09.05.2023 Справа № 363/1246/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Свєтушкіної Д.А., при секретарі судового засідання Поліщук С.Р. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача адвоката Павлюка М.Г. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 12 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що після державної реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка - ОСОБА_4 , актовий запис № 384 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 12.03.2015 року. Від спільного шлюбу у них народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 11 червня 2021 року. Окрім цього, у ОСОБА_1 також є ще один син, від попереднього шлюбу - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 10.08.2016 року. Починаючи від 11 червня 2015 року ОСОБА_2 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції в Донецькій області, м. Маріуполь. З червня 2015 року і до лютого 2022 року ОСОБА_1 фактично не проживали разом із ОСОБА_2 , оскільки останнього постійно не було вдома у зв`язку із несенням військової служби. Тому, позивачка вимушена була самостійно виховувати двох синів та вести побут. Із початком повномасштабного вторгнення ОСОБА_7 на територію України ОСОБА_1 задля забезпечення безпеки своїх дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вимушена була виїхати за кордон - до Республіки Польщі, де перебуває і по цей час. На початку листопада, їм стало відомо що ОСОБА_2 подав до Вишгородського районного суду Київської області позов про розірвання шлюбу із ОСОБА_1 . Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 06 вересня 2022 року було відкрито провадження у справі №363/2539/22 за правилами спрощеного позовного провадження. Проте рішення по даній справі судом ще не прийнято. Також зазначив, що протягом майже всього часу перебування позивачки у шлюбі із відповідачем, ОСОБА_1 самостійно виховувала синів, забезпечувала їх потреби за власний рахунок. Так станом на зараз, їх спільний син - ОСОБА_5 , проживає разом із позивачкою у Польщі, здобуває там освіту у місцевій школі, при цьому вартість навчання становить 300 злотих на місяць, вивчає польську мову. Крім того, ОСОБА_1 самостійно орендує житло для їх спільного проживання, забезпечує продуктами харчування та засобами особистої гігієни, канцелярськими засобами, одягом, піклується про їх здоров`я та нормальний, повноцінний розвиток дітей. Натомість, відповідач жодним чином не бере участі ні у вихованні, ні у матеріальному забезпеченні їх спільного сина, а тому змушена звернутися до суду з позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 7 000,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 гривень.

Ухвалою суду від 06 квітня 2023 року відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від представника позивача адвоката Павлюка М.Г. до суду надійшло клопотання, в якому просить цивільну справу розглядати без участі позивача та його представника, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі, а також просив зменшити розмір витрат на правову допомогу та стягнути з нього на користь позивачки в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу 1 500 грн..

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 12 березня 2015 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка після державної реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка ОСОБА_4 .

У шлюбі народилась дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 від 11 червня 2021 року.

Окрім цього, у ОСОБА_1 також є ще один син, від попереднього шлюбу - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 10 серпня 2016 року.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності та нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у приватній власності ОСОБА_2 наявні такі об`єкти нерухомого майна: земельна ділянка, площею 0.1 (га) для індивідуального садівництва; 1/5 частка двокімнатної квартири, загальної площі 51.3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою ВРУ № 789-ХП від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховуються дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що наразі дитина ОСОБА_5 , проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, на відповідача, як на батька покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не було досягнуто, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дитини, враховуючи потребу позивача у фінансовій допомозі з боку відповідача, зміст позовних вимог, які визнані відповідачем, та у відповідності до ст. 182 СК України, стан здоров`я та матеріальне положення дитини, стан здоров`я та матеріальне положення відповідача, який в силу свого віку є працездатним, не має на утриманні інших осіб, суд вважає можливим визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі розміром 7 000,00 грн., щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Це відповідатиме, як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.

Закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання дітей на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання.

Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання щодо, стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. суд приходить до наступного.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, визначено статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 3) за наявності документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи стороною позивача, не надано доказів витрат на правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, заява про надання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду стороною позивача заявлена не була, а тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу позивача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180-183 СК України, керуючись ст. ст.141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в твердій грошовій сумі розміром 7 000 (сім тисяч) гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, а саме з 02 березня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя Д.А. Свєтушкіна