ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 127/17765/22

Провадження № 22-ц/4820/1228/23

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Дубова М.В.

за участю представника позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 127/17765/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бімер», Перший відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль, зобов`язання скасувати арешт майна.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

В серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на автомобіль марки Mersedes Benz НОМЕР_1 та зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) зняти арешт з автомобіля марки Mersedes Benz н НОМЕР_1 , який накладено 22.01.2020 року за №27409718 реєстратором Жовмір Ю.П.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначала, що в жовтні 2014 року придбала у ОСОБА_2 автомобіль марки Mersedes Benz НОМЕР_1 , за що сплатила останньому 12800 доларів США. На той час оформлення цієї угоди було здійснено у формі видачі ОСОБА_2 генеральної довіреності на її ім`я на користування цим транспортним засобом. З того часу автомобіль перебував у її користуванні та користуванні її чоловіка ОСОБА_4 . У 2017 році строк дії виданої ОСОБА_2 довіреності на користування автомобілем був продовжений ще на один рік. 17.07.2019 року на підставі цієї генеральної довіреності на користування автомобілем у ТОВ «Бімер» був оформлений договір купівлі-продажу цього транспортного засобу, за умовами якого вона придбала це авто. Проте, оформити купівлю-продаж автомобіля та оформити своє право власності на цей автомобіль у Сервісному центрі МВС не було можливості через наявність у ОСОБА_2 боргових зобов`язань. Останній запевнив, що наявність боргових зобов`язань, які стали перешкодою для оформлення права власності на автомобіль є тимчасовими і що невдовзі він такі перешкоди усуне. 13.09.2021 року автомобіль марки Mersedes Benz НОМЕР_1 був затриманий інспектором взводу №1 роти №3 БУПП у Хмельницькій області ДПП Гуцал В.С. та вилучений. Підставою вилучення стало накладення державним виконавцем у виконавчому провадженні №27409718 арешту на належне боржнику ОСОБА_2 майно.

Звернувшись до суду і цим позовом, позивачка вказувала, що оскільки нею були передані відповідачу кошти за автомобіль та у 2019 році оформлений договір купівлі-продажу автомобіля, з того часу вона набула у встановленому законом порядку право власності на автомобіль. Накладення державним виконавцем арешту на автомобіль порушує її права як законного власника цього транспортного засобу.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2023 року в задоволенні вказаного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вказує, суд не дослідив належним чином всі обставини справи, відповідно, не дав обґрунтованої та об`єктивної оцінки спірним правовідносинам. Так, вважає, що при вирішенні спору обов`язково мали бути допитані свідки, зокрема, відповідач ОСОБА_2 та його близький товариш, які мали б достеменно підтвердити факт передачі відповідачу коштів за автомобіль марки Mersedes Benz НОМЕР_1 . Неявка відповідача та свідка перешкодили справедливому розгляду справи.

Апелянтка вказує, що немає жодного іншого законного способу вирішення справи, окрім звернення до суду із цим позовом. Однак, відповідач ОСОБА_2 навмисно не виходить на зв`язок, що позбавляє її права на відновлення її порушених справ, а також встановлення справедливості у спірних правовідносинах.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення позивача, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з огляду на таке.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч. 4 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи. інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Так судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належав автомобіль марки Mersedes Benz НОМЕР_1 та відповідно повідомлення із Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій області, автомобіль перебуває на обліку у ГСЦ МВС України з 04.05.2007 року та його власником є ОСОБА_2

17.07.2019 року між ТОВ «Бімер» як комісіонером та ОСОБА_2 від імені якого на підставі довіреності №003106238 від 15.03.2019 року діяв ОСОБА_5 , як комітентом, був укладений договір комісії №021518, відповідно до якого комісіонер зобов`язався за дорученням комітента вчинити правочин із продажу транспортного засобу автомобіля марки Mersedes Benz НОМЕР_1 за 12000 гривень.

17.07.2019 року між ТОВ «Бімер» та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу № 6329/19/021518 за умовами якого остання придбала автомобіль марки Mersedes Benz НОМЕР_1 за 12000 гривень.

Однак після придбання автомобіля позивач ОСОБА_1 на обліку у ГСЦ МВС України даний автомобіль за собою не зареєструвала.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики в сумі 206000 гривень, 25442,41 грн. процентів, 4300,60 грн. 3% річних та 2357,43 грн. судового збору.

На виконання даного судового рішення 14.01.2020 року Вінницьким міським судом Вінницької області був виданий виконавчий лист у справі №127/23777/19.

Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Жовмір Ю.П. 22 січня 2020 року на підставі вказаного виконавчого листа відкрито виконавче провадження № 61038028.

22.01.2020 року державним виконавцем було винесено постанову у вказаному виконавчому провадженні про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_2 .. Вказаний арешт був зареєстрований у Державному реєстрі обтяжень 22.01.2020 року за №27409718.

13.09.2021 року інспектором взводу №1 роти №3 БУПП у Хмельницькій області ДПП України Гуцал В. був складений акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу згідно якого був тимчасово затриманий автомобіль Mersedes Benz НОМЕР_1 та вказаний транспортний засіб доставлений для зберігання на спеціальний майданчик за адресою: м. Хмельницький, вул. Курчатова, 120Д. Як зазначено у вказаному акті, затримання транспортного засобу було здійснено у відповідності до ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».

За статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Велика Палата Верховного Суду в постановах від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18, від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16, від 07 квітня 2021 року у справі № 174/474/17 неодноразово наголошувала на тому, що відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц(пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31).

Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки і права відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки і права особи, не залученої до участі у справі в якості співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову.

Предметом спору є вимога позивача про визнання за нею права власності на автомобіль та звільнення даного автомобіля з-під арешту шляхом зобов`язання відділу ДВС зняти арешт, накладений державним виконавцем під час здійснення виконавчих дій щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_2 за договором позики на користь ОСОБА_6 , але при цьому позов пред`явлено лише до відповідача ОСОБА_7 , а ОСОБА_6 і Перший відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залучені до участі в справі лише як треті особи без самостійних вимог.

Отже колегія суддів констатує, що вирішити питання про скасування арешту, накладеного у межах виконавчого провадження, без залучення до участі у справі в якості відповідачів усіх осіб, на користь яких накладено такий арешт, є неможливим.

Позивачка всупереч положенням статей 51, 175 ЦПК України, не зазначила усіх відповідачів, прав та інтересів яких може стосуватись ухвалене судове рішення, що призвело до вирішення спору з неналежним складом учасників.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Суд апеляційної інстанції позбавлений права на стадії перегляду справи в апеляційному порядку вирішувати питання щодо зміни процесуального статусу осіб, які беруть участь в справі та залучати співвідповідачів, а розгляд справи по суті спору без залучення осіб в якості відповідачів, якщо рішенням суду в справі вирішуються їх права та обов`язки, є порушенням норм процесуального права, що є безумовною підставою скасування рішення суду, оскільки такі порушення призвели до порушення прав ОСОБА_6 та Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

ОСОБА_6 як стягувач у виконавчому провадженні та Перший відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, фактично до якого пред`явлено вимоги зобов`язального характеру про вчинення дій щодо зняття арешту з автомобіля, не були залучений до участі у справі як співвідповідачі, а брали участь у судовому процесі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, тому були позбавлені можливості реалізувати свої процесуальні права, передбачені статтею 49 ЦПК України.

Таким чином, оскільки вирішити даний спір без участі ОСОБА_6 як стягувача у виконавчому провадженні та відділу ДВС, до якого фактично пред`явлено вимоги зобов`язального характеру, як належних відповідачів не можливо, ці особи мають бути належними відповідачами в даній цивільній справі та, приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову з підстав порушення норм процесуального права, а саме прийняття судового рішення про права та інтереси осіб, які не були залучені до участі в розгляді справи в якості відповідачів і пред`явлення позову не до всіх належних відповідачів.

Залучення вищевказаних осіб як третіх осіб в справі належним чином не забезпечує захист їх прав, не свідчить про дотримання прав даних осіб, які мали б приймати участь в розгляді справи саме як відповідачі, з урахуванням обсягу прав відповідачів як учасників цивільного процесу, передбачених нормами ЦПК, на відміну від прав третьої особи.

Така ж правова позиція щодо відмови в позові з підстав незалучення особи як належного відповідача при залучення її лише як третьої особи і це є порушенням прав такої особи викладена в постанові Верховного Суду від 19 червня 2023 року в справі № 678/1127/21.

Оскільки апеляційний суд відмовляє в позові в зв`язку його поданням до неналежного відповідача, то не дає оцінку доводам апеляційної скарги щодо фактичних обставин справи та наявних доказів, наданих позивачем в підтвердження своїх вимог.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бімер», Перший відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 про визнання права власності, зобов`язання скасувати арешт майна відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 жовтня 2023 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова