СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/277/23
ун. № 759/9260/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Журибеда О.М.

за участю секретаря - Істоміній О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню ,-

ВСТАНОВИВ:

04.08.2023 до Святошинського районного суду м. Києва надійшла вище вказана заява ОСОБА_1 , в якій вона просить визнати судовий наказ від 24 травня 2023 року, виданий Святошинським районним судом м. Києва у справі ун. №759/9260/23 (пр. №2-н/759/176/23), про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23.05.2023 року і до досягнення дітьми повноліття, таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що 18.07.2023 року вона звернулася до суду з заявою про надання копії судового наказу та ознайомилась з документами, що стали підставою для його видачі. Вважає, що він не підлягає виконанню з таких підстав. У заяві про видачу судового наказу ОСОБА_2 вказав, що діти проживають з ним та перебувають на його утриманні, а мати не виконує покладені на неї обов`язки щодо утримання своїх дітей. Однак вказані обставини не відповідають дійсності, оскільки сторони постійно проживають за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання: АДРЕСА_1 , разом з малолітніми дітьми, які також зареєстровані за вказаною адресою. Крім спільного проживання, подружжя веде спільне домашнє господарство. На даний час, на розгляді Святошинського районного суду м. Києва перебуває усправа №759/12707/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Між сторонами наявний спір щодо місця проживання та утримання дітей. Зазначає, що мати несе всі необхідні витрати на дітей та належним чином виконує обов`язки щодо їх утримання, виховання та належного розвитку.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 заяву підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у заяві.

Заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаної заяви, посилаючись на доводи зазначені в письмових запереченнях.

Вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Статтею 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 ст. 183Сімейного кодексу України).

Судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (ст. 161 ч. 1 п.4, п.5 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно ч. 3 ст. 167 ЦПК України, судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.

Частиною 1 ст. 170 ЦПК України передбачено: боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Оскільки судовий наказ виданий щодо стягнення аліментів, він скасуванню не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 173 ЦПК України, суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432,435 цього Кодексу.

Судовий наказ є судовим рішенням (п.4 ч. 1 ст. 258 ЦПК України) та згідно вимог ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Статтею 432 ч. 1 ЦПК України визначено: суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, визначені частиною 2 даної статті: суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для цього поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Судом встановлено, що 24.05.2023 року Святошинським районним судом м. Києва видано судовий наказ, відповідно до якого задоволено заяву ОСОБА_2 про видачу судвого наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23.05.2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Підставою для видачі вказаного судового наказу стало те, що діти проживають з батьком, а мати матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

В судовому засіданні встановлено, що спільні діти сторін проживають разом як з батьком, так і з матір`ю, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживають разом за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , що також не заперечує і стягувач ОСОБА_2 , та перебувають на їх спільному утриманні.

Також, в матеріалах справи наявні копії скріншотів картки «Універсальна» про переказ грошових коштів на ім`я ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, оскільки на час звернення стягувача до суду з заявою про видачу судового наказу діти проживали разом з батьками - батьком ОСОБА_2 та матір`ю ОСОБА_1 . Тому підстави для стягнення аліментів з ОСОБА_1 відсутні. Ця обставина не була відома суду при винесенні наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 432 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати судовий наказ від 24 травня 2023 року, виданий Святошинським районним судом м. Києва у справі ун. №759/9260/23 (пр. №2-н/759/176/23), про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23.05.2023 року і до досягнення дітьми повноліття, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Журибеда