ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 травня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/2609/22

Головуючий у першій інстанції Карапута О. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/343/23

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

секретар: Поклад Д.В.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: Національне агентство з питань запобігання корупції,

Державна казначейська служба України

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційними скаргами: Національного агентства з питань запобігання корупції, Державної казначейської служби України на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова у складі судді Карапути О.О. від 21 листопада 2022 року, місце ухвалення рішення м.Чернігів, дата складення повного тексту рішення 22 листопада 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Національного агентства з питань запобігання корупції про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Державної казначейської служби України, Національного агентства з питань запобігання корупції про відшкодування моральної шкоди, в якому просив стягнути з державного бюджету України шляхом безспірного списання з рахунку Державної казначейської служби України на його користь 170 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів Національного агентства з питань запобігання корупції. В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_1 вказував, що Національним агентством з питань запобігання корупції 02.04.2021 року відносно нього за участь в роботі житлово-побутової комісії 27.01.2020 року було складено два протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1,ч.2 статті 172 КУпАП. Постановою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27.05.2021 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 статті 172-7 КУпАП, провадження у справі було закрито у зв`язку зі сплином строків накладення адміністративного стягнення. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 30.06.2021 року провадження у справі за вищевказаними протоколами було закрито за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, згiдно з п.1 ч.1 статті 247 КУпАП. Позивач зазначав, що негативні наслідки для нього настали ще до першого судового засідання по вищевказаній справі, оскільки факт складання протоколів щодо скоєння ним правопорушень, пов`язаних із корупцією, було широко висвітлено в засобах масової інформації, із зазначенням ім`я та прізвища, мiсця роботи позивача, а саме: в інтернет-виданнях Судебно юридическая газета, Українські національні новини, Справжня варта, 24 канал, Українська правда. Позивач стверджує, що поширення вказаної інформації завдало шкоди його репутації, як працівника прокуратури, та відобразилось на його емоційному стані. Позивач вказує, що у зв`язку із складанням протоколів про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, наказом керівника Чернігівської обласної прокуратури відносно ОСОБА_1 було призначено службове розслідування. Зважаючи на службову перевірку, численні публікації в засобах масової інформації, позивач відчував на собі змiну ставлення до нього колег, викликану протоколами НАЗК та постановою суду першої інстанції від 27.05.2021 року. За доводами позивача, дії НАЗК, завдали йому суттєвих моральних втрат, душевних страждань, призвели до порушення нормальних життєвих та професійних зв`язків. Позивач усвідомлював, що його може бути звільнено з органів прокуратури, позбавлено права на оформлення пенсії, як працівника прокуратури та позбавлено службового житла. Вказані обставини позначилось на його психологічному стані, на взаємовідносинах у родині, у взаєминах із друзями, стані здоров`я. За наведених обставин, ОСОБА_1 просив стягнути з державного бюджету України шляхом безспірного списання з рахунку Державної казначейської служби України на його користь 170 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів Національного агентства з питань запобігання корупції.

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 21.11.2022 року позов ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Національного агентства з питань запобігання корупції про стягнення моральної шкоди за незаконне притягнення до адміністративної відповідальності, задоволено частково. Судом стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з рахунку Державної казначейської служби України, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконних дій органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду 30 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти вимог судом відмовлено.

В апеляційній скарзі Національне агентство з питань запобігання корупції просить скасувати рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 21.11.2022 року в частині задоволених позовних вимог, та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні вимог заявленого позову у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги вказують, що рішення суду першої інстанції від 21.11.2022 року є протиправним, і таким, що ухвалено із порушенням судом норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні обставини, що мають значення для справи. В доводах апеляційної скарги Національне агентство з питань запобігання корупції зазначає, що судом першої інстанції порушено порядок дослідження фактичних обставин у справі, і оскаржуване рішення суду першої інстанції від 21.11.2022 року не відповідає вимогам статті 265 ЦПК України. Доводи апеляційної скарги Національного агентства з питань запобігання корупції стверджують, що судом першої інстанції помилково застосовано до спірних правовідносин положення Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, оскільки НАЗК не є органом досудового розслідування або органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, і тому сфера дії вищевказаного Закону не поширюється на спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги Національного агентства з питань запобігання корупції вказують, що у мотивувальній частині рішення суду першої інстанції від 21.11.2022 року відсутні обґрунтовані висновки та посилання на докази, які б безумовно доводили факт завдання ОСОБА_1 моральної шкоди. В доводах апеляційної скарги Національне агентство з питань запобігання корупції зазначає, що під час складення відносно ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення Національне агентство з питань запобігання корупції діяло виключно на підставі та в межах повноважень, у спосіб, що передбачено вимогами чинного законодавства. Посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 21.10.2021 року у справі №312/262/18, апелянт стверджує, що судом першої інстанції не враховано доводи Національного агентства з питань запобігання корупції відносно того, що факт складення відносно ОСОБА_1 адміністративних протоколів не є доказом завдання йому моральної шкоди, а сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру, і не може бути доказом того, що дії апелянта заподіяли позивачу моральну шкоду. Доводи апеляційної скарги Національного агентства з питань запобігання корупції вказують, що інформація відносно позивача, яка була розміщена на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції, є достовірною та не містить в собі жодних тверджень про вчинення позивачем корупційних правопорушень, оскільки носить в собі виключно інформативний характер. Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 не доведено належними та беззаперечними доказами факт завдання йому моральної шкоди, а також заявлений до стягнення розмір моральної шкоди, і рішення суду першої інстанції від 21.11.2022 року у вказаній частині також є невмотивованим. Доводи апеляційної скарги Національного агентства з питань запобігання корупції стверджують, що у позовній заяві ОСОБА_1 жодним чином не обґрунтував визначений ним розмір моральної шкоди, не надав суду відповідного розрахунку, пославшись лише на те, що визначений ним розмір моральної шкоди є справедливим, не навівши відповідних доказів.

В апеляційній скарзі Державна казначейська служба України просить скасувати рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 21.11.2022 року, та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні вимог заявленого позову у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги Державної казначейської служби України вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 21.11.2022 року є незаконним, необґрунтованим, ухваленим судом першої інстанції із порушенням судом норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування судом всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а також висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. В доводах апеляційної скарги Державна казначейська служба України зазначає, що Казначейство є окремим учасником цивільних відносин, і жодних прав та інтересів позивача не порушувало, у правовідносини із позивачем не вступало, жодної шкоди позивачу не завдавало, і тому не може нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу діями інших суб`єктів. Апелянт стверджує, що не допускається стягнення із Казначейства моральної та матеріальної шкоди, оскільки це змінює встановлений законодавством порядок виплати відповідних коштів. Доводи апеляційної скарги Державної казначейської служби України вказують, що ухвалюючи оскаржуване рішення від 21.11.2022 року, суд першої інстанції послався на статтю 1174 ЦК України та на статті: 2,4 Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, не врахувавши, що НАЗК не є органом досудового розслідування або органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність. Апелянт зазначає, що матеріали справи не містять в собі жодних рішень суду про визнання дій відповідачів протиправними або неправомірними, і тому вимоги позивача є безпідставними, і позивач, відповідно, не має права на відшкодування моральної шкоди. Доводи апеляційної скарги Державної казначейської служби України стверджують, що провадження у справі за ч.1,ч.2 статті 172 КУпАП відносно позивача у судах різних інстанцій тривало з 19.04.2021 року по 30.06.2021 року, тобто, 2 місяці 11 днів, і заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди не відповідає критеріям розумності та справедливості. Апелянт вважає, що позивачем не надано доказів щодо завдання йому моральної шкоди складанням протоколів НАЗК, і тому, розмір відшкодування моральної шкоди не випливає із обставин даної справи та не підтверджується доказами, розмір відшкодування моральної шкоди не є адекватним завданій шкоді, є завищеним, і не відповідає дійсності.

У відзиві на апеляційну скаргу Національного агентства з питань запобігання корупції позивач ОСОБА_1 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу Національного агентства з питань запобігання корупції на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 21.11.2022 року, у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 21.11.2022 року.

У відзиві на апеляційну скаргу Державної казначейської служби України позивач ОСОБА_1 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 21.11.2022 року, у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 21.11.2022 року.

У відзиві на апеляційну скаргу Національного агентства з питань запобігання корупції відповідач Державна казначейська служба України просить задовольнити апеляційну скаргу Національного агентства з питань запобігання корупції, у зв`язку із її обгрунтованістю, та скасувати рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 21.11.2022 року, і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу Державної казначейської служби України відповідач Національне агентство з питань запобігання корупції просить задовольнити апеляційну скаргу Державної казначейської служби України, у зв`язку із її обгрунтованістю, та скасувати рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 21.11.2022 року, і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного суду, в режимі відеоконференції, представник відповідача Національного агентства з питань запобігання корупції - Дубаневич О.З. підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги Національного агентства з питань запобігання корупції, а також вважав обґрунтованими вимоги та доводи апеляційної скарги Державної казначейської служби України.

В судовому засіданні апеляційного суду представники відповідача Державної казначейської служби України - Мулач Я.В., Біркун Т.М. підтримали вимоги та доводи апеляційної скарги Державної казначейської служби України, а також вважали обґрунтованими вимоги та доводи апеляційної скарги Національного агентства з питань запобігання корупції.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 просив залишити без задоволення апеляційні скарги Національного агентства з питань запобігання корупції та Державної казначейської служби України на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 21.11.2022 року, у зв`язку із їх безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 21.11.2022 року.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що постановою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27.05.2021 року у справі №751/2805/21 (а.с.20-24, том 1), ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП. Провадження у справі відносно ОСОБА_1 - закрито, на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Як вбачається із вищевказаної постанови Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27.05.2021 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Чернігівської обласної, реалізуючи повноваження члена житлово-побутової комісії прокуратури Чернігівської області, всупереч вимогам п.2 ч.1 статті 28 Закону України Про запобігання корупції, не повідомив вказану комісію, як колегіальний орган, про наявний у нього реальний конфлікт інтересів, а саме: про суперечність між його приватним інтересом, зумовленим бажанням отримати у користування службове житло та його повноваженнями, як члена житлово-побутової комісії прокуратури Чернігівської області, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-7 КУпАП, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення №33-02/268 від 02.04.2021 року. Також, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Чернігівської обласної, реалізуючи повноваження члена житлово-побутової комісії прокуратури Чернігівської області, всупереч вимогам п.3 ч.1 статті 28 та абз.1 ч.2 статті 35-1 Закону України Про запобігання корупції, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: взяв участь у прийнятті вказаною комісією рішень за результатами розгляду чотирнадцяти (14) заяв працівників органів прокуратури Чернігівської області про виділення їм службового житла, що були розглянуті нею до його аналогічної заяви про виділення йому службового житла, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-7 КУпАП, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення №33-02/267 від 02.04.2021 року.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 30.06.2021 року (а.с.25-29, том 1), було скасовано постанову Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27.05.2021 року щодо ОСОБА_1 , а провадження по справі - закрито, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. При цьому, зазначено, що суд першої інстанції без наявності належних та допустимих доказів, необґрунтовано визнав ОСОБА_2 винуватим у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, а тому провадження у справі підлягає закриттю, через відсутність у його діях складу інкримінованих правопорушень.

Як вбачається із висновку від 18.06.2021 року, складеного за результатами службового розслідування відносно позивача, відомості про недостовірність тверджень в анкеті доброчесності позивача ухвалено вважати такими, що підтвердились в частині вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення або порушення обмежень, передбачених законодавством у сфері запобігання корупції, вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури (а.с.62-68, том 1).

Згідно довідки від 06.07.2021 року №17/1/1-8115ра-21 про результати таємної перевірки доброчесності прокурора, ОСОБА_1 вважається таким, що не пройшов таємну перевірку доброчесності (а.с.69, том1).

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновку суду першої інстанції відносно того, що, як вбачається зі змісту зазначених документів, висновок службового розслідування та довідка про непроходження таємної перевірки доброчесності ОСОБА_1 стали наслідком саме складання НАЗК стосовно нього протоколів про вчинення ОСОБА_1 корупційних адміністративних правопорушень за ч.1,ч.2 статті 172 КУпАП.

За результатами додаткового службового розслідування, яке було проведено за ініціативою позивача, на підставі його заяви від 12.10.2021 року, з урахуванням постанови Чернігівського апеляційного суду від 30.06.2021 року у справі №751/2805/21, було складено висновок від 05.11.2021 року, протилежний висновку від 18.06.2021 року, складеного за результатами службового розслідування відносно позивача (а.с.79-82, том 1).

Згідно довідки від 18.11.2021 року про результати таємної перевірки доброчесності прокурора, у зв`язку з прийняттям постанови Чернігівським апеляційним судом від 30.06.2021 року у справі №751/2805/21, ОСОБА_1 вважається таким, що пройшов таємну перевірку доброчесності (а.с.83, том 1).

Факт складання НАЗК протоколів відносно позивача про вчинення ним правопорушень, пов`язаних з корупцією, було висвітлено в засобах масової інформації, із зазначенням ім`я та прізвища, мiсця роботи, а саме: в інтернет виданнях Судебно юридическая газета, Українські національні новини, Справжня варта, 24 канал, Українська правда (а.с.30-44, том 1).

У період з 09.04.2021 року по 29.06.2021 року ОСОБА_1 неодноразово звертався за медичною допомогою з приводу погіршення стану його здоров`я (гіпертонічної хвороби) (а.с.55-58, том 1).

Як вбачається із рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 21.11.2022 року, частково задовольняючи вимоги заявленого ОСОБА_1 позову, суд першої інстанції із врахуванням приписів норм права, вказаних у рішенні від 21.11.2022 року, та фактичних, документально підтверджених обставин справи, вказав, що здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). При цьому, суд першої інстанції зазначив, що у даній справі підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Разом із тим, дана обставина не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а крім того, як вказав суд першої інстанції, відшкодування здійснюється незалежно від вини. При цьому, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 10.10.2019 року у справі №569/1799/16-ц, провадження №61-19000сво18, суд зазначив, що відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Суд першої інстанції констатував, що провадження у справі за ч.1, ч.2 статті 172 КУпАП відносно позивача у судах різних інстанцій тривало з 19.04.2021 року по 30.06.2021 року, тобто, більше 2 місяців. За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що провадженням у справі про адміністративні правопорушення, з розгляду вказаних вище протоколів, позивачу було заподіяно моральну шкоду, при цьому, судом взято до уваги, що факт складання відносно позивача протоколів про вчинення корупційних правопорушень був висвітлений у засобах масової інформації, а сам позивач у період судового провадження вимушений був звертатися за медичною допомогою з приводу погіршення стану його здоров`я, за місцем роботи відносно нього було проведено службове розслідування, результати якого йому довелось оскаржувати для відновлення своїх порушених прав, відносно позивача було проведено таємну перевірку доброчесності прокурора, яку позивач через складання НАЗК відносно нього вказаних вище протоколів, не пройшов. Завдана позивачу моральна шкода, як зазначив суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 21.11.2022 року, полягає у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях, фізичних стражданнях, порушенні усталеного способу життя та нормальних життєвих стосунків. При визначенні розміру компенсації моральної шкоди на користь позивача, суд першої інстанції виходив із загальних засад розумності, співмірності та справедливості, врахував тривалість провадження у справі про адміністративні правопорушення, яке здійснювалось більше 2 місяців, необхідність зміни нормального життєвого стану, порушення відносно позивача службового розслідування та таємну перевірку за місцем роботи, а також негативні їх результати, у зв`язку із складанням НАЗК зазначених вище протоколів, та витрачання часу і коштів на відновлення своїх прав в судових інстанціях, спростування результатів вказаного службового розслідування. При вирішенні даного спору, судом першої інстанції також було враховано правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі №242/4741/16-ц, провадження №14-515цс19, відповідно до яких у даній категорії справ ДКСУ та її територіальний орган можуть бути залучені до участі у справі, з метою забезпечення завдань цивільного судочинства, однак їх незалучення не може бути підставою для відмови у позові.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги Національного агентства з питань запобігання корупції відносно того, що висновки рішення суду першої інстанції від 21.11.2022 року про часткове задоволення вимог заявленого позову, не узгоджуються із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції від 21.11.2022 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Доводи апеляційної скарги Національного агентства з питань запобігання корупції стверджують, що судом першої інстанції помилково застосовано до спірних правовідносин положення Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, оскільки НАЗК не є органом досудового розслідування або органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, і тому сфера дії вищевказаного Закону не поширюється на спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги Національного агентства з питань запобігання корупції вказують, що у мотивувальній частині рішення суду першої інстанції від 21.11.2022 року відсутні обґрунтовані висновки та посилання на докази, які б безумовно доводили факт завдання ОСОБА_1 моральної шкоди. В доводах апеляційної скарги Національне агентство з питань запобігання корупції зазначає, що під час складення відносно ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення Національне агентство з питань запобігання корупції діяло виключно на підставі та в межах повноважень, у спосіб, що передбачено вимогами чинного законодавства. Посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 21.10.2021 року у справі №312/262/18, апелянт стверджує, що судом першої інстанції не враховано доводи Національного агентства з питань запобігання корупції відносно того, що факт складення відносно ОСОБА_1 адміністративних протоколів не є доказом завдання йому моральної шкоди, а сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру, і не може бути доказом того, що дії апелянта заподіяли позивачу моральну шкоду. Доводи апеляційної скарги Національного агентства з питань запобігання корупції вказують, що інформація відносно позивача, яка була розміщена на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції, є достовірною та не містить в собі жодних тверджень про вчинення позивачем корупційних правопорушень, оскільки носить в собі виключно інформативний характер. Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 не доведено належними та беззаперечними доказами факт завдання йому моральної шкоди, а також заявлений до стягнення розмір моральної шкоди, і рішення суду першої інстанції від 21.11.2022 року у вказаній частині також є невмотивованим. Доводи апеляційної скарги Національного агентства з питань запобігання корупції стверджують, що у позовній заяві ОСОБА_1 жодним чином не обґрунтував визначений ним розмір моральної шкоди, не надав суду відповідного розрахунку, пославшись лише на те, що визначений ним розмір моральної шкоди є справедливим, не навівши відповідних доказів.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди).

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями: 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно зі статтею 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема, органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Вказані підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність зазначених умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто, виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті: 1173, 1174 цього Кодексу).

Відповідно до статей 2, 4 Закону України № 266/94-ВР Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі пункту 2 частини першої статті 1 Закону №266/94-ВР, у особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу.

Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше).

Відповідно до приписів частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 26.01.2022 року у справі № 953/6561/20, провадження № 61-922св21.

У постанові Верховного Суду від 09.06.2021 року у справі № 726/837/20, провадження №61-2647св21, зазначено, що: ...У справі, яка переглядається, підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Разом із тим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Вказані правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №569/1799/16-ц (провадження №61-19000сво18) .

У постанові Верховного Суду від 29.09.2021 року у справі № 166/1222/20, провадження №61-9003св21, зазначено, що у справі, яка переглядається, безпідставно не застосувавши до спірних правовідносин правовий висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладений у вищезгаданій постанові від 10 жовтня 2019 року у справі №569/1799/16-ц, провадження №19000сво18, апеляційний суд залишив поза увагою той факт, що закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувалися з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом.

Приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що зазначені вище доводи апеляційної скарги Національного агентства з питань запобігання корупції не спростовують висновку рішення суду першої інстанції від 21.11.2022 року відносно того, що здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). При цьому, суд першої інстанції зазначив, що у даній справі підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Разом із тим, дана обставина не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральну шкоду, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а крім того, як вказав суд першої інстанції, відшкодування здійснюється незалежно від вини. При цьому, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 10.10.2019 року у справі №569/1799/16-ц, провадження №61-19000сво18, суд першої інстанції зазначив, що відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Суд першої інстанції констатував, що провадження у справі за ч.1, ч.2 статті 172 КУпАП відносно позивача у судах різних інстанцій тривало з 19.04.2021 року по 30.06.2021 року, тобто, більше 2 місяців. За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що провадженням у справі про адміністративні правопорушення, з розгляду вказаних вище протоколів, позивачу було заподіяно моральну шкоду, при цьому, судом взято до уваги, що факт складання відносно позивача протоколів про вчинення корупційних правопорушень був висвітлений у засобах масової інформації, а сам позивач у період судового провадження вимушений був звертатися за медичною допомогою з приводу погіршення стану його здоров`я, за місцем роботи відносно нього було проведено службове розслідування, результати якого йому довелось оскаржувати для відновлення своїх порушених прав, відносно позивача було проведено таємну перевірку доброчесності прокурора, яку позивач через складання НАЗК відносно нього вказаних вище протоколів, не пройшов. Завдана позивачу моральна шкода, як зазначив суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 21.11.2022 року, полягає у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях, фізичних стражданнях, порушенні усталеного способу життя та нормальних життєвих стосунків. При визначенні розміру компенсації моральної шкоди на користь позивача - 30 000 грн., суд першої інстанції виходив із загальних засад розумності, співмірності та справедливості, врахував тривалість провадження у справі про адміністративні правопорушення, яке здійснювалось більше 2 місяців, необхідність зміни нормального життєвого стану, порушення відносно позивача службового розслідування та таємну перевірку за місцем роботи, а також негативні їх результати, у зв`язку із складанням НАЗК зазначених вище протоколів, та витрачання часу і коштів на відновлення своїх прав в судових інстанціях, спростування результатів вказаного службового розслідування.

В доводах апеляційної скарги Державна казначейська служба України зазначає, що Казначейство є окремим учасником цивільних відносин, і жодних прав та інтересів позивача не порушувало, у правовідносини із позивачем не вступало, жодної шкоди позивачу не завдавало, і тому не може нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу діями інших суб`єктів. Апелянт стверджує, що не допускається стягнення із Казначейства моральної та матеріальної шкоди, оскільки це змінює встановлений законодавством порядок виплати відповідних коштів. Доводи апеляційної скарги Державної казначейської служби України вказують, що ухвалюючи оскаржуване рішення від 21.11.2022 року, суд першої інстанції послався на статтю 1174 ЦК України та на статті: 2,4 Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, не врахувавши, що НАЗК не є органом досудового розслідування або органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність. Апелянт зазначає, що матеріали справи не містять в собі жодних рішень суду про визнання дій відповідачів протиправними або неправомірними, і тому вимоги позивача є безпідставними, і позивач, відповідно, не має права на відшкодування моральної шкоди. Доводи апеляційної скарги Державної казначейської служби України стверджують, що провадження у справі за ч.1,ч.2 статті 172 КУпАП відносно позивача у судах різних інстанцій тривало з 19.04.2021 року по 30.06.2021 року, тобто, 2 місяці 11 днів, і заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди не відповідає критеріям розумності та справедливості. Апелянт вважає, що позивачем не надано доказів щодо завдання йому моральної шкоди складанням протоколів НАЗК, і тому, розмір відшкодування моральної шкоди не випливає із обставин даної справи та не підтверджується доказами, розмір відшкодування моральної шкоди не є адекватним завданій шкоді, є завищеним, і не відповідає дійсності.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вищевказані доводи апеляційної скарги Державної казначейської служби України не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 21.11.2022 року, із врахуванням мотивів та підстав відхилення апеляційним судом доводів апеляційної скарги Національного агентства з питань запобігання корупції, зазначених в даній постанові апеляційного суду.

Доводи апеляційної скарги Державної казначейської служби відносно того, що розмір відшкодування моральної шкоди на користь позивача не є адекватним завданій ОСОБА_1 моральній шкоді, не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом, оскільки визначений судом першої інстанції розмір морального відшкодування на користь позивача узгоджується із засадами виваженості, співмірності та справедливості.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.11.2021 року у справі № 346/5428/17, провадження №61-8102св21, зазначено, що: ...кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Резолютивні частини рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання. Тобто кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивна частина судового рішення не повинна містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено стягнення коштів. Проте суди на це уваги не звернули та зробили помилковий висновок про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди безпосередньо з Державної казначейської служби України шляхом їх списання з єдиного казначейського рахунку.

На підставі вищенаведеного, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що у даній справі суд першої інстанції, ухваливши правильне по суті рішення, на вказане уваги не звернув та помилково зазначив у резолютивній частині рішення про компенсацію моральної шкоди позивачу за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання з рахунку Державної казначейської служби України, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконних дій органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Приймаючи до уваги необхідність врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.06.2021 року у справі №726/837/20, провадження №61-2647св21, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.09.2021 року у справі №166/1222/20, провадження №61-9003св21, та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.11.2021 року у справі №346/5428/17, провадження №61-8102св21, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги Національного агентства з питань запобігання корупції, Державної казначейської служби України підлягають частковому задоволенню, а рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 21.11.2022 року, підлягає зміні, із викладенням другого абзацу його резолютивної частини в наступній редакції: Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 30 000 (тридцять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 21.11.2022 року, з урахуванням меж апеляційного перегляду, підлягає залишенню без змін, як таке, що ухвалено із врахуванням фактичних, документально підтверджених обставин справи та норм права, які регламентують спірні правовідносини.

Керуючись статтями: 367, 368, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Національного агентства з питань запобігання корупції, Державної казначейської служби України, задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 21 листопада 2022 року - змінити, виклавши другий абзац його резолютивної частини у наступній редакції:

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 30 000 (тридцять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 21 листопада 2022 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 08.05.2023 року.

Головуючий: Судді: