ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 листопада 2023 року м. Чернівці

справа № 644/650/23

провадження №22-ц/822/758/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Литвинюк І.М., Кулянди М.І.

секретар Собчук І.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 03 липня 2023 року та на додаткове рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 13 липня 2023 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу авто недійсним,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу авто недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Вказував, що користуючись послугами свого друга ОСОБА_4 03.05.2022 року за спільні з дружиною кошти він купив для своєї сім`ї у Польщі авто MITSUBISHI OUTLANDER вінкод JMBXRCU5W4U001963. Зазначає, що користуючись послугами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дане авто було привезено на територію України в м. Нетішин Хмельницької області та всі митні та транспортні документи оформлялися від його імені та на нього. Також зазначає, що першим власником авто є він.

05.07.2022 року він передав в користування свій ТЗ відповідачам, які є його знайомими та оскільки авто ще не було поставлено на облік у сервісному центрі МВС, позивач оформив 05.07.2022 довіреність та уповноважив ОСОБА_2 здійснити всі необхідні дії в сервісному центрі МВС України для реєстрації авто на його ім`я.

Після реєстрації по довіреності даного ТЗ у сервісному центрі м. Чернівців ОСОБА_2 продовжив користуватися даним авто, а в подальшому у зв`язку із наміром відповідача ОСОБА_2 купити даний ТЗ позивач оформив 25.07.2022 року в м. Нетішин довіреність на ім`я ОСОБА_2 і його дружини ОСОБА_3 та направив дану довіреність оператором поштового зв`язку Нова Пошта в м. Чернівці. Накладним платежем була сума 15500 грн., що є сумою за оформлення довіреності та користування автомобілем.

Позивач зазначав, що в обумовлений час ОСОБА_2 не забрав довіреність, а тому він 28.08.2022 року зробив повернення даного відправлення до м. Нетішин. Вказує, що одразу після отримання в додатку НП повідомлення про повернення відправлення ОСОБА_2 зв`язався з ним та вмовив його відправити довіреність ще раз на його ім`я у м. Чернівці, оскільки йому потрібна машина та він її хоче в подальшому придбати. 29.08.2022 року ОСОБА_1 , не оглядаючи дане відправлення, знову направив його до відділення у м. Чернівці, однак ОСОБА_2 так його і не отримав, на зв`язок перестав виходити, а тому позивач 02.08.2022 року зробив повернення відправлення знову до м. Нетішин та вже під час огляду відправлення у відділенні Нової Пошти в м. Нетішин 04.08.2022 року зрозумів, що Чернови підмінили оригінал довіреності від 25.07.22 року на інший документ, а саму довіреність викрали.

Вказував, що про переоформлення Черновими ТЗ без узгодження цього з ним та його дружиною (оскільки дане авто є спільною сумісною власністю) - позивач дізнався з Особистого кабінету водія 03.08.2022. Також в позовній заяві зазначає, що внаслідок вчинення даного оспорюваного правочину ніякі кошти за купівлю авто йому не передавалися.

При укладанні оспорюваного договору купівлі-продажу даного авто в сервісному центрі, письмова згода його дружини ОСОБА_7 надана не була.

Просив визнати недійсним договір купівлі-продажу авто MITSUBISHI OUTLANDER він-код JMBXRCU5W4U001963 № 7341/2022/3309395 від 02.08.2022 року укладеного в СЦ МВС у м. Чернівці 7341 РСЦ ГСЦ МВС в Чернівецькій області та скасувати державну реєстрацію права власності на авто відповідно до цього договору.

Зобов`язати відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернути даний автомобіль у спільну сімейну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_7 . Стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 3 липня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу авто недійсним залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 13 липня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 03.07.2023 року, ухваливши нове, яким повністю задовольнити вимоги ОСОБА_1 .

Скасувати додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13.07.2023 року.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу авто MITSUBISHI (JUTLANDER він-код JMBXRCU5W4U001963 № 7341/2022/3309395 від 02.08.2022 року, укладеного в СЦ МВС у м. Чернівці 7341 РСЦ ГСЦ МВС в Чернівецькій області та скасувати державну реєстрацію права власності на авто відповідно до цього договору.

Витребувати з незаконного володіння та повернути даний автомобіль у спільну сімейну власність подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати та витрати на правничу допомогу.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вважає рішення незаконним та необґрунтованими, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги довіреність від 18.05.2022 року де ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_6 придбати закордоном на ім`я ОСОБА_1 , за ціну та на умовах на його (її. їх) розсуд, за надані ним кошти, автомобіль будь якої марки і моделі, та перегнати його до місця його проживання, провести його митне оформлення, зареєструвати його на ім`я ОСОБА_1 , отримати свідоцтво про реєстрацію ТЗ та номерні знаки на цей автомобіль.

Автомобіль купувався для ОСОБА_1 та його сім`ї, всі транспортні та митні документи складались від імені та на ім`я ОСОБА_1 .

Також суд першої інстанції не дав жодної правової оцінки тому, що в СВ Чернівецького РУП ГУНП у Чернівецькій області перебуває КП за №2002667 від 01.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст 190 КК відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з приводу незаконного отримання ( викрадення однієї довіреності та підміни її на другу, без сплати наложного платежу) та на підставі цього незаконного переоформлення ТЗ.

Відчуження автомобіля відбулось у відсутності згоди його дружини, що є підставою для визнання договору недійсним.

Після переоформлення даного авто в ТСЦ МВС №7341 відповідно до договору купівлі-продажу 7341/2022/3309395 від 02.08.22 року, ОСОБА_1 кошти за проданий автомобіль у розмірі 119 711,78 грн ( сто дев`ятнадцять тисяч сімсот одинадцять грн 78 коп), як зазначено в договорі купівлі-продажу позивач так і не отримав по теперішній час.

Судом першої інстанції не надано правової оцінки тому, що відповідач ОСОБА_3 продала даний ТЗ своєму чоловіку ОСОБА_2 . Тобто відповідач ОСОБА_3 уклала спірний договір купівлі-продажу транспортного засобу у своїх інтересах та в інтересах своєї сім`ї, оскільки за правилами статті 60 Сімейного кодексу України автомобіль, стає об`єктом права спільної сумісної власності відповідачів ОСОБА_8 .

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали відзив в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 3 липня 2023 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 13 липня 2023 року залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 23 липня 2022 року, право власності на транспортний засіб марки MITSUBISHI OUTLANDER, 2003 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 д.н. з. НОМЕР_3 зареєстровано на ім`я ОСОБА_1 23.07.2022 р., ТСЦ 7341.

Відповідно до свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_4 30.06.2018 року, ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_9 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу: ОСОБА_10 .

Договором купівлі-продажу 7341/2022/3309395 транспортного засобу від 02.08. 2022 року підтверджується, що ОСОБА_1 , продав транспортний засіб марки MIT-SUBISHI OUTLANDER, 2003 року випуску, червоного кольору номер шасі НОМЕР_2 , д.н. з НОМЕР_3 .

Згідно відповіді ТСЦ МВС від 24.08.2022 року № 31/24/_АЗ-602/11-2022 р. зазначено, що письмова згода ОСОБА_7 про продаж автомобіля марки MITSUBISHI OUTLANDER, 2003 року випуску, червоного кольору номер шасі НОМЕР_2 ,д.н.з НОМЕР_3 відсутня та є необов`язковою умовою укладання договору купівлі-продажу.

Відповідно до платіжної інструкції Р24АС2875 від 28 квітня 2022 року о 13:07 год. з рахунку ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_1 сплачено кошти за автомобіль в розмірі 122400 грн., що еквівалентно 17000 злотих.

Відповідно до платіжної інструкції Р24АС7385 від 03 травня 2022 року о 14:49 год., з рахунку ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_1 сплачено кошти за різницю конвертацій з української гривні в польські злоті в розмірі 10000 грн.

Відповідно до платіжної інструкції Р24АС7246 від 05 травня 2022 ро-ку о 10:03 год., з рахунку ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_1 перераховано кошти в розмірі 6700 грн.

Згідно платіжної інструкції Р24АС1001 від 10 травня 2022 року, о 23:34 год. з рахунку ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_1 перераховано кошти в розмірі 17700 грн., що сумарно з 28.04.2022 року по 10.05.2022 року 156800 грн.

Довіреністю від 18.05.2022 року ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_6 придбати закордоном на ім`я ОСОБА_1 , за ціну та на умовах на його (її, їх) розсуд, за надані ним кошти, автомобіль будь-якої марки і моделі, та перегнати його до місця його проживання, провести його митне оформлення, зареєструвати його на ім`я ОСОБА_1 , отримати свідоцтво про реєстрацію ТЗ та номерні знаки на цей автомобіль.

Відповідно до митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності 22 травня 2022 року ОСОБА_6 ввезла на територію України автомобіль марки MITSUBISHI OUTLANDER, 2003 року випуску, кузов (VIN) НОМЕР_2 .

Довіреністю від 05.07.2022 року ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 провести всі необхідні передбачені чинним законодавством дії в сервісних центрах Міністерства внутрішніх справ України (чи будь-яких інших компетентних органах) для реєстрації на ім`я ОСОБА_1 автомобіль (ТЗ) марки MITSUBISHI, модель OUT-LANDER, кузов (VIN) НОМЕР_2 , отримати свідоцтво про реєстрацію ТЗ та номерні знаки на цей автомобіль провести його митне оформлення та провести всі необхідні законодавством дії для його оформлення.

Довіреністю від 25 липня 2022 року ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розпоряджатися та користуватися за умови сплати всіх податків та зборів (заключати договір купівлі-продажу, обміну, застави, оренди, страхування, зняти з об-ліку та поставити на облік в сервісних центрах МВС (перереєструвати) змінювати агрегати, проходити технічний огляд, сплачувати податки та проводити платежі) автомобілем марки MITSUBISHI OUTLANDER, 2003 року випуску, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Відповідно до платіжної інструкції P24A87523122D379435 від 25.07.2022 року, з рахунку ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_1 перераховано кошти в розмірі 2512,56 грн.

29 липня 2022 року за заявою ОСОБА_3 було проведено експертне дослідження автомобіля марки MITSUBISHI OUTLANDER та експертом надано висновок № 26/7341/12700 від 29.07.2022 р.

02 серпня 2022 року на підставі довіреності від 25.07.2022 року в ТСЦ 7341 транспортний засіб марки MITSUBISHI OUTLANDER, 2003 року випуску, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 на підставі договору купівлі-продажу № 7341/2022/3309395 зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 .

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши суддю-доповідача та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

1950 року визнається право людини на доступ до правосуддя,

а статтею 13 на ефективний спосіб захисту прав. Це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права,

яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом захисту певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання

або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд першої інстанції зробив висновок, про відсутність належних, переконливих та законних підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

Відповідно до платіжної інструкції Р24АС2875 від 28 квітня 2022 року о 13:07 год. з рахунку ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_1 сплачено кошти за автомобіль в розмірі 122400 грн, що еквівалентно 17000 злотих.

Платіжною інструкцією Р24АС7385 від 03 травня 2022 року підтверджено, що о 14:49 год., з рахунку ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_1 сплачено кошти за різницю конвертацій з української гривні в польські злоті в розмірі 10000 грн.

Відповідно до платіжної інструкції Р24АС7246 від 05 травня 2022 року о 10:03 год., з рахунку ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_1 перераховано кошти в розмірі 6700 грн.

Згідно платіжної інструкції Р24АС1001 від 10 травня 2022 року, о 23:34 год. з рахунку ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_1 перераховано кошти в розмірі 17700 грн., що сумарно з 28.04.2022 року по 10.05.2022 року 156800 грн.

Довіреністю від 18.05.2022 року ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_6 придбати закордоном на ім`я ОСОБА_1 , за ціну та на умовах на його (її, їх) розсуд, за надані ним кошти, автомобіль будь-якої марки і моделі, та перегнати його до місця його проживання, провести його митне оформлення, зареєструвати його на ім`я ОСОБА_1 , отримати свідоцтво про реєстрацію ТЗ та номерні знаки на цей автомобіль.

Відповідно до митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності 22 травня 2022 року ОСОБА_6 ввезла на територію України автомобіль марки MIT-SUBISHI OUTLANDER, 2003 року випуску, кузов (VIN) НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про дорожній рух" державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звір-кою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти днів після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних доку-ментів.

Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року N 1388, регулює механізм здійснення реєстраційних операцій з транспортними засобами. Цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Пунктами 6, 8, 10 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, передбачено, що документами, які підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений між покупцем та суб`єктом господарювання, який є власником зареєстрованого за ним транспортного за-собу і здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, підписаний уповноваженою особою такого суб`єкта господарювання та скріплений печаткою (у разі наявності), та договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою.

Довіреністю від 05.07.2022 року ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 провести всі необхідні передбачені чинним законодавством дії в сервісних центрах Міністерства внутрішніх справ України (чи будь-яких інших компетентних органах) для реєстрації на ім`я ОСОБА_1 автомобіль (ТЗ) марки MITSUBISHI, модель OUT-LANDER, кузов (VIN) НОМЕР_2 , отримати свідоцтво про реєстрацію ТЗ та номерні знаки на цей автомобіль провести його митне оформлення та провести всі необхідні законодавством дії для його оформлення.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 23 липня 2022 року, право власності на транспортний засіб мар-ки MITSUBISHI OUTLANDER, 2003 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_3 зареєстровано на ім`я ОСОБА_1 23.07.2022 р., ТСЦ 7341.

Довіреністю від 25 липня 2022 року ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розпоряджатися та користуватися за умови сплати всіх податків та зборів (заключати договір купівлі-продажу, обміну, застави, оренди, страхування, зняти з об-ліку та поставити на облік в сервісних центрах МВС (перереєструвати) змінювати агрегати, проходити технічний огляд, сплачувати податки та проводити платежі) автомобілем марки MITSUBISHI OUTLANDER, 2003 року випуску, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Відповідно до платіжної інструкції P24A87523122D379435 від 25.07.2022 року, з рахунку ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_1 перераховано кошти в розмірі 2512,56 грн.

02 серпня 2022 року на підставі довіреності від 25.07.2022 року в ТСЦ 7341 транспортний засіб марки MITSUBISHI OUTLANDER, 2003 року випуску, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 на підставі договору купівлі-продажу № 7341/2022/3309395 зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 .

Договором купівлі-продажу 7341/2022/3309395 транспортного засобу від 02.08. 2022 року підтверджується, що ОСОБА_1 продав транспортний засіб марки MIT-SUBISHI OUTLANDER, 2003 року випуску, червоного кольору номер шасі НОМЕР_2 , д.н.з НОМЕР_3 .

Відповідно до ст. ст.16, 203, 215 ЦК для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією зі сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; установлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків.

Підстав передбачених ст. ст. 203, 215 ЦК, для визнання договору недійсним належними та допустимими доказами не доведено.

При розгляді справи, з досліджених судом доказів встановлено, що довіреність серії СНА923565 від 25.07.2022 року, якою ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розпоряджатися та користуватися за умови сплати всіх податків та зборів автомобілем марки MITSUBISHI OUTLANDER. 2003 року випуску, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 на момент представництва інтересів була діючою.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що відчуження автомобіля відбулось у відсутності згоди його дружини, що є підставою для визнання договору недійсним. Однак такі доводи є безпідставними, враховуючи наступне.

Як встановлено судом, позивач станом на дату укладення договору купівлі-продажу автомобіля, 02.08.2022 року перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7 .

Згідно відповіді ТСЦ МВС від 24.08.2022 року № 31/24/АЗ-602/11-2022 року, письмова згода ОСОБА_7 про продаж автомобіля марки MITSUBISHI OUTLANDER, 2003 року випуску, червоного кольору номер шасі НОМЕР_2 ,д.н.з НОМЕР_3 відсутня та є необов`язковою умовою укладання договору купівлі-продажу.

Презумпція розпорядження спільним майном одним з подружжя за згодою другого з подружжя встановлена саме на користь добросовісного набувача прав на таке майно.

Тому укладення одним з подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо суд встановить, що третя особа (контрагент за таким договором) діяла недобросовісно, зокрема знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності і що той з подружжя, хто укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

Належними та допустимими доказами зазначеного апелянтом не доведено, а судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги предмет і характер позовних вимог, відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували незаконний характер вчиненого правочину щодо купівлі-продажу авто Mitsubishi Outlander, він-код НОМЕР_2 , №7341/2022/3309395 від 02.08.2022 року, та подальшої реєстрації права власності на вказане авто за відповідачем ОСОБА_2 , суд першої інстанції вважав недоведеними обставини, на які посилався позивач, та обгрунтовано відмовив в позові.

Доводи апелянта є аналогічними тим доводами, які були викладені в позові та перевірялися судом першої інстанції під час розгляду цього спору, однак висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться до суб`єктивного тлумачення чинних норм законодавства України та незгоди з висновками суду першої інстанцій стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом та не можуть бути підставами для скасування судового рішення.

Суд першої інстанцій забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Щодо оскарження додаткового рішення

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною 1 та 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною другою статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

Тобто у ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в додатковій постанові від 18 лютого 2022 року у справі №925/1545/20 зазначила, що для вирішення питання про розподіл судових витрат слід враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані до заяви документи на предмет належності, допустимості й достовірності відображеної у них інформації.

Відповідно до статей 1, 26, 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції, ухвалюючи додаткове рішення, дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню позивачу, слід зменшити до 10 000 грн., а саме по 5 000 грн. на користь кожного з відповідачів.

Судом встановлено, що правнича допомога ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надається відповідно до договору «Про представництво інтересів в цивільному процесі та надання правової допомоги» №30 від 17.03.2023 року та Додаткової угоди №1 від 17.03.2023 року. Копією акту про прийняття передачі наданих послуг від 28.06.2023 року та квитанціями до прибуткового касового ордеру б/н від 17.03.2023 року підтверджено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сплатили адвокату Якобишеній Т.Д. гонорар за надання адвокатських послуг по 10000 гривень кожний, загальною сумою 20 000 гривень.

Суд першої інстанції, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг та виконаної роботи, дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн є неспівмірними зі складністю справи та підлягають зменшенню до 10 000 гривень, а саме по 5 000 гривень на користь кожного з відповідачів.

Доводи апеляційної скарги зводяться до непогодження з рішенням суду, однак висновків суду не спростовують і не можуть бути підставою для скасування додаткового рішення.

Щодо витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції

З матеріалів справи вбачається, що відповідачам правничу допомогу в суді апеляційної інстанції надавала адвокат Якобишена Т.Д. відповідно до договору «Про представництво інтересів в цивільному процесі та надання правової допомоги», №30 від 17.03.2023 року, та Додаткової угоди №1 від 17.03.2023 року, та ордерами на надання правничої допомоги від 17 березня 2023 року №1069303, №1069304.

Згідно акту про прийняття передачі наданих послуг від 15 вересня 2023 року вартість послуг становить 10000 грн, по 5000 грн з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за виконану роботу а саме: ознайомлення із апеляційною скаргою, консультація з приводу апеляційної скарги, написання відзиву на апеляційну скаргу, представництво інтересів в Чернівецькому апеляційному суді.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

З матеріалів справи вбачається, що відзив на апеляційну скаргу разом із додатками до нього, в якому відповідачі просили стягнути витрати на правничу допомогу за апеляційний розгляд з позивача, було направлено на адресу позивача у строки та в порядку передбаченому законом. Заперечень на адресу суду від нього не надходило.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачам слід відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, у розмірі по 5000 грн на кожного.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанцій забезпечив повний та всебічний розгляд справи на підставі наданих сторонами доказів, оскаржувані рішення відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 03 липня 2023 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 13 липня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови 6 листопада 2023 року.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: І.М. Литвинюк

М.І. Кулянда