Справа №345/5293/23
Провадження № 2-о/345/156/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2023 р. м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючої судді Якимів Р.В.

секретаря судового засідання Гладенької Л.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтерисовані особи: ОСОБА_2 , Калуський міський центр соціальних служб Калуської міської ради про видачу обмежувального припису, -

за участю заявниці ОСОБА_1

представник Калуського міського центру

соціальних служб Калуської міської ради Бедрій Т.М.

ВСТАНОВИВ:

заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення обмежувального припису відносно ОСОБА_2 .. Заяву мотивує тим, що ОСОБА_2 являється її сином, приходить в її помешкання та вчиняє відносно неї психологічне і фізичне насильство, а саме перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вимагає у неї гроші, а вразі відмови погрожує їй фізичною розправою, знищує особисті речі, принижує, ображає нецензурною лайкою. Вона неодноразово зверталась в Калуський РВП ГУНП України щодо неправомірних дій ОСОБА_2 , в результаті чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173, ч.2 ст.173 ,ч.3 ст.178, КУпАП. Після винесення рішень син не змінив свою поведінку, тому у неї виникла необхідність звернутись до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що протягом останнього місяця ОСОБА_2 змінив свою поведінку на краще, не вчиняє відносно неї фізичного та морального насильства, час від часу приходить до неї та вона з ним спілкується, готує йому їжу. Просить заяву про видачу обмежувального припису задовільнити.

Представник заінтересованої особи Калуського міського центру соціальних служб Калуської міської ради Бедрій Т.М. в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення заяви ОСОБА_1 про про обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , оскільки він вчиняє фізичне та психологічне насильства стосовно своє матері ОСОБА_1 та неодноразово притягувався по даних фактах до адміністративної відповідальності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб.

Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Суд, вислухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що заявниця ОСОБА_1 являється матір`ю ОСОБА_2

ОСОБА_2 05.04.2023 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, 19.05.2023 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, 08.06.2023 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, 29.09.2023 за ч.2 ст.173 КУпАП (а.с.25-26, 28, 30, 32).

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 ч.1. ст. 1 згаданого Закону домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За п. 7 ч.1 ст. 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч.3ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п.9 ч.1 ст.1 Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з п. 3 ч.1 ст.350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч.1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

Під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису суд має надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

За змістом поданої заяви заявниця посилається на те, що її син ОСОБА_2 є кривдником та вчиняє психологічне та економічне насильство над нею. Разом з тим, належних та обґрунтованих доказів вчинення вказаних дій на час розгляду заяви не надала, а в судовому засіданні пояснила, що протягом останнього місяця її син ОСОБА_2 змінив свою поведінку на краще, не вчиняє відносно неї фізичного та морального насильства, час від часу приходить до неї та вона з ним спілкується, готує йому їжу.

Будь-яких інших належних та обґрунтованих доказів психологічного, економічного насильства щодо заявника на час розгляду справи матеріали справи не містять, а додані до матеріалів заяви рішення щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП свідчать про його дії в минулому, а підстави вважати, що наявні ризики настання тяжких наслідків для заявника у зв`язку з відмовою у видачі обмежувального припису відсутні.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що обставини, викладені в заяві про видачу обмежувального припису не підтверджені належними та допустимими доказами.

На підставі наведеного, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 350-1, 350-6 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: