Червоноармійський районний суд Житомирської області
Справа № 292/974/23
Номер провадження 2/292/212/23
У Х В А Л А

24 жовтня 2023 року смт.Пулини

Червоноармійського районного суду Житомирської області

головуюча- суддя Гуц О.В.

секретар судового засідання Риданова Г.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у смт. Пулини клопотання відповідача у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім"єю, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності.

За участі позивача та його представника -адвоката Струкової Л.В.

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім"єю, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності.

В ході проведення підготовчих засідань відповідач через канцелярію суду подала ряд клопотань: а саме:

- 22.08.2023 про винесення судом окремої ухвали та направлення її до уповноважених слідчих органів, у відповідності до ст.216 КПК України, а саме до : ГУ НП в Житомирській області, ГУ ДПС У Житомирській області та КДКА у Житомирській області, для невідкладного реагування та припинення незаконної та протиправної діяльності ОСОБА_1 і адвоката Струкової Л.В. щодо викрадення позивачем у відповідача документів та розголошення ОСОБА_1 спільно з адвокатом Струковою Л.В. без письмової згоди відповідача її персональних даних, які містять банківську таємницю, а також порушення адвокатом Струковою Л.В. законів України, "Присяги адвоката", невиконання рішень РАУ № 121 та № 144 від 2022 року, яке полягає у здійсненні незаконного збагачення адвокатом та приховуванні прибутків, враховуючи те, що матеріали даної справи містять докази про ознаки скоєння злочинів, передбачених ст.ст.185, 212 та 396 КК України.

23.08.2023 у своєму клопотанні, адресованому суду, відповідач просить застосувати строки позовної давності та відмовити позивачу у задоволенні його позову.

У клопотаннях поданих через канцелярію суду 25.08.2023 відповідач, зазначає про те, що п.5 ч.1 та ч.4 ст.315 ЦПК України, зобов"язує суд здійснювати розгляд справи в порядку окремого провадження, а наявний спір про право виявлений під час судового розгляду справи, як зазначає відповідач, зобов"язує суд залишити заяву/позов без розгляду.

Крім того, у клопотаннях відповідач порушує питання про надання доказів, а саме: -наявність у позивача особистих грошових коштів в сумі 13405,0 грн., які він передав 09.12.2013 продавцю ОСОБА_3 (довідка з банку та з ДПС); суми коштів, які щомісячно заробляв позивач в період з 01.01.2008 по 30.05.2020, суми коштів які передавав позивач відповідачу з 2008 по 2017 рік; суми коштів, які позивач витрачав на утримання двох своїх дітей (2009 року народження та 2012 року народження), які за твердженням позивача ним утримувались; прибутки, які позивач мав з 01.01.2008 по 30.05.2020 (довідку ДПС); яке рухоме майно придбано позивачем з 01.01.200 по 30.05.2020 за час "спільного проживання" без реєстрації шлюбу з відповідачем, як одна родина (довідка з реєстру рухомого майна, технічний паспорт на транспортний засіб, договір купівлі продажу майна, тощо); докази, крім фото світлин, які у позивача, що свідчать про "спільне проживання" без реєстрації шлюбу з відповідачем як одна родина, доказ про час реєстрації позивача за адресою проживання та реєстрації відповідача, із зазначенням періоду та фотокопії доказу; надати суду оригінал доказу -розписки про передачу грошей 09.12.2013 продавцю квартири ОСОБА_3 .

У клопотанні від 28.08.2023 та у відзиві на позов відповідач просить витребувати інформацію про наявність у позивача коштів, витрачених на оплату встановлення те сервісного обслуговування метало-пластикових вікон в квартирі АДРЕСА_1 у 2013 році, погашення кредиту, отриманого відповідачем 10.12.2013, достатніх коштів для утримання родини позивача (відповідача та трьох неповнолітніх дітей) та сплати за ЖКП, а також просила витребувати з Головного управління ДПС у Житомирській області даних про щомісячні прибутки ОСОБА_1 ; з Управління НБУ у Житомирській області інформації про здійснення банківських операцій (надходження, витрат, переказів), які мав позивач щомісячно у Банках на території Житомирської області за період з 01.01.2008 по 01.09.2023, з Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС України в регіональному сервісному центрі ГСЦ МВС в Житомирській області даних про те, яке рухоме майно було придбано позивачем з 01.01.2008 по 30.05.2020 та з Відділу надання адміністративних послуг та державної реєстрації Пулинської районної державної адміністрації інформації про час реєстрації позивача за адресою проживання з 2008 по 30.05.2020.

У своїй заяві, поданій через канцелярію суду 12.09.2023 відповідач, підтримала подані раніше клопотання про витребування доказів та враховуючи інтереси трьох малолітніх дітей, які зареєстровані та проживають у спірній квартирі просила залучити в якості третьої особи на стороні відповідача Службу у справах дітей Пулинської селищної ради .

У підготовче засідання 24.10.2023 відповідач не з"явилася, подала письмову заяву про розгляд засідання за її відсутності , підтримала подані нею клопотання.

Позивач та його представник -адвокат Струкова Л.В. заперечували щодо задоволення клопотань відповідача.

Вивчивши вказані клопотання, матеріали справи, заслухавши думку позивача та його представника -адвоката Струкової Л.В. щодо вказаних клопотань, суд дійшов наступного висновку.

За правилами ст.197 ЦПК України, підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи.

У підготовчому засіданні суд:

1) оголошує склад суду, а також прізвища, імена та по батькові секретаря судового засідання, перекладача, спеціаліста, з`ясовує наявність підстав для відводів;

2) з`ясовує, чи бажають сторони укласти мирову угоду, провести позасудове врегулювання спору шляхом медіації, передати справу на розгляд третейського суду або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді;

3) у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви;

4) вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше;

5) може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи;

6) з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі;

7) з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше;

8) вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста;

9) за клопотанням учасників справи вирішує питання про забезпечення позову, про зустрічне забезпечення;

10) вирішує заяви та клопотання учасників справи;

11) направляє судові доручення;

12) встановлює строки для подання відповіді на відзив та заперечення;

13) встановлює строк для подання пояснень третіми особами та відповіді учасників справи на такі пояснення;

14) встановлює строки та порядок врегулювання спору за участю судді за наявності згоди сторін на його проведення;

15) призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті;

16) встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання;

17) з`ясовує розмір заявлених сторонами судових витрат;

18) вирішує питання про колегіальний розгляд справи;

19) здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Щодо клопотання про постановлення судом окремої ухвали, суд зазначає наступне.

Згідно положень ч. 11 ст. 262 ЦПК України окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

Отже, положення ст. 262 ЦПК України регламентують порядок та підстави постановления судом окремої ухвали, як процесуально-правового акту реагування суду на виявлені при вирішенні спору факти порушення чинного законодавства України.

Положення ЦПК України, зокрема, передбачає перелік підстав для постановления судом окремої ухвали, а саме:

- порушення законодавства чи інші недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб (ч. 1 ст. 262 ЦПК України);

- зловживання процесуальними правами (ч. 2 ст. 262 ЦПК України);

- порушення процесуальних обов`язків (ч. 2 ст. 262 ЦПК України);

- неналежне виконання професійних обов`язків (у тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) (ч. 2 ст. 262 ЦПК України);

- порушення законодавства адвокатом або прокурором (ч. 2 ст. 262 ЦПК України);

- наявність у діях (бездіяльності) державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця (ч. 3 ст. 262 ЦПК України);

- виявлення неправдивих показань свідка (ч. 4 ст. 262 ЦПК України);

- виявлення неправильного перекладу (ч. 4 ст. 262 ЦПК України);

- виявлення неправдивого висновку експерта (ч. 4 ст. 262 ЦПК України);

- виявлення фактів підробки доказів (ч. 4 ст. 262 ЦПК України).

Згідно ч. 5 ст. 262 ЦПК України суд в окремій ухвалі суд повинен зазначити конкретну норму відповідного нормативно-правового акту, що була порушена (з чіткою вказівкою на номер статті, пункту чи підпункту тощо), а також повинен конкретизувати, у яких саме процесуальних діях це порушення відбулося.

За загальним правилом, така окрема ухвала має бути надіслана судом до відповідних юридичних чи фізичних осіб, державних чи інших органів, посадових осіб, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення, а також запобігти їх повторенню.

Водночас, з підстав наведених у п.п. 4-5 коментаря окрема ухвала надсилається до органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора чи адвоката, відповідно, до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (ст. 44 Закону України «Про прокуратуру») чи до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за адресою робочого місця адвоката, що зазначене в Єдиному реєстрі адвокатів України (ч. 3 ст. 33 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

З підстав, окреслених у п. 6 суд повинен постановити окрему ухвалу і направити її органам, до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якіцо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення. Натомість при наявності підстав, закріплених у п.п. 7-10, суд постановляє окрему ухвалу, яку направляє прокурору чи органу досудового розслідування.

У всіх випадках, коли порушення законодавства, зафіксоване у окремій ухвалі суду, містить ознаки кримінального правопорушення, цей процесуальний документ надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк, який в разі потреби може бути продовжений за відповідним клопотанням прокурора або органу дізнання

Дієвою гарантією належного реагування відповідних органів на окрему ухвалу суду є закріплення у ній строку для надання відповіді, що встановлюється в залежності від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Суб`єктами постановления окремої ухвали може бути суд будь-якої інстанції (суд І інстанції, апеляційний суд, касаційний суд, Верховний Суд України), з тією лише відмінністю, що окрема ухвала Верховного Суду України не підлягає оскарженню, а постановлені всіма іншими судами окремі ухвали можуть бути оскаржені в загальному порядку особами, яких вони стосуються (наприклад, в порядку п. 17) ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Отже, з огляду на вищевказане, суд зазначає наступне:

- перш за все слід зазначити, та як судом було вказано вище, - положення ст. 262 ЦПК України регламентують порядок та підстави постановления судом окремої ухвали, як процесуально-правового акту реагування суду на виявлені при вирішенні спору факти порушення чинного законодавства України.

З системного аналізу ст. 262 ЦПК України логічно випливає, що суд має змогу винести окрему ухвалу щодо виявлених порушень чинного Законодавства України, зокрема, - при виявленні ознак злочину (ч. 11 ст. 262 ЦПК України) лише і тільки лише при вирішенні спору.

Проте, суд наголошує, що в даному випадку суд перебуває на стадії підготовчого засідання, будь-які докази ще не досліджувалися, а тому підстав давати оцінку дій позивача та його представника -адвоката Струкової Л.В. на стадії зібрання доказів для винесення законного і обгрунтованого судового рішення, як того вимагає положення ст. 263 ЦПК України, не вбачається.

Відповідно, суд вважає, що подання вищевказаного клопотання відповідача на даній стадії судового цивільного процесу є передчасним, адже суд позбавлений можливості винести вмотивоване, законне і обгрунтоване судове рішення у виді окремої ухвали, на яку також поширюються вимоги положення ст. 263 ЦПК України.

З огляду на позицію відповідача що у відношенні неї здійснено дії, які мають ознаки кримінального чи кримінальних правопорушень, відповідач взмозі, відповідності до положень ст. 214 КПК України самостійно звернутися із заявою про злочин до відповідних правоохоронних органів, що як вбачається з клопотань відповідача, адресованих суду, нею було зроблено.

Суд зазначає, що якщо в будь - якому документі (заява про вчинений злочин, або такий, що готується, окрема ухвала суду, того) будуть ознаки злочину, прокурор чи слідчий просто зобов`язані зареєструвати даний документ в ЄРДР та провести по ньому досудове розслідування, так як положення ст. 214 КПК України є для слідчого чи прокурора імперативною нормою, тобто такою, яка підлягає до виконання в будь - якому випадку при наявності відповідних підстав, - а саме, - подання заяви про злочин, або злочин, що готується.

Проте, знову ж таки, суд наголошує на тій обставині, що обставини, які будуть виявлені під час розслідування кримінального провадження, - будуть мати преюдиційне значення для суду при вирішенні цієї цивільної справи в розумінні ч. 6 ст. 82 ЦПК України, - лише тільки після вступу вироку в законну силу, і то в частині, - лише в питанні, чи мали ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на вищевказані обставини, суд вважає, що порушення кримінального провадження стосовно дій позивача та його представника-адвоката Струкової Л.В. за окремою ухвалою суду буде грубим порушенням одного із основних принципів судочинства, - принципу диспозитивності, (п. 5 ч. 3 ст. 2, ст. 13 ЦПК України), адже суд, у випадку винесення окремої ухвали ще до дослідження матеріалів справи таким чином вже стає на сторону однієї із сторін, (адже, не дослідивши докази, - вважає їх підробленими), що, по суті, - надає обгрунтоване право стороні, щодо якої винесено таку ухвалу (в даному випадку, - позивач та його представник ), - заявляти клопотання відвід судді на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що окрему ухвалу можливо винести лише за результатами розгляду справи.

Щодо клопотання про застосування строків позовної давності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин 2 ст. 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

У відповідності до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

У своєму листі "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав" від 28.01.2013 року № 24-150/0/4-13 ВССУ дав роз`яснення, що ...встановивши, що строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо стороною у спорі заявлено вимогу до ухвалення ним рішення про застосування строку позовної давності, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для відмови.

Тобто, якщо суд на підставі досліджених у судовому засіданні доказів встановить, що право позивача, про захист якого він просить, не порушено, ухвалюється рішення суду про відмову в задоволенні позову саме на цій підставі, а не через пропуск строку позовної давності. Якщо ж встановлено, що таке право порушено і строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд ухвалює рішення про відмову в позові у зв`язку із закінченням строку позовної давності. Якщо ж причину пропуску цього строку суд визнає поважною, порушене право повинно бути захищене.

Вимогу про захист порушеного права суд приймає до розгляду незалежно від закінчення строку позовної давності.

Таким чином на стадії підготовчого судового засідання без дослідження та з`ясування обставин справи суд позбавлений можливості з`ясувати причини пропущення позивачем строків позовної давності, тому вважає що дане клопотання є передчасним.

Враховуючи інтереси трьох малолітніх дітей, які зареєстровані та проживають у спірній квартирі відповідач у своєму клопотанні просила залучити в якості третьої особи на стороні відповідача Службу у справах дітей Пулинської селищної ради .

Як зазначається у примірному Положенні про службу у справах дітей міської, районної у місті ради, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 16 вересня 2021 року № 518, основними завданнями та повноваженнями служби є:

- реалізація на території територіальної громади державної політики з питань соціального захисту дітей, запобігання дитячій бездоглядності та безпритульності, вчиненню дітьми правопорушень; визначення пріоритетних напрямів поліпшення становища дітей у територіальній громаді, їх соціального захисту, сприяння фізичному, духовному та інтелектуальному розвитку;

- розроблення і проведення самостійно або разом з виконавчими органами міської, районної у місті ради, відповідними органами виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями усіх форм власності, громадськими об`єднаннями заходів щодо захисту прав, свобод і законних інтересів дітей;

-організація і проведення разом з виконавчими органами міської, районної у місті ради, уповноваженими підрозділами органів Національної поліції заходів щодо соціального захисту дітей, виявлення причин, що зумовлюють дитячу бездоглядність і безпритульність, запобігання вчиненню дітьми правопорушень;

- координація діяльності виконавчих органів міської, районної у місті ради, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території територіальної громади, у розв`язанні питань соціального захисту дітей та організації роботи із запобігання дитячій бездоглядності та безпритульності, надання їм у межах компетенції практичної, методичної та консультаційної допомоги в цій сфері;

-розроблення та подання пропозицій до проєктів місцевих, обласних програм, планів і прогнозів щодо соціального захисту, забезпечення прав, свобод і законних інтересів дітей, у тому числі в частині бюджетних асигнувань на виконання відповідних програм і проведення заходів щодо реалізації державної політики з питань дітей, спрямованої на подолання дитячої бездоглядності та безпритульності, а також на утримання підпорядкованих службі закладів соціального захисту для дітей;

- ведення державної статистики щодо дітей; організація та проведення разом з виконавчими органами міської, районної у місті ради, науковими установами досліджень у сфері соціального захисту дітей, запобігання дитячій бездоглядності та безпритульності, вчиненню дітьми правопорушень; підготовка інформаційно-аналітичних і статистичних матеріалів про причини та умови вчинення дітьми правопорушень; вивчення і поширення міжнародного досвіду з питань соціального захисту дітей, дотримання їхніх прав та інтересів; підготовка та подання в установленому порядку статистичної звітності;

- проведення інформаційно-роз`яснювальної роботи з питань, що належать до компетенції служби, зокрема, через засоби масової інформації;

-надання організаційної і методичної допомоги притулкам для дітей, центрам соціально-психологічної реабілітації дітей, центрам соціальної підтримки дітей та сімей, соціально-реабілітаційним центрам (дитячим містечкам), що розташовані на території відповідної територіальної громади та/або в яких отримують соціальні послуги діти, які проживають у територіальній громаді або походять з неї, здійснення в межах компетенції безпосереднього контролю за діяльністю таких закладів;

- вжиття заходів із виявлення дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, дітей, які залишилися без батьківського піклування; у разі необхідності забезпечення їх тимчасового влаштування, надання необхідної допомоги з урахуванням їхніх потреб;

-забезпечення безпеки дітей, стосовно яких надійшла інформація про жорстоке поводження з ними або загрозу їхньому життю чи здоров`ю, шляхом:невідкладного проведення оцінки рівня безпеки дитини спільно з уповноваженим підрозділом територіального органу Національної поліції, який діє у межах своїх повноважень, фахівцем із соціальної роботи або іншим надавачем соціальних послуг, представником закладу охорони здоров`я, у разі необхідності із залученням інших фахівців;

- вжиття в разі необхідності заходів щодо організації надання дитині необхідної медичної допомоги, її тимчасового влаштування;

- підготовка клопотання до органу опіки та піклування про невідкладне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють, у разі підтвердження факту загрози її життю та здоров`ю;

- підготовка за участю виконавчих органів міської, районної у місті ради документів для звернення органу опіки та піклування до суду про позбавлення, відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав;

- підготовка документів та проєктів рішень органу опіки та піклування для реєстрації народження підкинутих, знайдених дітей, дітей, покинутих у пологових будинках, інших закладах охорони здоров`я, дітей, мати яких померла чи місце проживання матері яких встановити неможливо, подання таких документів та рішень органам реєстрації актів цивільного стану;

- підготовка висновків про доцільність (недоцільність) повернення дитини, щодо якої було прийняте рішення про тимчасове влаштування, до батьків або інших законних представників;

- збір документів, необхідних для надання дитині статусу дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, підготовка проєктів відповідних рішень органу опіки та піклування;

- вжиття заходів щодо повернення в Україну дітей, позбавлених батьківського піклування, які є громадянами України та походять із відповідної територіальної громади;

- ведення обліків дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, включаючи дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, дітей, які залишились без батьківського піклування, включаючи дітей, розлучених із сім`єю, дітей, які є іноземцями або особами без громадянства та виявили бажання особисто чи через інших осіб набути статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту (далі - діти, розлучені із сім`єю), дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; дітей, які можуть бути усиновлені; дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які прибули з інших територій; усиновлених дітей, за умовами проживання та виховання яких здійснюється нагляд; потенційних опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів; кандидатів в усиновлювачі; нерухомого майна дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування;

-участь у межах компетенції у судовому розгляді за участю неповнолітнього -

- забезпечення в межах компетенції ведення єдиного електронного банку даних про дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, і сім`ї потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів;

- вжиття вичерпних заходів для влаштування дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, в сім`ї громадян України із дотриманням пріоритету сімейного виховання (усиновлення, опіка, піклування, влаштування у прийомні сім`ї та дитячі будинки сімейного типу), у тому числі:

-підготовка та видання висновків про можливість бути усиновлювачами особам, які бажають усиновити дитину;

-підготовка проєктів рішень органу опіки та піклування про утворення прийомної сім`ї, дитячого будинку сімейного типу, про встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами, дітьми, позбавленими батьківського піклування, влаштування їх до прийомних сімей та дитячих будинків сімейного типу;

-здійснення у межах компетенції контролю за дотриманням законодавства з питань соціального захисту дітей і запобігання вчиненню ними правопорушень, у тому числі щодо умов утримання і виховання:

-дітей, влаштованих на цілодобове перебування до закладів різних типів, форм власності та підпорядкування, у тому числі до спеціальних виховних установ;

-дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у сім`ях опікунів, піклувальників, дитячих будинках сімейного типу, прийомних сім`ях;

- дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у сім`ях патронатних вихователів;

- підготовка висновків та звітів про стан виховання, утримання і розвитку дітей у сім`ях опікунів, піклувальників, прийомних сім`ях та дитячих будинках сімейного типу, усиновлених дітей;

- розгляд звернень власників підприємств, установ або організацій усіх форм власності щодо звільнення працівників віком до 18 років та надання відповідних письмових дозволів;

-проведення передбачених законодавством заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству стосовно дітей та за участю дітей, у тому числі:

- розроблення та проведення заходів щодо захисту прав і законних інтересів дітей, які постраждали від домашнього насильства, та дітей, які вчинили домашнє насильство у будь-якій формі;

- прийом та розгляд заяв і повідомлень про домашнє насильство стосовно дітей та за участю дітей, у тому числі повідомлень, що надійшли до кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей;

- інформування дітей, які постраждали від домашнього насильства, їхніх батьків, інших законних представників, якщо вони не є кривдниками дитини, а також дітей, які вчинили домашнє насильство у будь-якій формі, їхніх батьків, інших законних представників про права дітей, заходи, у яких вони можуть узяти участь, та послуги, якими вони можуть скористатися;

- проведення з батьками, іншими законними представниками дітей профілактичної роботи із запобігання домашньому насильству стосовно дітей і за участю дітей, у тому числі із залученням у разі необхідності інших суб`єктів соціальної роботи із сім`ями, дітьми та молоддю в межах їхньої компетенції;

- порушення перед органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування питань про притягнення до відповідальності згідно із законом посадових осіб за невиконання або неналежного виконання ними обов`язків у разі виявлення фактів домашнього насильства, у роботі з дітьми, які постраждали від домашнього насильства, та дітьми, які вчинили домашнє насильство у будь-якій формі;

- взаємодія з іншими суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, відповідно до статті 15 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»;

- забезпечення соціального захисту дітей, які постраждали від торгівлі людьми, у тому числі інформування про таких дітей територіального органу Національної поліції, структурного підрозділу місцевої державної адміністрації, відповідального за проведення процедури встановлення статусу особи, яка постраждала від торгівлі людьми, для проведення відповідних заходів згідно із законодавством;

- забезпечення захисту житлових та майнових прав дітей, в тому числі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, зокрема:

-ведення обліку нерухомого майна дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування;

-складання опису майна дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, за місцем знаходження такого майна;

-підготовка проєктів рішень органу опіки та піклування за місцем знаходження майна дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, про встановлення опіки над майном; призначення особи, яка буде представляти інтереси дітей вказаної категорії на час здійснення права на спадкування; укладення договору оренди житла, яке належить дитині-сироті та дитині, позбавленій батьківського піклування, на праві власності; погодження зняття з реєстрації дітей зазначеної категорії;

-вжиття заходів щодо передання житла, яке належить на праві користування дитині-сироті та дитині, позбавленій батьківського піклування, у власність дитини;

-подання органу опіки та піклування необхідних документів для взяття дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування, після досягнення нею 16-річного віку на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і на соціальний квартирний облік у разі наявності правових підстав для цього;

-забезпечення контролю за виконанням рішень міської, районної у місті ради та її виконавчих органів щодо захисту житлових та майнових прав дітей;

- забезпечення захисту прав дітей при вчиненні правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким вони мають, шляхом:

-надання консультацій фізичним особам з питань підготовки необхідних документів щодо вчинення відповідних правочинів;

-перевірка документів, поданих на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини, з`ясування наявності/відсутності обставин, що можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на вчинення таких правочинів;

-підготовка проєктів рішень органів опіки та піклування про надання (відмову в наданні) дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина;

-подання міському голові, голові районної у місті ради клопотання про необхідність звернення до суду з метою захисту майнових та житлових прав дитини, якщо батьки, опікуни/піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі не виконують рішення виконавчого органу міської, районної у місті ради;

-підготовка для подання до суду письмових висновків органу опіки та піклування щодо виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням, управління батьками майном дитини;

-збір матеріалів, підготовка письмових висновків органів опіки та піклування для подання до суду або проєктів рішень органу опіки та піклування щодо розв`язання спорів між батьками стосовно прізвища, імені, місця проживання дитини, участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї;

-підготовка висновків та проєктів рішень органу опіки та піклування про підтвердження місця проживання дітей для їх тимчасового виїзду за межі України;

-підготовка для подання до суду висновків органу опіки та піклування щодо позбавлення та поновлення батьківських прав; побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав; відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду; про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним; з інших питань, що стосуються прав дитини, які вирішуються із залученням або за ініціативою виконавчого органу міської, районної у місті ради як органу опіки та піклування;

-складання протоколів про адміністративні правопорушення відповідно до частин п`ятої, шостої статті 184 (невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини) та статті 188-50 (невиконання законних вимог посадових (службових) осіб органу опіки та піклування) Кодексу України про адміністративні правопорушення;

-розгляд питань, пов`язаних із доцільністю відрахування неповнолітніх здобувачів освіти закладів професійної (професійно-технічної) освіти першого року навчання, здобувачів фахової передвищої та вищої освіти першого року навчання (далі - здобувач освіти), що передбачає:

-отримання від закладу професійної (професійно-технічної), фахової передвищої або вищої освіти повідомлення, у тому числі в електронній формі та за допомогою телефонного зв`язку, про заплановане відрахування неповнолітнього здобувача освіти із зазначенням підстав для такого відрахування за один місяць до прийняття відповідного рішення;

-вивчення у взаємодії із законними представниками неповнолітнього здобувача освіти (протягом 10 робочих днів з дня отримання такого повідомлення) підстав запланованого відрахування на предмет їх відповідності законодавству у сфері захисту прав дітей; встановлення причин відрахування, визначення доцільності та можливості їх усунення;

-у разі встановлення факту невідповідності підстав запланованого відрахування неповнолітнього здобувача освіти законодавству у сфері захисту прав дітей подання закладу професійної (професійно-технічної), фахової передвищої або вищої освіти аргументованого заперечення щодо такого відрахування;

-сприяння в межах компетенції поверненню дітей-іноземців, виявлених на території міста, району в місті, до місць їхнього постійного проживання та забезпечення їх соціального захисту до моменту повернення;

-представництво від імені органу опіки та піклування інтересів дітей, розлучених із сім`єю, виявлених на території міста, району в місті;

- здійснення контролю за цільовим використанням аліментів;

-забезпечення організації діяльності Комісії з питань захисту прав дитини;

-розгляд в установленому порядку звернень громадян, зокрема звернень дітей щодо неналежного виконання батьками, іншими законними представниками обов`язків з виховання або щодо зловживання ними своїми правами;

-виконання інших функцій, покладених на службу відповідно до законодавства.

За правилами ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Згідно з п. 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності,пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року N 866, органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей, запобігання та протидії домашньому насильству стосовно дітей та за участю дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Виходячи з предмету позову та приписів ст.19 СК України, суд вважає що клопотання відповідача про залучення служби у справах дітей, з посиланням на те, що рішення у справі може вплинути на права або обов`язки її трьох малолітніх дітей, є необгрунтованим, а тому відмовляє у його задоволенні .

Щодо позиції відповідача у клопотанні від 25.08.2023, де відповідач, зазначає про те, що п.5 ч.1 та ч.4 ст.315 ЦПК України, зобов"язує суд здійснювати розгляд справи в порядку окремого провадження, а наявний спір про право виявлений під час судового розгляду справи, як зазначає відповідач, зобов"язує суд залишити заяву/позов без розгляду, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно із пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Отже зважаючи на те, що у заявленому позові виникає спір про право, даний спір вирішується в порядку позовного провадження.

Відповідно до ст.12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

За правилами ст.13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У клопотанні повинно бути зазначено : який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Щодо клопотань відповідача про витребування доказів про наявність у позивача особистих грошових коштів в сумі 13405,0 грн., які він передав 09.12.2013 продавцю ОСОБА_3 (довідка з банку та з ДПС); суми коштів, які щомісячно заробляв позивач в період з 01.01.2008 по 30.05.2020, суми коштів які передавав позивач відповідачу з 2008 по 2017 рік; суми коштів, які позивач витрачав на утримання двох своїх дітей (2009 року народження та 2012 року народження), які за твердженням позивача ним утримувались; прибутки, які позивач мав з 01.01.2008 по 30.05.2020 (довідку ДПС); яке рухоме майно придбано позивачем з 01.01.200 по 30.05.2020 за час "спільного проживання"без реєстрації шлюбу з відповідачем як одна родина (довідка з реєстру рухомого майна, технічний паспорт на транспортний засіб, договір купівлі продажу майна, тощо); доказів, крім фото світлин, які є у позивача, що свідчать про "спільне проживання" без реєстрації шлюбу з відповідачем як одна родина, докази про час реєстрації позивача за адресою проживання та реєстрації відповідача, із зазначенням періоду та фотокопії доказу; надання суду оригіналу доказу -розписки про передачу грошей 09.12.2013 продавцю квартири ОСОБА_3 , доказів про наявність у позивача коштів, витрачених на оплату встановлення та сервісного обслуговування метало-пластикових вікон в квартирі АДРЕСА_1 у 2013 році, погашення кредиту, отриманого відповідачем 10.12.2013, достатніх коштів для утримання родини позивача (відповідача та трьох неповнолітніх дітей) та сплати за ЖКП, а також витребування: з Головного управління ДПС у Житомирській області даних про щомісячні прибутки ОСОБА_1 ; з Управління НБУ у Житомирській області інформації про здійснення банківських операцій (надходження, витрат, переказів), які мав позивач щомісячно у Банках на території Житомирської області за період з 01.01.2008 по 01.09.2023; з Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС України в регіональному сервісному центрі ГСЦ МВС в Житомирській області даних про те, яке рухоме майно було придбано позивачем з 01.01.2008 по 30.05.2020 та з Відділу надання адміністративних послуг та державної реєстрації Пулинської районної державної адміністрації інформації про час реєстрації позивача за адресою проживання з 2008 по 30.05.2020, суд зазначає наступне.

Дані клопотання не відповідають вимогам ст.84 ЦПК України, оскільки у них не зазначено які докази необхідно витребувати, підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа, заходи для отримання цього доказу відповідачем самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

А тому суд відмовляє у задоволенні вищевказаних клопотань.

Крім того клопотання про витребування Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС України в регіональному сервісному центрі ГСЦ МВС в Житомирській області даних про те, яке рухоме майно було придбано позивачем з 01.01.2008 по 30.05.2020, не є предмету заявленого позову.

Щодо клопотання в частині витребування з Відділу надання адміністративних послуг та державної реєстрації Пулинської районної державної адміністрації інформації про час реєстрації позивача за адресою проживання відповідача та витребування оригіналу розписки продавця спірного житла ОСОБА_3 про отримання грошових коштів в сумі 134795,0 грн., суд зазначає, що позивачем додано до позовної заяви наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, серед яких ксерокопія паспорту на його ім"я позивача, із зазначенням відомостей про час та місце його реєстрації за період з 2001 року по даний час та оригінал розписки про отримання грошей 09.12.2013 продавцем квартири ОСОБА_3 .

Враховуючи вище наведене, в цій частині клопотання до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.259- 261, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотань відповідача ОСОБА_2 , відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою:

Повний текст ухвали буде складено протягом п"яти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Суддя О. В. Гуц