Провадження № 4-с/357/49/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області про визнання неправомірною бездіяльності посадових осіб та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

13.10.2023 року ОСОБА_1 , звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із скаргою, в якій просить визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо не зняття обтяження з усього нерухомого майна, яке було накладено постановою про арешт майна боржника від 13.10.2016 року в межах виконавчого провадження №52651106 та зобов`язати посадових осіб відділу зняти обтяження, накладене постановою про арешт майна боржника від 13.10.2016 року в межах виконавчого провадження 52651106.

Скарга мотивована тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області перебувало виконавче провадження № 52651106 з виконання виконавчого листа № 357/12936/15-ц виданого 21.04.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 3995656,74 грн. В межах вказаного виконавчого провадження було винесено постанову про арешт майна боржника. 25.10.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Представник скаржника звертався до відділу із адвокатським запитом та просив повідомити про відкриті та закриті виконавчі провадження, наявність чинних заходів примусового виконання рішення. У відповіді зазначено, що у відділі перебувало виконавче провадження № 52651106, яке було завершене у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу, матеріали ВП знищені за терміном зберігання, а також повідомили, що повторно на виконання виконавчий лист № 357/12936/15-ц не надходив та на виконанні не перебуває. 16.08.2023 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» було досягнуто домовленості про прощення частини боргу та сплату залишку заборгованості згідно умов додаткової угоди № 1. В наслідок виконання даної угоди та зобов`язань за кредитним договором, було надано довідку № SH145DVDFE5VIUMV від 21.08.2023 року про відсутність будь-якої заборгованості перед Банком. А тому, ОСОБА_1 звернувся із заявою від 07.09.2023 року до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м. Київ) з проханням зняти обтяження у зв`язку з добровільною сплатою заборгованості поза межами виконавчого провадження. Однак, скаржнику було відмовлено у задоволенні заяви та знятті обтяження.

Скаржник вважає таку бездіяльність посадових осіб відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м. Київ) неправомірною, а накладений арешт створює перешкоди у вільному розпорядженні власником своїм майном, що є невиправданим втручанням у право на мирне володіння своїм майном, а тому він змушений звернутися з даною скаргою до суду.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 16.10.2023 року прийняв до розгляду скаргу, призначив судовий розгляд (а.с. 20).

17.10.2023 року представник скаржника ОСОБА_2 просив відкласти розгляд скарги (а.с. 23-25).

Скаржник в судове засідання не з`явився, 08.11.2023 року представник скаржника ОСОБА_2 подав заву про розгляд скарги за відсутності скаржника та його представника, за наявними матеріалами справи, скаргу підтримав, просив її задовольнити (а.с. 34).

Заінтересовані особи в судове засідання своїх представників не направили, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

За приписами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Матеріалами справи встановлено, що у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області перебувало виконавче провадження № 52651106 з виконання виконавчого листа № 357/12936/15-ц, виданого 21.04.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 3 995 656,74 грн.

З відповіді № 9323 вих 19492 відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м. Київ) на адвокатський запит вбачається, що 13.10.2016 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 52651106 та винесено постанову про арешт майна боржника. 25.10.2017 року державним виконавцем у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. А також повідомили, що повторно на виконання виконавчий документ 357/12936/15-ц не надходив та станом на 06.09.2023 на виконанні не перебуває. Матеріали виконавчого провадження знищені за терміном зберігання (а.с. 6).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, вбачається, що 09.11.2016 року зареєстровано обтяження: номер запису про обтяження 17361276 (спеціальний розділ), вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все нерухоме майно, накладений постановою про арешт майна боржника, серія та номер: ВП 52651106, від 13.10.2016 року, видавник: ГТУЮ у Київській області, обтяжувач: ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області, особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 (а.с. 4).

З довідки № SH145DVDFE5VIUMV від 21.08.2023 року, виданої АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , станом на 21.08.2023 року не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 9).

Встановлено, що 07.09.2023 року ОСОБА_1 звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м. Київ) із заявою про зняття обтяження, в якій повідомив про добровільну сплату заборгованості поза межами виконавчого провадження та просив зняти обтяження (а.с. 8).

Згідно відповіді № 9565 вих. 22973 відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м. Київ) повідомив, що відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» відсутні законні підстави для зняття арешту з майна боржника та винесення постанови про закінчення виконавчого провадження (а.с.10).

Статтею 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За змістом положень ч.4,5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Чинна на дату винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу редакція Закону України "Про виконавче провадження" (ч. 1,2 ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження») передбачала, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Також, відповідно до Постанови Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 2/0301/806/11, наявність протягом тривалого часу (майже 6 років) не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

За таких обставин, оцінивши в сукупності наявні у справі докази та враховуючи, інформацію надану відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м. Київ) про знищення виконавчого провадження у зв`язку із закінченням строку його зберігання (а.с.6), тобто відсутності ВП № 52651106 з виконання виконавчого листа № 357/12936/15-ц виданого 21.04.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 3995656,74 грн, та за відсутності будь яких майнових претензій з боку стягувача (а.с. 9), суд вважає, що арешт на майно ОСОБА_1 порушує його права.

Оцінюючи належність, достовірність, а також достатній взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі зазначеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 81, 200, 206, 263-265, 447-453 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття обтяження з усього нерухомого майна, яке було накладено постановою про арешт майна боржника від 13.10.2016 року в межах виконавчого провадження 52651106.

Зобов`язати посадових осіб відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти обтяження, накладене постановою про арешт майна боржника від 13.10.2016 року в межах виконавчого провадження 52651106, номер запису про обтяження 17361276 (спеціальний розділ); вид обтяження: арешт нерухомого майна; опис предмета обтяження: все нерухоме майно; видавник: ГТУЮ у Київській області; обтяжувач: ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області; особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено 10.11.2023 року

Суддя О. Я. Ярмола