Справа № 366/1310/23
Провадження № 2-н/366/41/23
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

10.05.2023 року смт. Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща»,

ВСТАНОВИЛА:

09.05.2023 року ОСОБА_1 (далі Заявник) звернувся в суд із зазначеною заявою, у якій просив видати судовий наказ про стягнення з Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» (далі Боржник) заборгованість по виплаті йому заробітної плати в загальному розмірі 19067,77 грн.

Заява мотивована тим, що Заявник з 12.10.2021 року по 01.12.2021 року працював у Боржника. Звільнився з роботи за власним бажанням. Станом на день подання заяви, Боржник має перед Заявником заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 19067,77 грн.

Боржник неодноразово обіцяв здійснити виплату заробітної плати, однак цього не зроби, у зв`язку з чим Заявник звернувся в суд.

Вивчивши заяву та долучені до неї письмові докази, оцінивши їх у сукупності, суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Питання, які пов`язані з виплатами працівникові суми заробітної плати регламентовані у КЗпП України.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

За ст. 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Суддею встановлено, що Заявник працював у Боржника з 12.10.2021 року по 03.12.2021 року (а не по 01.12.2021 року як зазначено в заяві), що підтверджується копією його трудової книжки.

Заявник звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін (а не за власним бажанням як зазначено в заяві).

Таким чином, з дня звільнення Заявника з роботи у Боржника до дня звернення із заявою про видачу судового наказу в суд пройшло більше трьох місяців, при цьому до заяви не додано документи, з яких можливо було встановити чи працював Заявник у день звільнення, коли та яким чином він отримав копію наказу про звільнення та/або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні.

Разом з цим, Заявник не порушував перед судом питання про поновлення пропущеного тримісячного строку зі зверненням до суду із заявою про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

При цьому, судовий наказ є особливою формою цивільного судочинства, в межах якої суд позбавлений можливості додатково збирати докази та додатково з`ясовувати обставини правовідносин.

Встановлені обставини свідчать про існування підстави для відмови у видачі судового наказу, оскільки заява про видачу судового наказу подана після спливу строку, встановленого законом для пред`явлення позову в суд з вимогою про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати (п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України).

За таких обставин у видачі судового наказу слід відмовити, при цьому заявнику слід роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 163, 165, 166 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У видачі судового наказу відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з наведених в ухвалі підстав унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (10.05.2023 року).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне найменування сторін

Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Боржник: Державне спеціалізоване підприємство «Північна Пуща» (07270, Київська область, м. Чорнобиль, вул. Леніна, 148. Код )

Суддя Н.П. Слободян