Справа № 185/8281/21
Провадження № 2/185/68/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 січня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

08 жовтня 2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № DNQ0GK00000187 від 01 жовтня 2007 року, яка станом на 25 серпня 2021 року складає 62 993 долари США 59 центів, у тому числі:

-заборгованість за кредитом (тіло кредиту) 6684 долари США 15 центів,

-заборгованість по відсотках за користування кредитом 14 444 долари США 78 центів,

-заборгованість по комісії за користування кредитом 1791 долар США 63 центи,

-пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 40 033 долари США 03 центи.

Ціна позову, визначена позивачем у гривневому еквіваленті 1 678 972 грн 25 коп.

У судове засідання сторони не з`явились.

У позовній заяві зазначено, що АТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та ухвалення судом заочного рішення у разі неявки у судове засідання відповідача.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, причина неявки невідома. Відзиву на позов не надійшло. Тому суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів відповідно до положень статті 280 ЦПК України.

З матеріалів справи видно, що 28 вересня 2007 року між позичальником ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № DNQ0GK00000187, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 7000 доларів США на придбання нерухомості а також у розмірі 1275 доларів США на сплату страхових платежів на строк з 28 вересня 2007 року по 28 вересня 2022 року включно зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а позичальник зобов`язався повернути кредит зі сплатою процентів, винагороди та комісії шляхом надання щомісячного платежу в сумі 94,41 доларів США. (а.с.14-16)

28 вересня 2007 року між поручителем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № DNQ0GК00000187, предметом якого є надання поруки ОСОБА_2 перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № DNQ0GK00000187 (а.с.19).

Позивачем додано до позовної заяви розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № DNQ0GK00000187 станом на 25 серпня 2021 року (а.с.6-9).

При цьому до позовної заяви не додано первинних документів, за якими обліковується заборгованість за кредитом, матеріали справи не містять виписки з рахунку з відображенням операцій, які проводились за даним рахунком, отже позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження розміру заборгованості, перевірити нараховану суму боргу неможливо.

Як передбачено частиною 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховним Судом у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц зроблені наступні висновки.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Позивачем не надано суду таких доказів, таким чином розмір заборгованості позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором належним чином не підтверджується. Тому позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, судові витрати по справі слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити повністю у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи:

-Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», 01001 місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, ,

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя У.М. Болдирєва