендований розмір аліментів на кожну дитину віком від 6 до 18 років становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /тобто на теперішній час 2833грн./;

-позивачка не надала суду ніяких доказів поліпшення матеріального стану відповідача до такого стану, щоб він мав можливість сплачувати аліменти по 2000грн. на кожну дитину щомісячно /як вона просить в позовній заяві/;

-відповідач в своїй заяві /а.с.24/ визнав, що має можливість в теперішній час сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1500грн. на кожну дитину щомісячно,

суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розміру аліментів, до якого необхідно їх збільшити, слід задовольнити частково, змінивши розмір стягуваних аліментів, встановлений рішенням Хустського районного суду від 18 листопада 2010 року, та стягувати в подальшому з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі по 1800грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

На думку суду ніяких причин, які б перешкоджали відповідачу сплачувати на користь позивачки аліменти у такому визначеному збільшеному розмірі по 1800грн. на кожну дитину щомісячно, не встановлено.

Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992грн.40коп., від сплати якого позивачка звільнена.

Відповідно до абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст.12, 13, 81, 82, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, ст.192 СК України, Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік», Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік», Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 /місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 /, від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 /місце знаходження: АДРЕСА_2 /, до ОСОБА_3 /місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 / про збільшення розміру аліментів, - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на підставі рішення Хустського районного суду від 18 листопада 2010 року, та в подальшому стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 1800грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в розмірі 992грн.40коп..

Повне судове рішення складено 27 лютого 2023 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та /або/ обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково Закарпатського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хустського

районного суду: Лук`янова О.В.