КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року

справа № 759/4773/22

провадження № 22-ц/824/4285/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.

учасники справи:

позивач - Комунальне підприємство «Київтеплоенерго»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 15 серпня 2022 року, постановлене під головуванням судді Кириленко Т.В., у справі за позовом Комунального підприємства «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2022 року Комунальне підприємство «Київтеплоенерго» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 1187,27 грн, заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 5179,16 грн, заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 3372,57 грн, витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн та судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Позивач вказував, що на підставі Договору № 602-18 про відступлення прав вимоги від 11 жовтня 2018 року, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого постачання гарячої води у розмірі 1187,27 грн.

Відповідач від послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у встановленому законодавством порядку не відмовлявся та у встановленому порядку відключений не був.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 серпня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 1187,27 грн, заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 5179,16 грн, заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого водопостачання гарячої води у розмірі 3372,57 гривень, а всього стягнуто 9739 гривень.

Не погоджуючись із рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що позивач відмовився від надання комунальних послуг, про що подав позивачу відповідну заяву, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна не скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач допустив заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 1187,27 гривень до 01 травня 2018 року, за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 5179,16 гривень та заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 3372,57 гривень. Від послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому законом порядку відключений не був.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладено Договір № 602-18 про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання (а.с. 12).

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. У зв`язку з чим КП «Київтеплоенерго» здійснює з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Мешканцям будинку, в якому розташована квартира відповідача, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води надаються комунальним підприємством виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго».

Надання послуг здійснювалося на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511) (а.с. 13-14).

Як вбачається з довідки Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із 17.09.2013 року і по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 91).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач ОСОБА_1 є власником зазначеної квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 30.07.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фурдаковою М.О. (а.с. 9).

Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV та п. 5 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Судом вірно встановлено, що підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивачем.

Не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що судом не прийнято до уваги його повідомлення на адресу позивача про відмову від постачання комунальних послуг з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 24, 25, 26 Постанови КМ України Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої та холодної води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної, гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 р. N 630 (в редакції на 26.12.2019), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення

Як встановлено судом за відповідачем закріплений особовий рахунок споживача № НОМЕР_1 (а.с. 7).

До 26.07.2019 розгляд питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП здійснювався міжвідомчою комісією у відповідності до наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання» від 22.11.2005 N 4.

Після 26.07.2019 процедура відключення від мереж споживачі регламентувалася Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства «Про затвердження Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води» 26.07.2019 N 169.

На час виникнення спірних правовідносин у справі, відключення споживача від мережі централізованого опалення в законному порядку відбувалось на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади і з дотримання споживачем процедури визначеної Порядком.

Відповідач ОСОБА_1 не надав доказів правомірного відключення від комунальних послуг до суду першої інстанції та при поданні апеляційної скарги.

Судом, також, вірно взято до уваги висновки викладені в постановах Верховного Суду у справі №500/5362/17 від 22.07.2020, у справі №643/133/17 від 18.06.2020 відповідно до яких самовільне відключення від мережі централізованого опалення не є підставою для припинення нарахування платежів.

Відповідно до ст. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що засоби вимірювальної техніки можуть застосовуватися, якщо вони відповідають вимогам щодо точності, регламентованих для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Засоби вимірювальної техніки, на які поширюються державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати на прокат лише за умови, що, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» періодична повірка, обслуговування та ремонт вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води у квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (Закон) споживач щомісяця передає показання вузлів розподільного обліку виконавцю відповідних комунальних послуг. Тобто, законодавством відповідальність за правдивість та своєчасність показань вузлів розподільного обліку покладено саме на споживача.

З відповідними документами щодо повірки лічильника по гарячому водопостачанню ОСОБА_1 на адресу позивача не звертався та не передавав показання вузлів розподільного обліку.

За відсутності показів приладу обліку заборгованість нараховується по будинковому лічильнику.

А отже, посилання відповідача на здійснення неправомірного нарахування заборгованості, відсутність у нього обов`язку по сплаті послуг за надання послуг з централізованого постачання гарячої води у зв`язку з відмовою від послуг гарячого водопостачання є необгрунтованим.

Щодо посилання відповідача в апеляційній скарзі на порушення його прав, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів», колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 є відповідачем у даній справі, предметом позову є стягнення заборгованості, а відтак дія ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється на вказані правовідносини.

З матеріалів справи слідує, що розрахунок заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, відображає нарахування, оплати споживача, спожиті Гкал. та діючий тариф, а тому є належним та допустимим та відповідає нормам ст. 76-81, 95 ЦПК України та встановлює споживання Відповідачем таких послуг у вказаному обсязі.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права (ст. 375 ЦПК України).

Враховуючи п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому відповідно до положень ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. .

Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 15 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді