Справа № 302/1756/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2023 р. смт. Міжгір`я, Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого, судді Пухальського С. В.,

за участю секретаря судового засідання Митряк І. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Міжгірського районного суду Закарпатської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рішко Сергій Іванович, заінтересовані особи: Міжгірська селищна рада Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої представник зазначив, що вона народилася в с. Присліп Міжгірського (на даний час Хустського) району Закарпатської області в сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Мати заявниці, ОСОБА_2 народилася в сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Діду заявниці по материнській лінії, ОСОБА_5 , на праві власності належала земельна ділянка площею 0,6024 га, розташована в ур. «Біля хати» в с. Присліп.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом із ним на день його смерті в будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_6 дружина померлого та ОСОБА_7 онук померлого.

На випадок смерті, ОСОБА_5 заповітів не залишав, спадкові справи до його майна не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

13 червня 1996 року секретарем Присліпської сільради було посвідчено заповіт ОСОБА_6 , яким вона заповідала заявниці належний їй житловий будинок, розташований в АДРЕСА_2 (після перенумерації №228) та присадибну ділянку площею 0,60 га.

Баба заявниці по материнській лінії, ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 була зареєстрована в АДРЕСА_1 , однак фактично проживала в АДРЕСА_3 і була постійною мешканкою смт. Міжгір`я. Разом із нею на день її смерті в АДРЕСА_3 фактично проживали: ОСОБА_8 донька; ОСОБА_1 онука; ОСОБА_9 правнук.

27 вересня 2023 року заявниця звернулася до державного нотаріуса із заявою про відкриття спадкової справи за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 .

Однак, у зв`язку з тим, що заявниця, у встановлений законом строк, заяву про прийняття спадщини не подала і спадщину вона не прийняла шляхом постійного спільного проживання із спадкодавцем на момент її смерті, оскільки місце реєстрації заявниці на момент смерті ОСОБА_6 відмінне від місця реєстрації померлої, відкрити спадкову справу за майном померлої ОСОБА_6 неможливо, а тому нотаріус рекомендував їй звернутися до суду для вирішення питання щодо продовження строку для прийняття спадщини за майном померлої ОСОБА_6 або встановлення факту прийняття спадщини шляхом спільного проживання.

Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даною заявою.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання.

Представником заявниці подано заяву з проханням розглядати справу без його участі та участі його довірительки.

Від Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області надійшла заява з проханням розглядати справу без участі представника селищної ради. Висловлено позицію за якою селищна рада визнає вимоги позову.

ОСОБА_2 подала заяву за змістом якої нею визнаються обставини викладені в заяві. Справу просила розглядати без її участі.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В абзаці 2 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статей 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (частина 1 статті 1223 ЦК України).

Як встановлено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Заявниця народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Присліп Міжгірського (на даний час Хустського) району Закарпатської області в сім`ї ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , шлюб між якими було зареєстровано 1983 року виконкомом Присліпської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області (а.с. 10, 16).

Заявниця перебувала у шлюбі із ОСОБА_10 , внаслідок чого змінила своє прізвище із « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 ». Однак шлюб між ними було розірвано 25.09.2008, про що відділом ДРАЦС Міжгірського районного управління юстиції Закарпатської області було зроблено відповідний актовий запис №64 (а.с. 11).

Мати заявниці, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Присліп Міжгірського (на даний час Хустського) району Закарпатської області в сім`ї ОСОБА_5 , 1930 р.н., та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , шлюб між якими було зареєстровано 09.07.1950 Дзержинським РАЦС, актовий запис №265 (а.с. 15, 22).

Мати заявниці перебувала у шлюбі із ОСОБА_3 , внаслідок чого змінила своє прізвище із « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_11 ». Однак шлюб між ними було розірвано 14.02.1995, про що відділом РАГСу Міжгірського району Закарпатської області було зроблено відповідний актовий запис №15 (а.с. 16).

24 листопада 2001 року відділом РАГС Міжгірського районного управління юстиції, Закарпатської області було зареєстровано шлюб між матір`ю заявниці та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис №85, в результаті дружина змінила прізвище з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_15 » (а.с. 17).

Діду заявниці по материнській лінії, ОСОБА_5 , на праві власності належала земельна ділянка площею 0,6024 га, розташована в ур. «Біля хати» в с. Присліп, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №025723 від 02.02.1996 (а.с. 20).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 18).

Згідно довідки старости Присліпського старостинського округу Міжгірської селищної ради від 25.09.2023 №362, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 був постійним мешканцем АДРЕСА_1 . Разом із ним на день його смерті в зазначеному будинку були зареєстровані та проживали: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - дружина померлого; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , - онук померлого (а.с. 19).

Відповідно ОСОБА_6 успадкувала право власності на земельну ділянку належну померлому ОСОБА_5 згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №025723 від 02.02.1996.

13 червня 1996 року секретарем Присліпської сільради було посвідчено заповіт ОСОБА_6 , зареєстрований в реєстрі за №7, згідно якого вона заповідала заявниці належний їй житловий будинок, розташований в АДРЕСА_2 (після перенумерації №228) та присадибну ділянку площею 0,60 га (а.с. 23).

Баба заявниці по материнській лінії, ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 21).

Як вбачається з довідки Міжгірської селищної ради від 11.08.2023 №2496, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 була зареєстрована в АДРЕСА_1 , однак фактично проживала в АДРЕСА_3 і була постійною мешканкою смт. Міжгір`я. Разом із нею на день її смерті в АДРЕСА_3 фактично проживали: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 донька; ОСОБА_1 , 1984 р.н. онука; ОСОБА_9 , 2002 р.н. правнук (а.с. 27).

Згідно довідки старости Присліпського старостинського округу Міжгірської селищної ради від 07.09.2023 №344, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 була зареєстрована в АДРЕСА_1 , однак фактично проживала в АДРЕСА_3 . Станом на 13.04.2018 в АДРЕСА_1 ніхто не проживав і, окрім померлої ОСОБА_6 , не був зареєстрований (а.с. 26).

Як свідчать інформаційні довідки зі Спадкового реєстру від 20.09.2023 №74030943 та №74030923, ОСОБА_6 на випадок своєї смерті залишила заповіт, на свою внучку ОСОБА_1 , однак спадкові справи за її майном не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 24, 25).

Листом від 27.09.2023 №100/01-16 державний нотаріус повідомила заявницю про те, що згідно порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем (Підпункти 3.21, 3.22 пункту 3 глави 10 розділу II Порядку). У зв`язку з тим, що заявницею, у встановлений законом строк, заяву про прийняття спадщини не подано і спадщину вона не прийняла шляхом постійного спільного проживання із спадкодавцем на момент її смерті, оскільки місце її реєстрації на момент смерті ОСОБА_6 відмінне від місця реєстрації померлої, відкрити спадкову справу за майном померлої неможливо, а тому нотаріус рекомендував заявниці звернутися до суду для вирішення питання щодо продовження строку для прийняття спадщини за майном померлої ОСОБА_6 або встановлення факту прийняття спадщини шляхом спільного проживання (а.с. 28).

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту постійного проживання заявниці разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадкових справ.

На підставі викладеного та керуючись статями 2, 4, 5, 10-13, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , разом із померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на час відкриття спадщини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Міжгірський районний суд Закарпатської області з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення виготовлено 30 листопада 2023 року.

Суддя Пухальський С. В.