Справа № 346/4828/23
Провадження № 2/346/1618/23
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі головуючого судді Калинюка О.П.
з участю секретаря Возненко Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 02.10.2010 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі. За час шлюбу у них народилося двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що з часом відносини сторін суттєво погіршились. Кожна з них має різні погляди на сім`ю і шлюб. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага, внаслідок чого виникають конфлікти та фізичне насильство, що робить неможливим подальше спільне проживання. Тому сторони припинили спільно проживати та ведення спільного господарства, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини та надії на примирення немає.
Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, після чого залишити їй прізвище « ОСОБА_5 », а також визначити місце проживання вказаних дітей сторін з нею. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача судові витрати.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві зазначила про розгляд справи у її відсутності.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок він суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов.
Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача не вказала, що заперечує проти такого вирішення справи.
В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.
Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 02.10.2010 року, сторони одружилися 02.10.2010 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 435. В зв`язку з укладенням шлюбу позивач змінила своє прізвище з " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_5 " (а.с.5).
Згідно з даними свідоцтв про народження, сторони є батьками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7,8).
Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, що стверджується даними свідоцтва про народження.
Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.
Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення, позивачка наполягає на розірванні шлюбу.
Тому вказаний шлюб слід розірвати.
Згідно з положеннями ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
При цьому суд враховує, що позивач у позовній заяві просить залишити їй прізвище " ОСОБА_5 ".
Згідно з положеннями ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Оскільки жодна зі сторін не вказала про наявність спору щодо місця проживання вказаних дітей, то суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги про визначення їхнього місця проживання .
Отже, позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до правил ч.1ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вимоги та справедливості, суд вважає, що понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 073,60 грн. слід покласти на сторони в рівних частинах.
Отже, половина вказаного розміру, тобто 536,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України та, керуючись ст.ст. 263 - 265, 268, 273, 280-289, 352-355 ЦПК України, суд
позов задовольнити частково.
Шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який (шлюб) зареєстровано 02.10.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 435, розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище " ОСОБА_5 ".
У задоволенні позовної вимоги про визначення місця проживання синів сторін: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з їх матір`ю ОСОБА_1 відмовити у зв`язку з безпідставністю цієї вимоги.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 на користь на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_2 , уродженки та жительки АДРЕСА_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати в розмірі 536 ( п`ятсот тридцять шість ) гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Коломийським міськрайонним судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 06.11.2023 року.
Суддя Калинюк О. П.